title: 2011/856/EU: Doporučení Komise ze dne 15. prosince 2011 k zamezení dvojího zdanění dědictví

text:
               20.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 336/81

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 15. prosince 2011
   k zamezení dvojího zdanění dědictví
   (2011/856/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Většina členských států v případě úmrtí člověka uplatňuje daně, zejména dědickou daň a daň z nemovitostí, i když v některých členských státech mohou být dědictví a nemovitosti zdaněny v rámci jiných předmětů daně, jako je příjem. Veškeré daně uplatňované v případě úmrtí člověka se dále nazývají dědická daň.

               (2)

               Většina členských států, která uplatňuje dědickou daň, rovněž uplatňuje darovací daň mezi žijícími osobami.

               (3)

               Členské státy mohou zdaňovat dědictví na základě různých kritérií „spojení“. Mohou tak činit na základě osobní vazby, jako je místo pobytu, domicil nebo státní příslušnost zesnulého nebo místo pobytu, domicil nebo státní příslušnost dědice, případně obou. Některé členské státy mohou uplatňovat více než jedno z těchto kritérií nebo mohou uplatňovat opatření proti zneužívání, která pro daňové účely obsahují rozšířené pojetí domicilu nebo místa pobytu.

               (4)

               Kromě zdaňování na základě osobní vazby mohou členské státy uplatňovat dědickou daň na majetek, který se nachází v jejich jurisdikci. Na tomto základě může být daň uplatněna i v případě, že ani zůstavitel, ani dědic nemají osobní vazbu na zemi, ve které se majetek nachází.

               (5)

               Stále více občanů Unie se během svého života stěhuje v rámci Unie z jedné země do jiné, aby zde žili, studovali, pracovali a pobývali v důchodu, a nakupují nemovitosti a investují do majetku v jiných zemích, než odkud pocházejí.

               (6)

               Pokud se v těchto případech při úmrtí člověka jedná o dědictví ze zahraničí, může mít více než jeden členský stát právo uplatňovat dědickou daň na tuto pozůstalost.

               (7)

               Členské státy mají jen několik dvoustranných úmluv k zamezení dvojího nebo vícenásobného zdanění dědictví.

               (8)

               Většina členských států zamezuje dvojímu zdanění dědictví ze zahraničí prostřednictvím jednostranně přijatých vnitrostátních právních předpisů nebo správních postupů.

               (9)

               Avšak tyto vnitrostátní systémy zamezení dvojího zdanění dědictví ze zahraničí mají obecně svá omezení. Zejména mohou mít omezenou působnost, pokud jde o daně a osoby, kterých se to týká. Nemusí umožňovat započtení již zaplacené darovací daně v případě téhož dědictví nebo daní uplatňovaných na místní nebo regionální úrovni, nikoli na celostátní úrovni, nebo všech daní vybíraných jinými zeměmi v případě úmrtí. Mohou umožňovat pouze daňovou úlevu u zahraničních daní zaplacených v souvislosti s konkrétním majetkem v zahraničí. Nemusí umožňovat daňovou úlevu vztahující se na zahraniční daň z majetku, který se nachází v jiné zemi, než je země dědice nebo zůstavitele. Mohou vylučovat zahraniční daň z majetku, který se nachází na území členského státu, který umožňuje daňovou úlevu. Vnitrostátní systémy úlev mohou také selhat, protože nezohledňují nesoulad mezi pravidly týkajícími se dědické daně v jiných členských státech, zejména s ohledem na to, co se považuje za majetek v daném státu ve srovnání s majetkem v zahraničí, a pokud jde o dobu převodu majetku a lhůty splatnosti daně. Daňová úleva může podléhat rozhodnutí příslušného orgánu, a proto nemusí být zaručena.

               (10)

               Skutečnost, že neexistují odpovídající způsoby, jak odstranit kumulované zdanění dědictví, může vést k celkové úrovni zdanění, která bude výrazně vyšší, než je tomu v případech, kdy se jedná o čistě vnitřní záležitost určitého členského státu.

               (11)

               To může občanům EU bránit, aby plně využívali svého práva na volný pohyb a usazování kdekoli v Unii. Rovněž to může být příčinou problémů při převodu malých podniků v případě úmrtí vlastníků.

               (12)

               Zatímco výnosy dědické daně představují relativně malý podíl na celkových daňových příjmech členských států a případy zdanění v zahraničí samy o sobě přinášejí ještě mnohem méně, dvojí zdanění dědictví může mít významný dopad na jednotlivce, jichž se to týká.

               (13)

               Dvojí zdanění dědictví není v tomto okamžiku komplexně řešeno ani na vnitrostátní nebo dvoustranné úrovni, ani s ohledem na právo EU. S cílem zajistit hladké fungování vnitřního trhu by měl existovat ucelenější systém pro zamezení dvojího zdanění v případě dědictví ze zahraničí.

               (14)

               Mělo by být stanoveno pořadí práv při ukládání daně nebo opačně, měla by být umožněna daňová úleva, pokud dva nebo více členských států uplatňují dědickou daň na totéž dědictví.

               (15)

               Jako obecné pravidlo a v souladu s postupy uplatňovanými převážně na mezinárodní úrovni by měly mít přednostní právo uplatnit dědickou daň z majetku státy s nejužší vazbou, tj. státy, ve kterých se nachází nemovitý majetek nebo obchodní majetek stálé provozovny.

               (16)

               Protože movitý majetek, který není obchodním majetkem stálé provozovny, lze snadno přesunout, jeho vazba na členský stát, ve kterém se nacházel v době úmrtí, je obecně mnohem slabší, než možné osobní vazby zůstavitele nebo dědice k jinému členskému státu. Členský stát, ve kterém se takový movitý majetek nachází, by proto měl vyjmout tento majetek ze svého zdanění dědictví, pokud takové zdanění uplatňuje členský stát, ke kterému měl zůstavitel osobní vazbu a/nebo ji má jeho dědic.

               (17)

               Dědictví bylo často shromážděno během života zůstavitele. Kromě toho majetek, jenž je součástí dědictví, se s větší pravděpodobností nachází v členském státě, ke kterému měl osobní vazby zůstavitel, než v členském státě, ke kterému má takové vazby dědic, pokud se liší. Pokud se dědictví zdaňuje na základě osobních vazeb k území, většina členských států používá vazby zůstavitele spíše než dědice, ačkoli několik států rovněž nebo výhradně zdaňuje v případě osobní vazby dědice k jejich území. S ohledem na povahu řečeného a důležitost osobních vazeb zůstavitele a rovněž z praktických důvodů by dvojí zdanění vzhledem ke skutečnosti, že zůstavitel a jeho dědic mají osobní vazby k rozdílným členským státům, mělo být odstraněno na straně členského státu, ke kterému má osobní vazby dědic.

               (18)

               Spory ohledně osobních vazeb k několika členským státům by mohly být řešeny na základě postupu vzájemné dohody včetně uznávaných pravidel k určení nejužší osobní vazby.

               (19)

               Protože doba pro uplatnění dědické daně se může v dotčených členských státech lišit a řešení případů se zahraničními prvky může trvat výrazně déle ve srovnání s vnitrostátními případy dědické daně vzhledem k tomu, že je nutno použít více než jeden právní a/nebo daňový systém, měly by členské státy umožnit daňovou úlevu po dostatečně dlouhou dobu.

               (20)

               Toto doporučení podporuje základní práva uznávaná zejména Listinou základních práv Evropské unie, jako je právo na vlastnictví (článek 17), který zvláště zaručuje právo na vlastnictví zákonně nabyté pozůstalosti, svobodu podnikání (článek 16) a volný pohyb občanů EU v rámci EU (článek 45),

         PŘIJALA TATO DOPORUČENÍ:
   1.   Předmět
   1.1   Toto doporučení stanoví, jakým způsobem mohou členské státy uplatňovat opatření nebo zlepšit stávající opatření k zamezení dvojího nebo vícenásobného zdanění v případě uplatnění dědické daně dvěma nebo více členskými státy (dále jen: „dvojí zdanění“).
   1.2   Toto doporučení se podobně vztahuje i na darovací daň, pokud jsou dary zdaňovány podle stejných nebo podobných pravidel jako dědictví.
   2.   Definice
   Pro účely tohoto doporučení se rozumí:

               a)

               „dědickou daní“ se rozumí jakákoli daň vybíraná na celostátní, federální, regionální nebo místní úrovni v případě úmrtí bez ohledu na její název, způsob jejího uplatňování a poplatníka daně, včetně zejména daně z nemovitostí, dědické daně, daně z převodu majetku, poplatku za převod, kolkovného, daně z příjmů a kapitálových výnosů;

               b)

               „daňovou úlevou“ se rozumí ustanovení obsažené v právních předpisech a/nebo obecných správních pokynech, podle kterého členský stát umožňuje úlevu v případě dědické daně zaplacené v jiném členském státě započtením daně zaplacené v zahraničí oproti daňové povinnosti v dotčeném členském státě, vyjmutím dědictví nebo jeho částí ze zdanění v dotčeném členském státě a uznáním zaplacené zahraniční daně nebo jinou úlevou od uložení dědické daně;

               c)

               „majetkem“ se rozumí veškerý movitý a/nebo nemovitý majetek a/nebo práva, která podléhají dědické dani;

               d)

               „osobní vazbou“ se rozumí vazba zůstavitele nebo dědice na členský stát, která může vycházet z domicilu, místa pobytu, trvalého pobytu, centra životních zájmů, místa, kde obvykle pobýval/pobývá, státní příslušnosti nebo sídla skutečného vedení.

         Pro účely písmene a) je již zaplacená darovací daň z téhož majetku pro účely umožnění daňového zápočtu považována za dědickou daň.
   Pojmy „stálá provozovna“, „nemovitý majetek“, „movitý majetek“, „rezident“, „domicil/s domicilem“, „státní příslušník / státní příslušnost“, „místo, kde obvykle pobýval / pobývá“ a „trvalý pobyt“ se rozumí pojmy používané podle vnitrostátních právních předpisů členského státu, který pojem používá.
   3.   Obecný cíl
   Doporučená opatření si kladou za cíl řešit případy dvojího zdanění, aby celková výše daně v případě konkrétního dědictví nebyla vyšší než daň, která by byla uplatněna na veškeré dědictví v daňové jurisdikci členského státu s nejvyšší úrovní zdanění mezi dotčenými členskými státy.
   4.   Poskytování daňové úlevy
   Pokud členské státy uplatňují dědickou daň, měly by umožnit daňovou úlevu podle bodů 4.1. až 4.4.
   4.1   Daňová úleva v případě nemovitého a movitého majetku stálé provozovny
   Při uplatnění dědické daně by měl členský stát umožnit daňovou úlevu v případě dědické daně uplatněné jiným členským státem v souvislosti s tímto majetkem:

               a)

               nemovitý majetek, který se nachází v jiném členském státě;

               b)

               movitý majetek, který je obchodním majetkem stálé provozovny umístěné v jiném členském státě.

         4.2   Daňová úleva v případě jiného movitého majetku
   V případě movitého majetku, který není obchodním majetkem podle bodu 4.1. písm. b), by členský stát, ke kterému nemá zůstavitel ani dědic osobní vazbu, neměl uplatňovat dědickou daň, pokud je taková daň uplatněna jiným členským státem z důvodu osobní vazby zůstavitele a/nebo dědice k tomuto jinému členskému státu.
   4.3   Daňová úleva v případech, kdy měl zůstavitel osobní vazbu k jinému členskému státu, než má dědic
   Podle bodu 4.1. v případech, kdy může dědickou daň uplatňovat více než jeden členský stát na základě osobních vazeb zůstavitele s jedním členským státem a osobních vazeb dědice s jiným členským státem, by měl druhý členský stát umožnit daňovou úlevu za dědickou daň zaplacenou v členském státě, ke kterému měl zůstavitel osobní vazby.
   4.4   Daňová úleva v případech vícenásobných osobních vazeb jedné osoby
   Tam, kde se podle ustanovení různých členských států má za to, že osoba má osobní vazbu na více než jeden členský stát, který uplatňuje daň, by příslušné orgány dotčených členských států měly na základě vzájemných dohod určit podle postupu stanoveného v bodě 6 nebo jinak členský stát, který by měl poskytnout daňovou úlevu, pokud je daň z dědictví uplatněna ve státě, ke kterému má osoba užší osobní vazbu.

               4.4.1

               Užší osobní vazba jednotlivce by mohla být stanovena následovně:

                           a)

                           mohl by být považován za osobu s užší osobní vazbou k členskému státu, ve kterém má trvalý pobyt;

                           b)

                           pokud členský stát uvedený v písmenu a) daň neuplatňuje nebo jednotlivec trvale pobývá ve více než jednom členském státě, mohl by být považován za osobu s užší osobní vazbou k členskému státu, ke kterému má užší osobní a ekonomické vztahy (centrum životních zájmů);

                           c)

                           pokud členský stát uvedený v písmenu b) daň neuplatňuje nebo nelze určit členský stát, ve kterém má jednotlivec centrum životních zájmů, nebo pokud trvale nepobývá v žádném členském státě, mohl by být považován za osobu s užší osobní vazbou k členskému státu, kde obvykle pobývá;

                           d)

                           pokud členský stát uvedený v písmenu c) daň neuplatňuje nebo jednotlivec obvykle pobývá ve více než jednom členském státě nebo v žádném členském státě, mohl by být považován za osobu s užší osobní vazbou k členskému státu, ke kterému má státní příslušnost.

               4.4.2

               V případě že se jedná o jinou osobu než jednotlivce, např. charitativní organizaci, mohl by být za členský stát, ke kterému má užší osobní vazbu, považován členský stát, kde má organizace sídlo skutečného vedení.

         5.   Doba uplatňování daňové úlevy
   Členské státy by měly umožnit daňovou úlevu po dostatečně dlouhou dobu, např. po dobu deseti let od doby, kdy musí být zaplacena dědická daň, kterou uplatňují.
   6.   Postup vzájemné dohody
   Pokud je to nezbytné, aby bylo dosaženo obecného cíle uvedeného v bodě 3, měly by členské státy používat postup vzájemné dohody k řešení všech sporů v souvislosti s dvojím zdaněním, včetně sporných definic movitého a nemovitého majetku nebo místa, kde se majetek nachází, nebo určení členského státu, který by měl v daném případě poskytnout daňovou úlevu.
   7.   Následná opatření
   7.1   Členské by měly nadále hledat možné způsoby, jak zlepšit spolupráci daňových úřadů, včetně spolupráce na místní a regionální úrovni, aby pomohly daňovým poplatníkům, kteří podléhají dvojímu zdanění.
   7.2   Členské státy by rovněž měly zaujmout koordinovaný postoj v souvislosti s dědickou daní pro jednání v Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
   7.3   Komise bude doporučení členským státům dále sledovat a zveřejní zprávu o stavu zahraničních daňových úlev v případě dědické daně v Unii za tři roky od přijetí tohoto doporučení.
   8.   Určení
   Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 15. prosince 2011.

            Za Komisi

         Algirdas ŠEMETA

            člen Komise


title: 2013/637/EU: Doporučení Komise ze dne 4. listopadu 2013 , kterým se mění doporučení 2006/576/ES, pokud jde o toxiny T-2 a HT-2 v krmných směsích pro kočky  Text s významem pro EHP

text:
               6.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 294/44

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 4. listopadu 2013,
   kterým se mění doporučení 2006/576/ES, pokud jde o toxiny T-2 a HT-2 v krmných směsích pro kočky
   (Text s významem pro EHP)
   (2013/637/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Toxiny T-2 a HT-2 jsou mykotoxiny produkované různými druhy plísní rodu Fusarium. Toxin T-2 se rychle metabolizuje na velký počet produktů, přičemž hlavním metabolitem je toxin HT-2.

               (2)

               Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijala na žádost Komise stanovisko týkající se rizik pro zdraví zvířat a lidí vyplývajících z přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v potravinách a krmivech (1).

               (3)

               Pokud jde o rizika pro zdraví zvířat, komise CONTAM dospěla k závěru, že u přežvýkavců, králíků a ryb současná odhadovaná expozice toxinům T-2 a HT-2 pravděpodobně nebude představovat ohrožení zdraví. U prasat, drůbeže, koní a psů odhady expozice toxinům T-2 a HT-2 naznačují, že riziko nepříznivých účinků na zdraví je nízké. Mezi nejcitlivější druhy zvířat patří kočky. Vzhledem k omezenému množství údajů a k závažným nepříznivým účinkům na zdraví již při nízkých dávkách nebylo možné stanovit hodnotu dávky bez pozorovaného nepříznivého účinku (NOAEL) ani nejnižší dávku s pozorovaným nepříznivým účinkem (LOAEL).

               (4)

               S ohledem na závěry vědeckého stanoviska je třeba provést šetření s cílem shromáždit informace o faktorech, které jsou příčinou poměrně vysokých úrovní toxinů T2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin, a o účincích zpracování krmiv a potravin. Proto bylo přijato doporučení Komise 2013/165/EU (2), v němž je provedení těchto šetření doporučeno.

               (5)

               Vzhledem k toxicitě toxinů T-2 a HT-2 pro kočky je vhodné stanovit také směrnou hodnotu pro sumu toxinů T-2 a HT-2 v krmivech pro kočky, která by se použila k posouzení přijatelnosti krmiv pro kočky s ohledem na přítomnost uvedených toxinů. Doporučení Komise 2006/576/ES (3) by proto mělo být změněno,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   V příloze doporučení 2006/576/ES se za položku pro fumonisin B1 + B2 doplňuje nová položka, která zní:

                  „Mykotoxin

                  Produkty určené ke krmení zvířat

                  Směrné hodnoty v mg/kg (ppm) pro krmivo s obsahem vlhkosti 12 %

                  Toxiny T-2 + HT-2

                  Krmné směsi pro kočky

                  0,05“

      V Bruselu dne 4. listopadu 2013.

            Za Komisi

         Tonio BORG

            člen Komise

      (1)  Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (komise CONTAM) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin; Scientific Opinion on risks for animal and public health related to the presence of T-2 and HT-2 toxin in food and feed. EFSA Journal 2011; 9(12):2481. [187 s.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. K dispozici na internetové stránce: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  Doporučení Komise 2013/165/EU ze dne 27. března 2013 ohledně přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin (Úř. věst. L 91, 3.4.2013, s. 12).

      (3)  Doporučení Komise 2006/576/ES ze dne 17. srpna 2006 o přítomnosti deoxynivalenolu, zearalenonu, ochratoxinu A, T-2 a HT-2 a fumonisinů v produktech určených ke krmení zvířat (Úř. věst. L 229, 23.8.2006, s. 7).


Důležité právní upozornění

|

52006SC1135

Doporučení Komise Radě o účasti Evropského společenství na jednáních o mezinárodních pravidlech a postupech v oblasti odpovědnosti a náhrad škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů v rámci Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti  /* SEK/2006/1135 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 15.09.2006SEK(2006) 1135 v konecném zneníDOPORUČENÍ KOMISE RADĚo účasti Evropského společenství na jednáních o mezinárodních pravidlech a postupech v oblasti odpovědnosti a náhrad škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů v rámci Cartagenského protokolu o biologické bezpečnostiA. DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Cartagenský protokol o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti vstoupil v platnost dne 11. září 2003. Uvedený protokol stanoví na základě zásady předběžné opatrnosti rámec pro bezpečný přenos a využívání živých modifikovaných organismů vzniklých použitím moderních biotechnologií, které mohou mít nepříznivé účinky na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti nebo představovat rizika pro lidské zdraví, a pro nakládání s těmito organismy. Protokol se zaměřuje zejména na převoz přes hranice jednotlivých států.2. Rada přijala dne 25. června 2002 rozhodnutí o uzavření uvedeného protokolu jménem Evropského společenství. Listina o ratifikaci protokolu Společenstvím byla uložena u depozitáře dne 27. srpna 2002.3. Článek 27 protokolu stanoví, že konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu (COP/MOP) schválí na svém prvním zasedání postup pro náležité vypracování mezinárodních pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrad škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů, přičemž analyzuje a náležitě zohlední procesy probíhající v tomto ohledu v mezinárodním právu a vyvine úsilí k dokončení celého tohoto procesu v průběhu čtyř let. K naplnění článku 27 byla na prvním zasedání této konference v roce 2004 ustavena otevřená ad hoc pracovní skupina právních a technických expertů pro otázky odpovědnosti a náhrad.4. Mandátem této skupiny je prostudovat informace a analyzovat obecné záležitosti týkající se odpovědnosti a náhrad škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů a vypracovat varianty prvků pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrad. Uvedená ad hoc skupina pro otázky odpovědnosti a náhrad zasedala dvakrát, poprvé od 25. do 27. května 2005 a podruhé od 20. do 24. února 2006 v kanadském Montrealu. Po přezkoumání informací a analýze obecných záležitostí postoupila tato skupina k vypracování konkrétního znění jednotlivých prvků pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrad. Třetí, čtvrté a páté zasedání skupiny se uskuteční v letech 2007 a 2008, aby mohla tato skupina na čtvrtém zasedání COP/MOP, které se má uskutečnit v roce 2008 v Německu, předložit svou závěrečnou zprávu a návrh mezinárodních pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrad.5. Podle čl. 174 odst. 1 Smlouvy o ES je jedním z cílů politiky Společenství v oblasti životního prostředí podpora opatření na mezinárodní úrovni, čelících regionálním a celosvětovým problémům životního prostředí. K dosažení tohoto cíle může Společenství uzavírat dohody se třetími stranami v souladu s článkem 175 a 300.6. Podle čl. 300 odst. 1 Smlouvy o ES v případě uzavření dohod mezi Společenstvím a jedním nebo více státy nebo mezinárodními organizacemi předloží Komise doporučení Radě, která zmocní Komisi zahájit nezbytná jednání. Komise při vedení těchto jednání konzultuje zvláštní výbory, které jmenuje Rada, aby jí v tomto úkolu pomáhaly, a řídí se směrnicemi, které jí Rada může poskytnout. Rada při výkonu pravomocí svěřených jí tímto odstavcem rozhoduje kvalifikovanou většinou, s výjimkou případů stanovených v odst. 2 prvním pododstavci, kdy rozhoduje jednomyslně.7. Znění mezinárodních pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrad, které bude v roce 2008 předloženo k přijetí čtvrtému zasedání COP/MOP, bude předmětem jednání na třech následujících zasedáních ad hoc pracovní skupiny právních a technických expertů pro otázky odpovědnosti a náhrad. Tato pravidla a postupy se týkají ochrany životního prostředí a budou dohodou ve smyslu čl. 300 odst. 1 Smlouvy o ES. Odpovědnost a náhrady škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů spadají do oblasti působnosti řady právních nástrojů ES[1]. Členské státy nemohou přijímat závazky mimo rámec právních předpisů Společenství, které by mohly mít vliv na předpisy Společenství nebo by mohly měnit jejich oblast působnosti.8. Proto je nutné, aby Komise předložila doporučení Radě, která zmocní Komisi k zahájení nezbytných jednání o této záležitosti na následujících zasedáních otevřené ad hoc pracovní skupiny právních a technických expertů pro otázky odpovědnosti a náhrad v letech 2007 a 2008 a na čtvrtém zasedání COP/MOP v roce 2008.B. DOPORUČENÍVzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise doporučuje, aby:(1) Rada zmocnila Komisi účastnit se jménem Evropského společenství a v záležitostech patřících do pravomoci Společenství na jednáních o mezinárodních pravidlech a postupech v oblasti odpovědnosti a náhrad škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů v rámci Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti na třetím, čtvrtém a pátém zasedání otevřené ad hoc pracovní skupiny právních a technických expertů pro otázky odpovědnosti a náhrad, jakož i na čtvrtém zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu;(2) Komise při vedení těchto jednání jménem Evropského společenství, pokud jde o záležitosti patřící do pravomoci Společenství, konzultovala zvláštní výbor zástupců členských států v souladu s přiloženými směrnicemi pro vyjednávání;(3) pokud se pravidla a postupy týkají záležitostí, které spadají do sdílené pravomoci Společenství a členských států, Komise a členské státy v průběhu vyjednávacího procesu úzce spolupracovaly ve snaze dosáhnout jednoty v mezinárodním zastupování Evropského společenství;(4) Rada vydala přiložené směrnice pro vyjednávání.PŘÍLOHASMĚRNICE PRO VYJEDNÁVÁNÍ1. Komise zajistí, aby mezinárodní pravidla a postupy v oblasti odpovědnosti a náhrad škod vzniklých v důsledku přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů, které mají být přijaty v rámci Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti, byly v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství a aby při jednáních o těchto pravidlech a postupech byly zohledněny kapacity rozvojových zemí.2. Pokud by měla pravidla a postupy nebo jejich části získat podobu právně závazné dohody, Komise zajistí, aby taková dohoda obsahovala vhodná ustanovení, která Společenství umožní stát se smluvní stranou této dohody.3. Komise podá Radě zprávu o výsledcích jednání a případně o jakémkoli problému, který by během jednání vyvstal.[1] Patří mezi ně mj. směrnice 2004/35/ES o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, Úř. věst. L 143, 21.4.2004, s. 56; směrnice 85/374/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky, Úř. věst. L 210, 7.8.1985, s. 29, ve znění pozdějších předpisů; nařízení (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, Úř. věst. L 12, 22.12.2000, s. 1.


title: Doporučení Rady – „Podpora využívání a sdílení osvědčených postupů pro přeshraniční videokonference v oblasti justice ve členských státech a na úrovni EU“

text:
               31.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/1

         Doporučení Rady
   „Podpora využívání a sdílení osvědčených postupů pro přeshraniční videokonference v oblasti justice ve členských státech a na úrovni EU“
   (2015/C 250/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   PŘIPOMÍNAJÍC:

               1.

               strategii v oblasti evropské e-justice na období 2014–2018 přijatou Radou pro spravedlnost a vnitřní věci dne 6. prosince 2013 (1);

               2.

               bod 59 strategie v oblasti evropské e-justice na období 2014–2018, který stanoví, že „v případě potřeby lze uspořádat setkání neformálních skupin členských států zapojených do konkrétních projektů s cílem dosáhnout v těchto pracovních oblastech pokroku (…)“;

               3.

               víceletý akční plán v oblasti evropské e-justice na období let 2014–2018 přijatý Radou pro spravedlnost a vnitřní věci dne 6. června 2014 (2);

               4.

               pokyny k provádění víceletého akčního plánu v oblasti evropské e-justice na období let 2014–2018, které byly potvrzeny na zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci dne 4. prosince 2014 (3), v nichž jsou stanoveny konkrétní kroky, jež má Pracovní skupina pro e-právo (e-justice) učinit v návaznosti na akční plán, včetně zřízení neformální pracovní skupiny pro přeshraniční videokonference;

               5.

               výsledky neformální pracovní skupiny pro přeshraniční videokonference uvedené v závěrečné zprávě (4) předložené Pracovní skupině pro e-právo (e-justice);

         UZNÁVÁ, že:

               6.

               videokonference jsou užitečným nástrojem, který má velký potenciál nejen na vnitrostátní úrovni, ale také zejména v přeshraničních situacích zahrnujících různé členské státy, či dokonce třetí země. V přeshraničních případech je hladká komunikace mezi justičními orgány členských států zásadní. Videokonference je jedním z možných způsobů zjednodušení a podpory této komunikace. Výhody videokonferencí byly uznány právem Unie, které podpořilo jejich využívání mimo jiné při přeshraničním dokazování v občanských a obchodních věcech (5) a v evropském řízení o drobných nárocích (6), či upravilo postupy pro jejich použití v trestním řízení (7);

               7.

               technologie pro videokonference může být použita ve všech typech soudních řízení (v trestních i občanských a obchodních věcech) a poskytuje soudům a státním zastupitelstvím větší flexibilitu v souvislosti s přijímáním svědectví od obětí a svědků, vyslechnutím názorů odborníků a přijímáním prohlášení podezřelých a žalovaných osob. Videokonference může napomoci ke snížení stresu ohrožených svědků, například dětí. Rovněž se tak vyloučí cestování, pokud je po obětech, svědcích nebo odbornících z jiných členských států požadována výpověď. Také umožňuje poskytování okamžitých a účinných záruk, jako je právo na tlumočení, právo na informace, právo na přístup k obhájci pro podezřelé při zatčení na odlehlém místě (například v případě zatčení na volném moři). Použití této technologie rovněž snižuje náklady slyšení pro vnitrostátní správní orgány. Značných přínosů v oblasti nákladů a bezpečnosti lze dosáhnout tím, že se vyloučí přeprava osob ve vazbě;

               8.

               v rámci evropské e-justice již začaly členské státy EU spolupracovat s cílem podpořit používání videokonferencí a vyměňovat si zkušenosti a osvědčené postupy. Tato činnost probíhá mimo jiné v rámci Pracovní skupiny pro e-právo (e-justice) na úrovni EU;

               9.

               dosavadní práce v oblasti videokonferencí na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU v rámci prvního akčního plánu v oblasti evropské e-justice na období let 2009–2013 již přinesly významné výsledky. Portál e-justice nabízí informace týkající se využití zařízení pro videokonference v soudních řízeních v přeshraničních situacích ve všech úředních jazycích, včetně pokynů a u většiny členských států i příslušných kontaktních údajů;

               10.

               cílem druhého víceletého akčního plánu v oblasti evropské e-justice na období let 2014–2018 je stavět na již vykonané práci a pokračovat v tomto pozitivním vývoji na vnitrostátní i evropské úrovni. Na tuto práci by rovněž mělo být nahlíženo jako na součást širšího vývoje směrem k modernizaci soudnictví v EU a brát při tom do úvahy stávající právní rámec v této konkrétní oblasti a potřebu dodržovat zavedené procesní záruky na úrovni členských států i na úrovni EU;

         ZDŮRAZŇUJE, že:

               11.

               jak je uvedeno ve víceletém akčním plánu v oblasti evropské e-justice na období let 2014–2018, zahájení soudního a mimosoudního řízení v přeshraničních situacích by mělo být usnadněno díky dostupnosti komunikace elektronickými prostředky mezi soudem a stranami řízení, jakož i svědky, oběťmi, odborníky a dalšími účastníky;

               12.

               využívání videokonferencí, telekonferencí a dalších vhodných prostředků dálkové komunikace pro ústní výslechy, je-li to vhodné, by mělo být rozšířeno, aby se odstranila nutnost cestovat k soudu za účelem účasti na soudním řízení, zejména v přeshraničních případech, což by tak prostřednictvím snížení nákladů a úsilí přispělo k účinnému přístupu ke spravedlnosti;

               13.

               jak je uvedeno ve víceletém akčním plánu v oblasti evropské e-justice na období let 2014–2018, budoucí práce v této oblasti by měla být rozšířena, aby dále usnadnila organizaci a provádění přeshraničních videokonferencí ve všech členských státech, a to propagací používání nástrojů IT pro podporu a organizaci videokonferencí a posílením interoperability pro videokonference. Tato práce by měla rovněž zahrnovat vytvoření společného formuláře pro žádost o přeshraniční videokonferenci/potvrzení přeshraniční videokonference. Rovněž by mělo být zváženo vytvoření sítě pro výměnu zkušeností a sdílení osvědčených postupů v oblasti videokonferencí, včetně odborné přípravy. Měla by být zvážena účast odborníků z praxe, jako jsou soudci, státní zástupci, advokáti, mediátoři a soudní tlumočníci, na této činnosti;

         VÍTÁ:

               14.

               práci odborné pracovní skupiny pro přeshraniční videokonference za účelem pomoci zlepšení celkového fungování systémů e-justice ve členských státech a na evropské úrovni. Odborná skupina byla zřízena v lednu 2014 pod rakouským vedením s cílem podporovat praktické využívání přeshraničních videokonferencí a sdílet osvědčené postupy a odborné znalosti týkající se organizačních, technických a právních aspektů;

               15.

               závěrečnou zprávu odborné pracovní skupiny, která byla předložena v březnu 2015, obsahující konkrétní doporučení pro budoucí činnost v této oblasti;

         BERE NA VĚDOMÍ skutečnost, že:
   a)   odborná pracovní skupina

               16.

               ve své závěrečné zprávě označila řadu technických, organizačních a právních překážek, které brání využívání zařízení pro videokonference členskými státy v přeshraničních situacích. Výsledky ukázaly, že i když je pravda, že stávající právní požadavky musí být dodrženy, většina naléhavých problémů, které vyvstávají v přeshraničních situacích, je spíše organizační a technické povahy. Zejména tyto otázky by měly být přednostně řešeny buď v krátkodobém nebo střednědobém výhledu;

         b)   portál e-justice

               17.

               měly by být dále aktualizovány a doplněny informace, které jsou již k dispozici na portálu e-justice. Budoucí plány by zejména mohly zahrnovat doplnění: odkazů na právní předpisy EU a právní předpisy členských států, které upravují využívání videokonferencí; konsolidovaných informací o všech soudech se zařízeními pro videokonference ve členských státech; nástrojů pro praktické pořádání videokonferencí (elektronické formuláře, výhledově rezervační systém); odkazů na vnitrostátní pokyny či manuály, jsou-li k dispozici; oddílu týkajícího se příkladů videokonferencí v přeshraničních řízeních a shromažďování osvědčených postupů; informací o odborných školeních a školicích modulech on-line a odkaz na vzájemně propojené databáze tlumočníků, jsou-li k dispozici;

         c)   synergie s jinými projekty

               18.

               měly by být rovněž zohledněny možné synergie s jinými projekty, jako je e-CODEX, AVIDICUS (tlumočení při videokonferenci) a Evropská síť pro justiční vzdělávání. Kromě údajů, které jsou již k dispozici na portálu e-justice, by měly být rovněž co nejvíce využívány stávající užitečné materiály z jiných zdrojů, včetně členských států a Eurojustu;

         d)   právní aspekty

               19.

               videokonference získala právní uznání prostřednictvím mezinárodních úmluv a několika právních předpisů EU, jako je nařízení o dokazování v občanských a obchodních věcech, nařízení, kterým se zavádí evropské řízení o drobných nárocích, a nedávno směrnice o evropském vyšetřovacím příkazu v trestních věcech;

               20.

               videokonference sice přináší vyšší ochranu podezřelým, obětem, svědkům a zranitelným osobám, mělo by však být zajištěno, že její využívání nebude na újmu právům obhajoby; je třeba vynaložit zvláštní péči za účelem zajištění dodržování zásad bezprostřednosti, rovnosti zbraní a kontradiktornosti. To znamená využívání zařízení, které je moderní, aby bylo dosaženo dostatečné obrazové a zvukové kvality, a bezpečné, a to úměrně citlivosti dané věci;

               21.

               proto bude muset být posouzen dopad legislativních změn, včetně zejména evropského vyšetřovacího příkazu, který stanoví podrobný postup pro využívání videokonferencí v trestních věcech, na jednotlivá procesní pravidla a záruky platné v dožadujících a vykonávajících členských státech. Další právní otázky vztahující se k videokonferencím rovněž zahrnují identifikaci příslušných orgánů;

         VYZÝVÁ ČLENSKÉ STÁTY, ABY:

               22.

               s ohledem na zlepšení interoperability mezi členskými státy zvážily provedení následujících opatření na vnitrostátní úrovni:

         a)   organizační hlediska

               a)

               zavést národní kontaktní místo nebo kontaktní místa, je-li to vhodné, pro videokonference v každém členském státě. Následně zlepšit a aktualizovat – v úzké spolupráci s Komisí, je-li to nezbytné – informace na portálu e-justice (prostřednictvím evropské soudní databáze) týkající se vnitrostátních zařízení pro videokonference, národních kontaktních míst pro videokonference a odpovídajících příslušných soudů. Zlepšit organizaci kontaktních míst na vnitrostátní úrovni a na úrovni soudů;

               b)

               v případě individuálních videokonferencí se dohodnout na společném jazyku, je-li to třeba, spolu s vhodnými překladatelskými a tlumočnickými službami, a na tom, které časové pásmo bude použito pro stanovení začátku videokonference. Je-li při videokonferenci vyžadována podpora ze strany tlumočníka, měly by členské státy vědět o doporučeních získaných z projektů AVIDICUS a co možná nejvíce se jimi řídit;

               c)

               aniž je dotčena nezávislost justice a rozdíly v organizaci justičních orgánů v Unii, nabídnout účinné školení pro potenciální uživatele, včetně soudců a státních zástupců, s cílem zvýšit jejich důvěru a schopnost vést přeshraniční videokonferenci;

         b)   technické aspekty

               d)

               zavést účinné mechanismy, včetně zlepšeného formuláře pro účinnou výměnu proměnných nebo důvěrných parametrů videokonference, ve spojení s veřejnými a statickými informacemi o zařízení pro videokonference pro každý členský stát, jež mají být zveřejněny na portálu evropské e-justice;

               e)

               vypracovat praktické pokyny pro uživatele a pro zaměstnance zajišťující technické plánování a podporu ohledně doporučených technických norem;

               f)

               zlepšit interoperabilitu mezi členskými státy prováděním systematických praktických zkoušek mezi páry členských států za účelem dokumentace pracovních parametrů. Tyto údaje mohou být poté opětovně použity pro zavedení spolehlivějších videokonferencí mezi členskými státy s dostatečnou zvukovou a obrazovou kvalitou;

               g)

               provést přinejmenším následující technické normy s cílem zlepšit kvalitu videokonferencí:

                           —

                           využívat videokonferenční systém na bázi hardwaru (H.323/videoconference SIP),

                           —

                           konat videokonference, které budou založeny na IP,

                           —

                           používat infrastrukturu procházející přes firewall,

                           —

                           používat kódovanou komunikaci (AES-128),

                           —

                           přijímat prezentaci jako duo video (H.239) (8);

         c)   právní aspekty

               h)

               posoudit dopad přijatých nástrojů EU, například evropského vyšetřovacího příkazu, ve vztahu ke stávajícím procesním pravidlům;

         VYZÝVÁ PRACOVNÍ SKUPINU PRO E-PRÁVO (E-JUSTICE), ABY:

               23.

               začala zkoumat praktické možnosti a řešení pro koordinovaný přístup s cílem zahájit spolupráci v oblasti videokonferencí se třetími zeměmi vedle dvoustranných kontaktů, které již členské státy mají v této oblasti navázány;

               24.

               pokračovala v započaté práci v rámci odborné pracovní skupiny pro přeshraniční videokonference vytvořením sítě spolupráce mezi členskými státy v rámci Pracovní skupiny pro e-právo (e-justice) za účelem výměny zkušeností a sdílení osvědčených postupů v oblasti videokonferencí, včetně odborné přípravy, na základě návrhu, který předloží odborná pracovní skupina. Tato síť by měla:

                           a)

                           zvážit lepší využívání zařízení pro videokonference na evropské úrovni prostřednictvím vytvoření bezpečných „virtuálních videokonferenčních zasedacích místností“, do nichž by zúčastněné členské státy měly přístup;

                           b)

                           vypracovat jasný popis („protokol“) přípravy a provádění přeshraničních videokonferencí po jednotlivých krocích, který odpovídá typickým případům použití soudní přeshraniční videokonference a spojuje všechny potřebné organizační, technické a právní prvky;

                           c)

                           poskytnout pokyny pro uživatele ohledně typických soudních případů využití videokonference, které by měly největší přínos z většího a lepšího využívání přeshraničních videokonferencí;

                           d)

                           zlepšit elektronické zasílání formulářů žádostí o přeshraniční vzájemnou právní pomoc kombinací funkcí dynamických formulářů na portálu evropské e-justice s e-CODEXem, např. formulářů pro „přímé dokazování“ a „(nepřímé) dokazování“;

                           e)

                           vypracovat nástroje, které by soudním orgánům pomohly určit právní nástroj platný pro organizaci konkrétní videokonference;

                           f)

                           vypracovat nástroje, které by soudním orgánům pomohly určit orgán příslušný pro organizaci konkrétní videokonference;

                           g)

                           určit opatření, která by měla být učiněna k zajištění procesních záruk při výkonu práv obhajoby a

                           h)

                           zajistit udržitelnost činnosti prostřednictvím:

                                       —

                                       monitorování provádění činností a projektů zaměřených na zlepšení,

                                       —

                                       monitorování nových technologií pro videokonference,

                                       —

                                       navrhování nových opatření a projektů pro další zlepšení;

         VYZÝVÁ EVROPSKOU KOMISI, ABY:

               25.

               zveřejnila závěrečnou zprávu odborné skupiny pro přeshraniční videokonference na portálu e-justice pro další rozšiřování mezi odborníky z praxe a dalšími zúčastněnými stranami;

               26.

               finančně podpořila provádění opatření uvedených v bodě 22 na vnitrostátní úrovni s cílem zajistit přeshraniční interoperabilitu zařízení pro videokonference, pokud to představuje celoevropský přínos v souladu s platnými nástroji financování.

      (1)  Úř. věst. C 376, 21.12.2013, s. 7.

      (2)  Úř. věst. C 182, 14.6.2014, s. 2.

      (3)  Dokument 15771/14.

      (4)  Dokument 8364/15 + ADD.

      (5)  Nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech (Úř. věst. L 174, 27.6.2001, s. 1).

      (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 861/2007 ze dne 11. července 2007, kterým se zavádí evropské řízení o drobných nárocích (Úř. věst. L 199, 31.7.2007, s. 1).

      (7)  Úmluva ze dne 29. května 2000 o vzájemné právní pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie.

      (8)
   Pozn.: může být nezbytné použít jako záložní řešení ISDN, pokud partner videokonference dosud nepodporuje IP.


title: Doporučení pro stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2007–2011

text:
   CS
CS    CS
 ---pagebreak---          KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
                                        V Bruselu dne 11.6.2008
                                        SEK(2008) 2013 v konečném znění
                           Doporučení pro
                       STANOVISKO RADY
   k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2007–2011
                         (předložená Komisí)
CS                                                                      CS
 ---pagebreak---                                             DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   1.        Obecné souvislosti
   Pakt o stabilitě a růstu je založen na cíli zdravých veřejných financí jako prostředku pro
   posílení podmínek pro cenovou stabilitu a silný udržitelný růst přispívající k vytváření
   pracovních míst. V roce 2005 došlo k reformě paktu, která sice potvrdila, že je užitečný
   pro upevňování fiskální disciplíny, ale která se zároveň pokusila dále posílit jeho účinnost
   a ekonomické základy a zajistit udržitelnost veřejných financí v dlouhodobém horizontu.
   Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými
   politikami a o posílení koordinace hospodářských politik1, které je součástí Paktu o stabilitě
   a růstu, stanoví, že každý členský stát musí Radě a Komisi předložit program stability, nebo
   konvergenční program a každý rok pak musí předkládat jeho aktualizace. Členské státy, které
   již zavedly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy,
   které jednotnou měnu zatím nezavedly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy.
   První program stability Belgie byl předložen v prosinci 1998. V souladu s nařízením vydala
   Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem
   dne 15. března 1999 své stanovisko. Pokud jde o aktualizované programy stability
   a konvergenční programy, jsou podle nařízení vyhodnocovány Komisí a posuzovány výše
   zmíněným výborem, a případně může tyto aktualizované programy za stejného postupu
   posuzovat také Rada.
   2.        Východiska pro hodnocení aktualizovaného programu
   Komise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Belgie předloženou dne
   21. dubna 2008 a doporučuje stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení
   v rámečku).
   Aby bylo zřejmé, za jakých okolností se rozpočtová strategie obsažená v aktualizovaném
   programu stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:
   (1)     nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu
           (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability);
   (2)     zaměření rozpočtové politiky schválené Euroskupinou v dubnu 2007;
   (3)     aktualizace hlavních směrů hospodářské politiky z května 2008 v oblasti rozpočtové
           politiky příslušného státu;
   (4)     shrnutí toho, jak Komise hodnotila prováděcí zprávu k národnímu programu reforem
           z října 2007.
   1
           Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005,
           s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, jsou k dispozici na této adrese:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
CS                                                         2                                                         CS
 ---pagebreak---    2.1.       Hodnocení ve stanovisku Rady k předchozí aktualizaci
   Ve svém stanovisku ze dne 27. března 2007 Rada shrnula své hodnocení předchozí
   aktualizace programu stability pro období 2006–2010 následovně: „Rada je toho názoru, že
   strategie pokračujícího snižování ještě stále vysokého dluhu je příkladem fiskálních politik
   prováděných v souladu s paktem. Přestože program počítá s postupným navyšováním
   přebytků (zejména prostřednictvím omezování výdajů na úroky) počínaje od vyrovnaného
   nominálního stavu rozpočtu, stále existují určitá rizika pro dosažení rozpočtových cílů. Zdá se
   však, že střednědobého cíle bude v programovém období dosaženo.“
   S ohledem na toto hodnocení Rada vyzvala Belgii, aby „zajistila dodržení rozpočtového cíle
   na rok 2007 a poté urychlila tempo úprav vedoucích k dosažení střednědobých cílů, včetně za
   méně častého používání jednorázových opatření“ a aby „vzhledem k vysoké míře zadlužení
   a předpokládanému zvýšení výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva lépe řešila otázku
   dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí přinejmenším splněním střednědobých cílů
   a provedením reforem“.
   2.2.       Zaměření rozpočtové politiky schválené Euroskupinou v dubnu 2007
   V zájmu zlepšení koordinace fiskálních politik v eurozóně ministři Euroskupiny dne
   20. dubna 2007 projednávali vývoj státních rozpočtů v roce 2007 a předběžný výhled na rok
   2008, jakož i jejich důsledky pro eurozónu.
   Ministři opět potvrdili, že budou dodržovat zásady zdravé fiskální politiky revidovaného
   Paktu o stabilitě a růstu a vnitrostátních fiskálních pravidel, a zavázali se i) využít nečekaně
   dobrých rozpočtových výsledků v roce 2006 k uskutečnění náročnějších rozpočtových cílů,
   než bylo stanoveno v aktualizacích programů stability z konce roku 2006; ii) plnit rozpočty
   pro rok 2007 tak, jak bylo naplánováno, aniž by docházelo k nadbytečným výdajům,
   a využívat neočekávané příjmy ke snížení rozpočtového schodku a vládního dluhu a iii)
   pečlivě sestavovat fiskální plány pro rok 2008 tak, aby se urychlilo plnění střednědobých cílů
   v případě členských států, které je ještě nesplnily, a aby se zabránilo nárůstu celkové
   makroekonomické nerovnováhy v případě zemí, které již střednědobé cíle plní2.
   2.3.       Aktualizace hlavních směrů hospodářské politiky z května 2008 v oblasti
              rozpočtové politiky příslušného státu
   Dne 14. května 2008 přijala Rada doporučení k aktualizaci hlavních směrů hospodářských
   politik členských států a Společenství pro rok 2008 a k provádění politik zaměstnanosti
   členských států3. Pokud jde o rozpočtové politiky, bylo Belgii doporučeno „posilovat fiskální
   konsolidaci“ a země byla vyzvána, aby se zaměřila na „úplné provedení strategie, která má
   zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, včetně omezení výdajů, udržení fiskálních
   přebytků a trvalého snižování veřejného dluhu“. Kromě toho bylo doporučeno všem členským
   státům eurozóny „pokračovat v provádění rozpočtové konsolidace směrem ke střednědobým
   cílům v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, a usilovat tak o dosažení ročního strukturálního
   přizpůsobení ve výši nejméně 0,5 % HDP jako referenční hodnoty“ a „zvýšit kvalitu
   veřejných financí prostřednictvím přezkumu veřejných výdajů a daní a modernizací státní
   2
            Celé prohlášení lze nalézt na internetové adrese:
            www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-
            finalCLEAN.rtf
   3
            Úř. věst. L 139, 29.5.2008, s. 57.
CS                                                         3                                           CS
 ---pagebreak---    správy, zejména v zájmu zvýšení produktivity a inovací, a přispět tak k hospodářskému růstu,
   zaměstnanosti a fiskální udržitelnosti“.
   2.4.      Hodnocení prováděcí zprávy z října 2007 k národnímu programu reforem
             provedené Komisí
   Komise dne 11. prosince 2007 přijala Strategickou zprávu o obnovené Lisabonské strategii
   pro růst a zaměstnanost, která obsahuje hodnocení zprávy o provádění národního programu
   reforem Belgie z října 20074 a kterou lze shrnout takto:
   V belgickém národním programu reforem byly v souvislosti s hospodářským růstem
   a tvorbou pracovních míst vytyčeny následující klíčové priority: udržitelnost veřejných
   financí, snižování nákladů na pracovní síly, vytvoření dynamického trhu pracovních sil,
   podpora hospodářství prostřednictvím investic a reforem, zlepšení systému sociálního
   zabezpečení a posilování součinnosti mezi ochranou životního prostředí a hospodářským
   růstem. Komise zhodnotila, že Belgie navzdory zpomalení reforem v roce 2007 dosáhla
   v období 2005–2007 při provádění národního programu reforem pokroku.
   Na základě zjištění pozitivních i slabších výsledků a navzdory prokazatelnému pokroku však
   Komise přesto doporučila, aby bylo Belgii doporučeno věnovat největší pozornost problémům
   souvisejícím s vysokým daňovým zatížením práce a zároveň posílit fiskální konsolidaci
   a zlepšit výkonnost trhu práce.
   Belgie by se měla také zaměřit na problematiku dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí,
   konkurence na trhu s plynem a elektřinou, na výsledky v oblasti výzkumu, vývoje a inovací
   a na zaměstnanost starších lidí a zranitelných skupin obyvatelstva.
   Na základě strategické zprávy Komise přijala Rada dne 14. května 2008 doporučení
   k aktualizaci hlavních směrů hospodářských politik členských států pro rok 2008, včetně
   doporučení Belgii.
   4
           Sdělení Komise Evropské radě „Strategická zpráva o obnovené Lisabonské strategii pro růst
           a zaměstnanost: zahájení nového cyklu (2008–2010)“, 11.12.2007, KOM(2007) 803.
CS                                                     4                                             CS
 ---pagebreak---                                       Rámeček: Hlavní body hodnocení
   Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy)
   nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů:
   • zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné;
   • střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení
       tohoto cíle;
   • zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav,
       umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu;
   • při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje,
      zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších
      hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší; a u členských států, které přijaly euro nebo jsou
      zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez
      jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich
       střednědobého rozpočtového cíle;
   • při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě
       členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly), nebo při povolování dočasné odchylky od
       tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění zásadních
      strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální
      růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že
      je zachován přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce
      programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli); zvláštní pozornost se
      přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů,
      včetně povinného, plně financovaného pilíře;
   • zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky.
   Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na
   předpověď útvarů Komise z jara 2008 a používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad
   potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů.
   Při hodnocení se rovněž posuzuje:
   • vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla
       podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat
       „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé
       udržitelnosti je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 20065;
   • míra shody s národním programem reforem, který členský stát předložil v rámci Lisabonské
       strategie pro růst a zaměstnanost, a jeho prováděcí zprávou z října 2007. Rada ve složení pro
       hospodářství a finance (ECOFIN) uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům
       hospodářské politiky na období 2005–2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní
       programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy;
   • dodržování kodexu chování6, který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek
       údajů pro programy stability a konvergenční programy.
   5
             Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“,
             12.10.2006, KOM(2006) 574, a dokument Generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti
             Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European
             Economy č. 4/2006.
   6
             „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních
             a konvergenčních programů“, které schválila Rada ve složení pro hospodářství a finance (ECOFIN) dne
             11. října 2005.
CS                                                        5                                                       CS
 ---pagebreak---                                                   Doporučení pro
                                             STANOVISKO RADY
                 k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2007–2011
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad
   stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských
   politik7, a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Komise,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   VYDALA TOTO STANOVISKO:
   (1)     Dne [8. července 2008] přezkoumala Rada aktualizovaný stabilizační program Belgie
           na období 2007–20118.
   (2)     V posledních deseti letech se průměrný růst reálného HDP pohyboval okolo 2¼ %,
           tedy lehce nad průměrem eurozóny. Tento relativně vysoký růst HDP sice vedl
           k poklesu míry nezaměstnanosti, avšak míra zaměstnanosti (především mladších
           a starších lidí) a počet odpracovaných hodin byly i nadále nízké, což je odrazem
           vysokého zdanění práce, rigidity pracovního trhu, nevýrazné poptávky po pracovních
           místech a nízké věkové hranice pro odchod do důchodu. Rozpočet byl od roku 2000
           víceméně vyrovnaný (s výjimkou roku 2005) a míra zadluženosti, která se prudce
           snížila ze 134 % HDP v roce 1993 na 108 % HDP v roce 2000, nadále významně
           klesala a v současné době se nachází pod hranicí 85 % HDP. Zvýšení zaměstnanosti
           by spolu s ambiciózními kroky v rozpočtové politice přispělo k dlouhodobé
           udržitelnosti veřejných financí.
   (3)     Na základě makroekonomického scénáře programu lze očekávat, že se růst reálného
           HDP propadne z 2,8 % v roce 2007 na 1,9 % v roce 2008 a v následujících letech se
   7
           Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005,
           s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
   8
           Aktualizace byla předložena po ustavení plně pravomocné vlády, tedy s výrazným zpožděním oproti
           lhůtě, která je v kodexu chování stanovena na 1. prosince.
CS                                                         6                                                         CS
 ---pagebreak---        pak ustálí na hodnotě kolem 2 %. Při porovnání s nyní dostupnými údaji9 se uvedená
       prognóza na období 2008–2009 zdá být založená na příznivých předpokladech růstu –
       od dokončení předpovědi zahrnuté do programu se totiž zhoršily vnější podmínky
       a stoupla inflace. Perspektiva růstu v letech 2010–2011 se jeví víceméně jako reálná.
       Podle aktualizace programu se očekává, že inflace vzroste v roce 2008 na 3 %
       a v období 2009–2011 se pak zpomalí na 1¾ %. Vzhledem k výraznému podražení
       komodit a nárůstu cen zpracovaných potravin v posledních měsících však inflační
       prognóza programu na roky 2008–2009 odpovídá spíše spodnímu pásmu. I prognóza
       růstu zaměstnanosti, odhadnutá v aktualizovaném programu na 1 % za rok, se
       s přihlédnutím k růstu HDP, který po celé období programu nedosáhne svého
       potenciálu, jeví jako relativně vysoká. Prognóza růstu mezd na rok 2008 odpovídá
       v programu spodnímu pásmu, avšak pokud jde o následující léta, jeví se odhad –
       především při porovnání s předpokládanou nízkou inflací – jako vysoký (3¼–3½ %).
   (4) V roce 2007 činil schodek veřejných financí 0,2 % HDP, zatímco cíl stanovený
       v předcházející aktualizaci programu stability představoval přebytek v hodnotě 0,3 %
       HDP. Horší výsledek za rok 2007 lze vysvětlit vyšším než původně plánovaným
       zvýšením výdajů, které bylo částečně vyrovnáno jednak mírně pozitivní výchozí
       situací z roku 2006, kdy byly výsledky lepší, než se původně předpokládalo, jednak
       neočekávaným nárůstem příjmů. Vyšší než původně plánované výdaje byly dány
       především výrazným zvýšením podpor vyplácených podnikům v rámci systému
       poukázek na služby a také tím, že jednorázová opatření nepřinesla takové výsledky,
       jaké se předpokládaly. Překvapivé zvýšení objemu příjmů, k němuž došlo navzdory
       tomu, že k tomuto účelu nebyla provedena řada plánovaných jednorázových opatření,
       pak souviselo především s vyššími než očekávanými sociálními příspěvky. Jelikož
       byly tyto neočekávané příjmy navíc použity na vyšší výdaje, než s jakými se
       v rozpočtu původně počítalo, plnění rozpočtu v roce 2007 nebylo plně v souladu
       s výzvou ve stanovisku Rady ze dne 27. března 2007 ohledně předcházející
       aktualizace programu stability10 a neodpovídalo ani zaměřením rozpočtové politiky
       schváleným Euroskupinou v dubnu 2007.
   (5) Hlavním cílem střednědobé rozpočtové strategie programu je zajištění soustavného
       snižování stále vysoké míry zadluženosti, která v roce 2007 dosahovala téměř 85 %
       HDP a v roce 2011 by se měla při počátečním vyrovnaném rozpočtu v roce 2008
       a prostřednictvím postupného navyšování rozpočtových přebytků na 1 % HDP v roce
       2011 snížit přibližně na 71 % HDP. Primární přebytek, který souběžně s pokrokem ve
       snižování dluhu od roku 2001 klesal (ze 7 % na 3,7 % HDP v roce 2007), by se měl
       podle prognóz v roce 2011 zvýšit na 4,4 % HDP. Protože výsledky byly v roce 2007
       horší, než se předpokládalo, rozpočtové cíle (jak nominální, tak strukturální) jsou po
       celé období programu nižší než v předcházející aktualizaci. Strukturální saldo,
       vypočtené na základě společně schválené metodiky, se zřejmě zlepší ze schodku ¼ %
       HDP v roce 2007 na přebytek téměř 1½ % HDP v roce 2011. Při porovnání
       s prognózami v předcházející aktualizaci programu stability se dosažení střednědobého
       cíle – strukturálního přebytku 0,5 % HDP (tj. přebytku očištěného od cyklických jevů
       a jednorázových a dočasných opatření) – posouvá o jeden rok na rok 2009. K úpravám
       dojde jak na straně výdajů, tak na straně příjmů. Plánované nominální snížení výdajů
   9
       Hodnocení bere zejména v úvahu prognózu útvarů Komise z jara 2008 a hodnocení zprávy
       o provádění národního programu reforem z měsíce října 2007 provedené Komisí.
   10
       Úř. věst. C 89, 24.4.2007, s. 2.
CS                                                7                                           CS
 ---pagebreak---        o 0,7 procentního bodu HDP je možné přičíst snížení výdajů na úroky, jež souvisí
       s očekávaným poklesem míry zadluženosti. Nárůst příjmů dosahuje 0,5 % HDP a je
       dán očekávaným zvýšením daňových základů. Na rozdíl od předcházející aktualizace
       program po roce 2008 výslovně nepředpokládá žádná další jednorázová opatření.
   (6) Rozpočtové výsledky by mohly být horší, než program předpokládá.
       Makroekonomický kontext totiž může být méně příznivý, než se v aktualizaci
       programu očekává, a to především v letech 2008 a 2009. Například pozitivní
       prognózy, pokud jde o zaměstnanost a růst platů a spotřeby, mohly vést k přecenění
       daňových příjmů. V případě celkové očekávané daňové elasticity se pak v roce 2008
       zřejmě počítá s horním pásmem. Co se týče primárních výdajů, program neobsahuje
       opatření, která se v kontextu stoupajících nákladů souvisejících se stárnutím populace
       a očekávaného, relativně výrazného nárůstu mezd jeví jako nutná pro dosažení
       plánované rozpočtové úpravy. Pokud se navíc opomine snižování výdajů na úroky,
       struktura nápravy rozpočtu je výrazně zaměřena na stranu příjmů, což může
       u rozpočtové úpravy snížit udržitelnost. A konečně, zatímco v posledních letech byl
       rozpočet víceméně vyrovnaný, dosažení vytyčených rozpočtových přebytků bylo
       odloženo. Navzdory příznivým makroekonomickým podmínkám v roce 2007 nebylo
       v důsledku chybějící plně pravomocné vlády po červnových volbách vytyčeného
       rozpočtového cíle dosaženo. V roce 2008 budou proto pro dosažení tohoto cíle třeba
       další opatření. Vzhledem k rizikům spojeným s makroekonomickými vyhlídkami,
       jakož i k výše zmíněným rozpočtovým cílům se zadluženost bude zřejmě vyvíjet méně
       příznivě, než je uvedeno v programu, ačkoli dluh stále prokazatelně klesá.
   (7) Vzhledem k tomuto posouzení rizik se rozpočtová strategie uvedená v programu může
       pro dosažení střednědobého cíle do roku 2009, jak je uvedeno v programu, jevit jako
       nedostatečná. Po celou dobu trvání programu bude při běžných cyklických výkyvech
       nicméně zajištěna dostatečná rezerva proti překročení referenční hodnoty ve výši 3 %
       HDP. Tempo úprav směrem k střednědobému cíli, které program naznačuje, by se
       mělo v roce 2008 při plánované kontrole rozpočtu zrychlit provedením dodatečných
       strukturálních rozpočtových opatření, aby se zajistilo, že se dosáhne vytyčeného cíle
       v podobě vyrovnaného rozpočtu. V roce 2009 by mělo být zrychlení tempa úprav
       podpořeno opatřeními především na straně výdajů, která by měla zajistit referenční
       hodnotu 0,5 % HDP stanovenou v Paktu o stabilitě a růstu a která by vedla ke splnění
       střednědobého cíle podle plánu. Rada také upozorňuje, že rozpočtové plány na rok
       2008 plně neodpovídají zaměření rozpočtové politiky schválenému Euroskupinou
       v dubnu 2007. Přestože se zadluženost možná sníží méně, než program předpokládá,
       zdá se, že bude její pokles směrem k referenční hodnotě během celého období
       programu dostatečný.
   (8) Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že je Belgie vystavena středně
       vysokému riziku. Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet je nad
       průměrem EU-27, což je způsobeno především poměrně značným nárůstem výdajů na
       důchody v poměru k HDP v průběhu nadcházejících desetiletí. Věková hranice pro
       odchod do důchodu patří v Belgii k nejnižším v EU a cílem generačního paktu, který
       přinesl řadu změn do penzijního systému, je věkovou hranici zvýšit. Přestože jde
       o krok správným směrem, vnitrostátní prognózy ukazují, že tato reforma by mezery
       udržitelnosti nezúžila. Orientace rozpočtové politiky za rok 2007, tak jak je naznačena
       v programu, je sice o něco slabší než výchozí pozice z předchozího programu, avšak
       pomáhá kompenzovat předpokládaný dlouhodobý vliv stárnutí populace na rozpočet.
       Pro úplnou kompenzaci budoucích tlaků na straně výdajů je nicméně nedostatečná.
CS                                             8                                               CS
 ---pagebreak---           Pokud ve střednědobém horizontu dojde k zachování vysokých primárních přebytků
          a ke snížení zadluženosti pod referenční hodnotu uvedenou ve Smlouvě a pokud se
          provedou další opatření určená ke kontrole značného nárůstu výdajů souvisejících se
          stárnutím obyvatelstva, přispěje to ke snižování rizik, jež ohrožují udržitelnost
          veřejných financí.
   (9)    Program stability se zdá být do určité míry v souladu s prováděcí zprávou k národnímu
          programu reforem z října 2007. V obou zprávách se například udržitelnost veřejných
          financí v souvislosti se stárnutím obyvatelstva považuje za zásadní problém
          belgického hospodářství. Program stability však neobsahuje kvalitativní hodnocení
          celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2007 na
          střednědobou fiskální strategii ani neobsahuje systematické informace o přímých
          rozpočtových nákladech nebo úsporách plynoucích z hlavních reforem
          předpokládaných v národním programu reforem. Na druhé straně jsou však
          v rozpočtových prognózách programu zřejmě zohledněny výsledky, jež v oblasti
          veřejných financí přinesla opatření, která již byla na základě národního programu
          reforem provedena.
   (10)   Rozpočtová strategie popsaná v programu obecně odpovídá hlavním směrům
          hospodářské politiky země, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů,
          a zásadám pro členské státy eurozóny v oblasti rozpočtové politiky vydaným
          v souvislosti s Lisabonskou strategií.
   (11)   Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability
          a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky jak u povinných, tak
          u nepovinných údajů11.
   Celkově lze závěrem říci, že po velmi významném poklesu zadluženosti, která se od roku
   1993 propadla na 85 % v roce 2007, se v programu po zhoršení stavu rozpočtu v roce 2007
   předpokládá její pokračující a rychlé snižování prostřednictvím postupného navyšování
   celkových přebytků. Rozpočtová konsolidace se zakládá především na snižování výdajů na
   úroky a na zvyšování daňových příjmů, avšak řešení primárních výdajů se stále věnuje málo
   pozornosti. S ohledem na prognózu relativně příznivého makroekonomického kontextu a na
   skutečnost, že v programu nejsou blíže určena opatření potřebná pro splnění cílů, je dosažení
   rozpočtových cílů ohrožené. Úprava směrem k střednědobému cíli se v roce 2008 nejeví jako
   dostatečná a je málo pravděpodobné, že by se bez dodatečných opatření dosáhlo
   střednědobého cíle v plánovaném roce 2009.
   S ohledem na výše uvedené hodnocení a na zaměření rozpočtové politiky, které v dubnu 2007
   schválila Euroskupina, se Belgie vyzývá, aby:
   i)       zajistila splnění vyrovnaného rozpočtu v roce 2008 a dosažení střednědobého cíle
            v roce 2009, a to provedením strukturálního přizpůsobení o referenční hodnotu 0,5 %
            HDP, mimo jiné prostřednictvím dodatečných strukturálních opatření (především na
            straně výdajů);
   ii)      s ohledem na stále vysokou míru zadlužení a na očekávaný nárůst výdajů
            v souvislosti se stárnutím obyvatelstva nadále řešila dlouhodobou udržitelnost
            veřejných financí, a to dosahováním vysokých strukturálních primárních přebytků,
   11
           Chybí například údaje o odvětvových saldech.
CS                                                      9                                        CS
 ---pagebreak---                prováděním reforem ke zvýšení míry zaměstnanosti a potenciálního hospodářského
               růstu a ke snížení rozpočtových nákladů spojených se stárnutím populace.
                  Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových projekcí
                                                               2006       2007        2008       2009       2010       2011
                                      PS duben 2008             2,8        2,7          1,9       2,0         2,0        2,0
           Reálný HDP                KOM duben 2008             2,8        2,7          1,7       1,5       neuv.      neuv.
           (změna v %)
                                     PS prosinec 2006           2,7        2,2          2,1       2,2         2,2      neuv.
                                      PS duben 2008             2,3        1,8          3,0       1,7         1,8        1,8
           Inflace HISC
                                     KOM duben 2008             2,3        1,8          3,6       2,3       neuv.      neuv.
                (%)
                                     PS prosinec 2006           2,4        1,9          1,8       1,8         1,9      neuv.
                                      PS duben 2008             0,1        0,3         -0,1      -0,4        -0,5       -0,8
        Mezera výstupu1
                                    KOM duben 20082             0,1        0,3         -0,3      -1,0       neuv.      neuv.
   (% potenciálního HDP)
                                     PS prosinec 2006          -0,3       -0,4         -0,4      -0,4        -0,3      neuv.
     Čisté půjčky / úvěry             PS duben 2008           neuv.      neuv.        neuv.     neuv.       neuv.      neuv.
        vůči zbytku světa            KOM duben 2008             3,4        3,2          2,6       2,4       neuv.      neuv.
             (% HDP)                 PS prosinec 2006           2,0        2,0          2,2       2,4         2,7      neuv.
          Celkové saldo               PS duben 2008             0,3       -0,2          0,0       0,3         0,7        1,0
        veřejných financí            KOM duben 2008             0,3       -0,2         -0,4      -0,6       neuv.      neuv.
             (% HDP)                 PS prosinec 2006           0,0        0,3          0,5       0,7         0,9      neuv.
                                      PS duben 2008             4,3        3,7          3,7       3,8         4,1        4,3
          Primární saldo
                                     KOM duben 2008             4,3        3,7          3,3       2,9       neuv.      neuv.
             (% HDP)
                                     PS prosinec 2006           4,1        4,2          4,1       4,1         4,2      neuv.
         Saldo očištěné o             PS duben 2008             0,3       -0,4          0,0       0,5         1,0        1,4
         cyklické vlivy1             KOM duben 2008             0,3       -0,3         -0,2      -0,1       neuv.      neuv.
             (% HDP)                 PS prosinec 2006           0,2        0,5          0,7       0,9         1,1      neuv.
                                      PS duben 2008            -0,4       -0,3          0,0       0,5         1,0        1,4
       Strukturální saldo3
                                     KOM duben 2008            -0,6       -0,3         -0,2      -0,1       neuv.      neuv.
             (% HDP)
                                    PS prosinec 2006 4         -0,4        0,1        neuv.     neuv.       neuv.      neuv.
                                      PS duben 2008            88,2       84,9        81,5       78,1        74,7       71,1
        Hrubý státní dluh
                                     KOM duben 2008            88,2       84,9        81,9       79,9       neuv.      neuv.
             (% HDP)
                                     PS prosinec 2006          87,7       83,9        80,4       76,6        72,6      neuv.
      Poznámky:
      1
        Mezery výstupu a cyklicky očištěná salda z programů přepočítávají útvary Komise na základě údajů obsažených
   v programech.
      2
        Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2006–2009 ve výši 2,5 %, 2,5 %, 2,2 %
   a 2,2 %.
      3
        Cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a jiných dočasných opatření. Podle posledních programů jednorázová a jiná
   dočasná opatření deficit v roce 2006 snížila o 0,7 % HDP a v roce 2007 jej pak o 0,1 % zvýšila. Podle jarní prognózy
   útvarů Komise jednorázová a jiná dočasná opatření deficit v roce 2006 snížila o 0,9 % HDP a v roce 2007 jej zvýšila o 0,1
   % HDP.
      4
        Aktualizace programu stability z prosince 2006 neobsahovala údaje o užití jednorázových opatření v letech 2008–2010.
      Zdroj:
      Program stability (PS); Hospodářská prognóza útvarů Komise z jara roku 2008 (KOM); Výpočty útvarů Komise
CS                                                            10                                                             CS