               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 24.3.2021
            COM(2021) 136 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Unie jednala o změnách Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (dále jen „úmluva“) usiluje o ochranu evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a jejich přírodních stanovišť, zejména těch, jejichž ochrana vyžaduje spolupráci několika států. Jde o mezivládní smlouvu uzavřenou pod záštitou Rady Evropy. Úmluva vstoupila v platnost dne 1. června 1982.

                  Evropská unie je smluvní stranou této úmluvy od 1. září 1982
                     1
                  . Úmluva má v současné době 51 smluvních stran, včetně všech členských států EU.

               Řádný příspěvek Rady Evropy k Bernské úmluvě se v průběhu let postupně snižuje do té míry, že funkce Bernské úmluvy nemohou být zajištěny bez výrazných dobrovolných příspěvků smluvních stran, ale i tyto příspěvky se snižují.  Je proto nezbytné vytvořit spolehlivý zdroj financování úmluvy.

               V souladu s usnesením č. 9 (2019) ze 39. zasedání stálého výboru přijatým dne 6. prosince 2019 o financování Bernské úmluvy, pokud jde o zahájení zavádění nového systému povinných finančních příspěvků smluvních stran, byla zřízena odborná pracovní skupina, která má být mezi zasedáními sekretariátu nápomocna při předkládání návrhů na začlenění finančních ustanovení změnou článků Bernské úmluvy a na vytvoření rozšířené dílčí dohody ke zvážení na 40. zasedání stálého výboru.

               Na základě výsledků odborné pracovní skupiny působící mezi zasedáními, která byla zřízena na 39. zasedání stálého výboru, projednal 40. stálý výbor dva doplňující návrhy k řešení otázky financování.  Na tomto zasedání bylo přijato rozhodnutí podpořit uzavření rozšířené dílčí dohody.  Pokud jde o návrh změnit Bernskou úmluvu tak, aby zahrnovala finanční ustanovení, stálý výbor se v návaznosti na prohlášení Unie a jejích členských států ohledně potřeby dalších interních jednání před přijetím rozhodnutí
                  2
                bez námitek dohodl, že odloží rozhodnutí o možné změně úmluvy na své 41. zasedání.

                  Jak bylo navrženo 40. stálým výborem, změnou úmluvy by se zavedl mechanismus pro stanovení povinného příspěvku. Původní znění však nerozlišovalo mezi hlavním rozpočtem a programovým rozpočtem, ani neupřesňovalo výši příspěvků, které se mají uplatnit.  O revidovaném návrhu změny bude jednat pracovní skupina působící mezi zasedáními, která se bude scházet v průběhu roku 2021 před přijetím rozhodnutí na 41. zasedání stálého výboru. Unie by měla k těmto jednáním aktivně přispívat.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Zavedení systému povinných příspěvků v rámci této úmluvy by bylo v souladu s politikou v ostatních oblastech. Unie je totiž smluvní stranou četných mnohostranných dohod o životním prostředí a v rámci těchto dohod stanoví povinné finanční příspěvky na základě požadavků dohody a/nebo finančních nařízení přijatých na základě ustanovení dohody.  V rámci těchto dohod se nicméně obvykle rozlišuje mezi hlavním rozpočtem a programovým rozpočtem, přičemž povinné příspěvky se týkají pouze hlavního rozpočtu.  Navrhovaná změna úmluvy však neobjasňuje, že by se tento precedens vztahoval i na mechanismus, který má být zaveden.  Navrhovaná změna rovněž neupřesňuje výši příspěvků, které se mají uplatnit. V jiných mnohostranných dohodách o životním prostředí je příspěvek Unie obvykle stanoven ve výši nepřesahující 2,5 % celkových příspěvků.

                  Je proto vhodné, aby Unie zajistila, že smluvní strany nebudou povinny přispívat do programového rozpočtu a že příspěvek Unie nemůže být stanoven na více než 2,5 % rozpočtu.

                  Toto doporučení je plně v souladu s rozhodnutím Rady 2020/1830 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 40. zasedání stálého výboru úmluvy, a současně z tohoto rozhodnutí vyplývá
                     3
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh je v souladu s cíli Unie týkajícími se životního prostředí a mezinárodních vztahů.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Podle ustanovení čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouva o fungování EU) Komise podává Radě doporučení a Rada přijme rozhodnutí, kterým dá zmocnění k zahájení jednání a jmenuje vyjednavače Unie. Podle čl. 218 odst. 4 Smlouvy o fungování EU může Rada vyjednavači vydávat směrnice.

                  Vzhledem k tomu, že jednání se budou týkat aktu, který doplňuje nebo mění institucionální rámec dohody, nelze v této souvislosti použít čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

                  Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování EU.

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.

                  Hmotněprávním základem návrhu rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Životní prostředí je sdílenou pravomocí podle článku 192 Smlouvy o fungování EU. Financování této úmluvy o životním prostředí zahrnuje sdílenou pravomoc Unie a členských států, pokud jde o jejich příslušné příspěvky jakožto smluvních stran. Unie se proto musí v tomto ohledu zapojit.

               •Proporcionalita

                  K účasti Unie na těchto jednáních, která jsou nezbytná pro vytvoření předvídatelného finančního základu pro úmluvu, jíž je Unie smluvní stranou, je nezbytné rozhodnutí Rady.

               •Volba nástroje

                  Volba nástroje je stanovena v čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Unie v současné době přispívá na Bernskou úmluvu částkou 24 700 EUR ročně na základě navrhované dobrovolné výše příspěvků.  Je velmi nepravděpodobné, že by povinný příspěvek ve výši 2,5 % hlavního rozpočtu tuto částku překročil; tato iniciativa tedy nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Směrnice pro jednání by měly být zveřejněny okamžitě po jejich přijetí.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Unie jednala o změnách Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               VZHLEDEM K TOMU, že se navrhuje změnit Úmluvu o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť
                  4
                (Bernská úmluva) tak, aby zahrnovala finanční ustanovení,

               VZHLEDEM K TOMU, že je nezbytné zajistit, aby tato změna byla v souladu s právními předpisy a zájmy Unie a zejména aby neukládala Unii povinnost přispívat více než 2,5 % celkových příspěvků,

               vzhledem k tomu, že Komise by měla být zmocněna jednat jménem Evropské unie o změnách úmluvy,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1)Komise se zmocňuje, aby jménem Unie jednala o změnách Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva), jimiž se zavádí nový systém povinných finančních příspěvků smluvních stran, na zasedáních stálého výboru úmluvy a na zasedáních příslušné odborné pracovní skupiny působící mezi zasedáními.

               2)Komise tato jednání vede jménem Unie na základě konzultací s [název zvláštního výboru, který vloží Rada] a na základě směrnic pro jednání uvedených v příloze tohoto rozhodnutí.

               3)V případech, kdy předmět změn uvedených v odstavci 1 spadá do sdílené pravomoci Unie a členských států, by Komise a členské státy měly během vyjednávání úzce spolupracovat v zájmu zajištění jednoty při mezinárodním zastupování Unie a jejích členských států.

               4)Komise podá Radě zprávu o výsledcích jednání a případně o jakémkoli problému, který by během jednání vyvstal.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 82/72/EHS ze dne 3. prosince 1981 o uzavření Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť jménem Společenství (Úř. věst. L 38, 10.2.1982, s. 1).

                     (2)

                        Viz rovněž rozhodnutí Rady (EU) 2020/1830 ze dne 27. listopadu 2020 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 40. zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) (Úř. věst. 409, 4.12.2020, s. 34).

                     (3)

                        Tamtéž.

                     (4)

                        Rozhodnutí Rady 82/72/EHS ze dne 3. prosince 1981 o uzavření Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť jménem Společenství (Úř. věst. L 38, 10.2.1982, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 24.3.2021
            COM(2021) 136 final
            PŘÍLOHA
            Doporučení pro rozhodnutí Rady,
            kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Unie jednala o změnách Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť
            (Bernská úmluva)

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání o změnách Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)

               1)Komise by měla usilovat o zajištění toho, aby dohoda vedoucí k jakékoli revizi Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) a jejímu uplatňování byla v souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Evropské unie, zejména s právními předpisy Unie v oblasti přírody a biologické rozmanitosti
                  1
                a se závazky Unie v rámci jiných příslušných mnohostranných dohod o životním prostředí.

               2)Pokud jde o návrhy na změnu Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) tak, aby byl zaveden povinný finanční příspěvek, měla by se Komise zapojit do jednání o tom, jak nejlépe řešit otázku vytvoření bezpečného a předvídatelného finančního základu úmluvy, a měla by se v souladu s postojem Unie snažit zajistit, aby změna:

               a)neukládala povinnost přispívat do programového rozpočtu,

               b)nevedla k tomu, že příspěvek Unie bude vyšší než 2,5 % celkových příspěvků,

               c)neměla vliv na stávající závazky stran této úmluvy.

               3)Komise by jednání měla vést v souladu s příslušnými platnými právními předpisy Evropské unie nebo dohodnutými postoji Unie stanovenými konkrétně pro účely těchto jednání ve zvláštním výboru zástupců členských států uvedeném v čl. 1 odst. 2 tohoto rozhodnutí Rady nebo v Radě.

               4)Komise by měla podat Radě zprávu o výsledcích jednání a případně o jakémkoli problému, který by během jednání vyvstal.

                     (1)

                        Zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků, směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1143/2014 ze dne 22. října 2014 o prevenci a regulaci zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.11.2019
            COM(2019) 912 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k nápravě zjištěného závažného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku
            {SWD(2019) 932 final}

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k nápravě zjištěného závažného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle

                  v Rumunsku

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s článkem 121 Smlouvy členské státy prosazují zdravé veřejné finance ve střednědobém výhledu prostřednictvím koordinace hospodářských politik a mnohostranného dohledu tak, aby se zabránilo vzniku nadměrných schodků veřejných financí.

               (2)Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž přispívá k vytváření nových pracovních míst.

               (3)V červnu 2017 a v červnu 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že se Rumunsko v letech 2016 a 2017 významně odchýlilo od svého střednědobého rozpočtového cíle nebo od postupu korekce k dosažení tohoto cíle. Vzhledem ke zjištěným závažným odchýlením Rada dne 16. června 2017
                  2
                a dne 22. června 2018
                  3
                vydala doporučení, aby Rumunsko přijalo nezbytná politická opatření k nápravě uvedených odchýlení. Rada následně zjistila, že Rumunsko v reakci na uvedená doporučení nepřijalo účinná opatření, a dne 5. prosince 2017
                  4
                a dne 4. prosince 2018
                  5
                vydala revidovaná doporučení. Rada následně zjistila, že Rumunsko ani v reakci na tato doporučení účinná opatření nepřijalo.

               (4)Dne 14. června 2019 Rada rozhodla, že v Rumunsku v roce 2018 opětovně došlo k závažnému odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, a Rumunsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  6
                v roce 2019 nepřesáhla 4,5 % a v roce 2020 5,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 a 0,75 % HDP v roce 2020
                  7
               . Rada také Rumunsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, zatímco opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Rumunsku lhůtu do 15. října 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která v reakci na uvedené doporučení přijalo.

               (5)Dne 9. července 2019 doporučila Rada Rumunsku, aby v letech 2019 a 2020 zajistilo plnění doporučení Rady ze dne 14. června 2019 k nápravě závažného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle
                  8
               .

               (6)Komise dne 25. září 2019 uskutečnila v Rumunsku posílenou kontrolní misi za účelem dohledu na místě podle čl. -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Svá předběžná zjištění Komise předala rumunským orgánům k připomínkám a dne [20. listopadu] 2019 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla zveřejněna.

               (7)Dne 15. října 2019 předložily rumunské orgány zprávu o účinných opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019. Na základě informací uvedených rumunskými orgány ve zprávě a celkového posouzení vycházejícího z prognózy Komise z podzimu 2019 dospěla Rada dne 20. listopadu 2019 k závěru, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

               (8)S ohledem na absenci účinných opatření a na kumulovanou vysokou odchylku od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle je vhodné Rumunsku zaslat revidované doporučení podle čl. 121 odst. 4 Smlouvy týkající se vhodných opatření, která mají být přijata.

               (9)Na základě prognózy Komise z podzimu 2019 se očekává, že strukturální saldo Rumunska se v roce 2019 pravděpodobně zhorší o 0,8 % HDP a v roce 2020 o dalších 0,8 % HDP. V důsledku toho se strukturální schodek podle odhadů v roce 2019 odchýlí o 2,5 % HDP a v roce 2020 o 3,4 % HDP od střednědobého rozpočtového cíle strukturálního schodku ve výši 1,0 % HDP.

               (10)Aby byly kumulované odchylky napraveny a Rumunsko se po dřívějších propadech vrátilo k příslušnému postupu korekce, mělo by se s roční strukturální korekcí ve výši 0,75 % HDP v roce 2020 doporučenou Radou dne 14. června 2019 pojit další úsilí. S ohledem na rozsah kumulovaných odchylek od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se jako vhodné jeví další úsilí ve výši 0,25 % HDP. Urychlí návrat ke korekci k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

               (11)Podle prognózy Komise z podzimu 2019 dosáhne schodek veřejných financí v roce 2019 hodnoty 3,6 % a v roce 2020 hodnoty 4,4 %, což překračuje referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Požadovaná strukturální korekce se tedy zdá přiměřená k zajištění toho, aby Rumunsko v roce 2020 dodrželo referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě.

               (12)Na základě prognózy Komise z podzimu 2019 je požadované zlepšení strukturálního salda v roce 2020 o 1,0 % HDP v souladu s nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí, která nepřekročí 4,4 %.

               (13)Podle prognózy Komise z podzimu 2019 se očekává, že strukturální saldo se v roce 2020 zhorší o 0,8 % HDP. S ohledem na požadované strukturální zlepšení na úrovni 1,0 % HDP je proto zapotřebí, aby byla přijata strukturální opatření s celkovým přínosem ve výši 1,8 % HDP ve srovnání se současným základním scénářem uvedeným v prognóze Komise z podzimu 2019.

               (14)V důsledku nereagování na dřívější doporučení k nápravě zjištěného závažného odchýlení a vzhledem k riziku překročení referenční hodnoty stanovené ve Smlouvě je nutné, aby Rumunsko urychleně přijalo opatření, která vrátí jeho fiskální politiku zpět na obezřetnou cestu.

               (15)Aby Rumunsko dosáhlo doporučovaných rozpočtových cílů, je zásadně důležité, aby přijalo a důsledně provádělo nezbytná opatření a pozorně sledovalo vývoj běžných výdajů.

               (16)Požadavky uvedené v tomto doporučení nahrazují odpovídající prvky stanovené v doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

               (17)Rumunsko by mělo do 15. dubna 2020 podat Radě zprávu o opatřeních přijatých v reakci na toto doporučení, pokud možno v rámci svého konvergenčního programu předkládaného podle článku článku 7 nařízení (ES) č. 1466/97.

               (18)Je vhodné, aby toto doporučení bylo zveřejněno,

               DOPORUČUJE RUMUNSKU:

               (1)přijmout nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2020 nepřekročila 4,4 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1,0 % HDP, a tím zahájilo vhodný postup korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle;

               (2)využít všech neočekávaných zisků ke snížení schodku; opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí;

               (3)podat Radě do 15. dubna 2020 zprávu o opatřeních, která v reakci na toto doporučení přijalo. Zpráva by měla obsahovat dostatečně konkrétní a věrohodně oznámená opatření, včetně rozpočtového dopadu každého z nich, kterými má být dosaženo požadovaného postupu korekce, jakož i aktualizované a podrobné rozpočtové projekce na rok 2020.

               Toto doporučení je určeno Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. C 216, 6.7.2017, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3.

                     (4)

                        Úř. věst. C 439, 20.12.2017, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 1.

                     (6)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (7)

                        Úř. věst. C 210, 21.6.2019, s. 1.

                     (8)

                        Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 135.


               EVROPSKÁ KOMISE
            Ve Štrasburku dne 17.12.2019
            COM(2019) 652 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            týkající se hospodářské politiky eurozóny
            {SWD(2019) 631 final}

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               týkající se hospodářské politiky eurozóny

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

                vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Eurozóna pokračuje v expanzi, ale výhled ohrožují vzájemně propojená rizika a vyvstávající nejistota. V důsledku slabé produktivity a stárnutí obyvatelstva by mohlo nastat další vleklé období nízkého růstu a inflace. Mezera výstupu je od roku 2017 pozitivní a v roce 2018 dosahovala 0,7 % potenciálního HDP, avšak potenciální růst by měl zůstat pod předkrizovou úrovní
                  3
               . Jádrová inflace setrvala v roce 2018 v rozmezí 1–1½ % a předpokládá se, že v letech 2019, 2020 a 2021 bude činit přibližně 1½ %. Ukazatele trhu práce se nadále zlepšují, byť pomalejším tempem; předpokládá se, že růst zaměstnanosti dále zpomalí a že budou přetrvávat obtíže v souvislosti s kvalitou pracovních míst. Růst nominálních mezd zpevnil: po několika letech, kdy jeho hodnota nedosahovala 2,0 %, dosáhl v roce 2018 přibližně 2¼ % a předpokládá se, že v roce 2019 bude činit přibližně 2½ % a v letech 2020–21 se vrátí na 2¼%. Růst reálných mezd se navzdory dobrým podmínkám na trhu práce zvyšuje pouze pomalu a zůstává nízký: méně než 1 % v letech 2018 a 2019, s předpokladem 0,7 % v roce 2020 a 0,8 % v roce 2021. Prognóza počítá u eurozóny se snížením současného přebytku běžného účtu. Schodkové členské státy své schodky běžného účtu snížily či zvrátily, přestože i nadále vykazují vysoké negativní hodnoty čisté investiční pozice vůči zahraničí
                  4
               . Některé členské státy zároveň vykazují přetrvávající vysoké přebytky běžného účtu, a pokračují tak ve zvyšování své čisté investiční pozice vůči zahraničí. Dynamiku salda běžného účtu v eurozóně ovlivňuje oslabení vnější poptávky, zejména u exportně orientovaných členských států s vysokými přebytky běžného účtu, jež jsou velmi závislé na zahraniční poptávce po vývozu.

               (2)Má-li se zvýšit růstový potenciál a přitom být zajištěna environmentální a sociální udržitelnost a také podpora reálné konvergence mezi členskými státy eurozóny, jsou zapotřebí strukturální reformy, které posílí udržitelný růst, a investice do hmotného i nehmotného kapitálu, které zvýší produktivitu. To by pomohlo zejména těm členským státům, jejichž růstový potenciál je zřetelně nižší než průměr eurozóny. Jedná se také o potřebná preventivní opatření, aby v ekonomice eurozóny nenastalo vleklé období vyznačující se nízkým potenciálním růstem a produktivitou, nízkou inflací cen a nízkým růstem mezd a rostoucí nerovností. Reformy a investice mají i nadále zásadní význam pro zajištění toho, aby eurozóna obnovila svou dynamiku růstu, překonala ve střednědobém až dlouhodobém horizontu silnější tlaky plynoucí mimo jiné ze zhoršující se demografické situace a umožnila transformaci směrem k udržitelné ekonomice, a aby tak eurozóna a její členské státy mohly snáze dosáhnout cílů OSN v oblasti udržitelného rozvoje.

               (3)Začínají se projevovat hospodářské dopady změny klimatu, která je dnes jedním z největších systémových rizik pro světovou ekonomiku, finanční systémy a společnost. Rizika, která pro globální ekonomiku představuje změna klimatu a obecněji zhoršování stavu životního prostředí, jsou stále reálnější a budou mít dopad na nejzranitelnější členy naší společnosti. Nebudou-li přijata vhodná opatření, mohlo by to mít nepříznivé důsledky pro odolnost našich ekonomik, naši inkluzivnost a dlouhodobý růstový potenciál. V této souvislosti mají zásadní význam investice a vytváření regulačních a finančních podmínek pro spořádaný přechod na udržitelnou ekonomiku. Budou-li problémy v oblasti životního prostředí a klimatu řešeny správným způsobem, budou rovněž příležitostí k revitalizaci evropské ekonomiky směrem k udržitelnému rozvoji. V tomto směru představila Komise Zelenou dohodu pro Evropu jakožto strategii růstu, jež bude zahrnovat první evropský právní rámec pro klima, aby byl cíl dosažení klimatické neutrality do roku 2050 zakotven v legislativě. Ekologická transformace bude současně muset zohlednit dopady na různé části společnosti. Investice do usnadnění transformace na udržitelnou ekonomiku budou muset být doprovázeny investicemi do dovedností a podpory transformace pracovních míst, aby se zajistilo, že z technologické změny budou mít prospěch všichni občané, obzvláště v odvětvích a regionech, které zůstávají v digitální a ekologické transformaci pozadu.

               (4)Aktivace veřejných a soukromých finančních prostředků pro účely investic do ekologické a digitální transformace může v krátkodobém horizontu pomoci zachovat růst a následně reagovat na dlouhodobé výzvy, před nimiž naše ekonomiky stojí. Digitální revoluce může skýtat příležitosti, pokud jde o produktivitu, růst a vytváření pracovních míst; může však také přinášet obtíže, zejména pro méně kvalifikované pracovníky, kteří postrádají dovednosti nutné pro práci s novými technologiemi. Různě rychlý přechod k digitální ekonomice v členských státech eurozóny by se mohl projevit jako velké riziko pro konvergenci a makroekonomickou stabilitu. Toto riziko by mohly posílit silné aglomerační efekty, ze kterých často profitují velká města, a vývoj typu „vítěz bere všechno“, k němuž v oblasti digitálních technologií často dochází, což může prohlubovat nerovnost a mít nepříznivý dopad na konvergenci. Investice by se měly zaměřovat na generování výzkumu a inovací, ale také na větší šíření inovací v celé ekonomice.

               (5)Koordinovanější investiční strategie spolu s větším reformním úsilím na úrovni eurozóny by měly velký význam pro podporu růstu a pro reakci na dlouhodobé výzvy, jako jsou klimatická a technologická transformace. Rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost, jenž má být součástí programu na podporu reforem, by členským státům eurozóny při provádění reforem a investičních balíčků poskytoval finanční podporu. Cílem Fondu InvestEU, jenž bude rovněž přispívat do investičního plánu pro udržitelnou Evropu, je aktivizovat další investice ve výši nejméně 650 miliard EUR na další podporu inovací a vytváření pracovních míst v EU, mimo jiné financováním udržitelné infrastruktury. Fondy politiky soudržnosti, které sehrávají klíčovou úlohu při podpoře unijních regionů a venkovských oblastí, mají roli i při podpoře udržitelného rozvoje v rámci klimatické a technologické transformace. Evropská investiční banka již dnes vyčleňuje 25 % svého celkového financování na investice do klimatu a oznámila, že tento podíl hodlá zdvojnásobit. Pro dosažení cílů Unie v oblasti udržitelnosti bude zásadní uskutečnit na celostátní a nižší úrovni investiční projekty, které se budou zabývat přizpůsobením se změně klimatu a zmírňováním jejích důsledků, energetickou transformací, dekarbonizací či oběhovým hospodářstvím. Investice do síťových odvětví a infrastruktury mohou pomoci zvýšit konkurenceschopnost eurozóny a podpořit přechod k udržitelnější dopravě. Investice do nehmotných aktiv, jako jsou výzkum a vývoj nebo dovednosti, budou mít klíčový význam pro přípravu trhu práce v eurozóně na budoucí výzvy.

               (6)Účinky hospodářské expanze minulých let nebyly v jednotlivých členských státech, regionech a zemích rovnoměrné. Disponibilní příjmy v nedávné době vzrostly, avšak v několika členských státech eurozóny zůstávají pod předkrizovou úrovní. Počet osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením ve většině členských států klesá: nyní jich je o 5 milionů méně než v roce 2012, kdy stav kulminoval, nicméně v eurozóně zůstává tento ukazatel stále nad hodnotami z roku 2008. Po období větší divergence se některé členské státy v několika málo posledních letech přiblížily státům s nejvyšším HDP na obyvatele. V posledním desetiletí se však pomalu zvyšoval podíl příjmů v držení osob s nejvyššími příjmy a mezi členskými státy panují velké rozdíly. Aby se podpořila vzestupná konvergence v rámci členských států a mezi nimi, je důležité prosazovat politiky zacílené na zvyšování efektivity i spravedlnosti, v souladu s cíli udržitelného rozvoje. Takové politiky vedou k lepším makroekonomickým výsledkům a k rovnoměrnějšímu rozdělení přínosů v rámci celé společnosti, což rovněž pomáhá zlepšit soudržnost eurozóny.

               (7)Soudržnost a vyváženost makroekonomických opatření v eurozóně, včetně měnové, fiskální a strukturální politiky, mají klíčový význam pro zajištění solidního, inkluzivního a udržitelného hospodářského růstu a pro účinnou reakci na přetrvávající nízkou inflaci, zhoršující se výhled a rizika pro dlouhodobý růst. Evropská centrální banka udržuje akomodativní měnovou politiku, aby se inflace přiblížila střednědobému cíli a zároveň byl podporován růst a tvorba pracovních míst. Orientaci měnové politiky musí doplňovat fiskální politika, stejně jako strukturální reformy v různých odvětvích, včetně těch, jež jsou nezbytné pro dokončení struktury hospodářské a měnové unie (HMU).

               (8)Koordinace vnitrostátních fiskálních politik za plného dodržování Paktu o stabilitě a růstu a s ohledem na dostupný fiskální prostor a účinky vzájemného působení mezi jednotlivými zeměmi podporuje řádné fungování HMU. Očekává se, že orientace fiskální politiky v eurozóně bude v letech 2020 a 2021 obecně neutrální až mírně expanzivní. Vnitrostátní fiskální politiky jsou stále nedostatečně diferencované, vezme-li se v úvahu dostupný fiskální prostor v členských státech. Pokud by členské státy s vysokým veřejným dluhem prováděly obezřetné fiskální politiky, získalo by veřejné zadlužení sestupnou tendenci, snížila by se zranitelnost vůči otřesům a bylo by umožněno plné fungování automatických stabilizátorů v případě hospodářského útlumu. Na druhé straně další zvýšení investic a jiných produktivních výdajů v členských státech s příznivou rozpočtovou situací by podpořilo růst v krátkodobém a střednědobém horizontu a zároveň by pomohlo obnovit rovnováhu v ekonomice eurozóny. V případě zhoršujícího se výhledu je za účelem udržení růstu v krátkodobém horizontu důležité dosáhnout na souhrnné úrovni příznivé orientace fiskální politiky, která se bude zaměřovat na produktivní výdaje, a zároveň za plného dodržování Paktu o stabilitě provádět politiky s ohledem na konkrétní situaci jednotlivých zemích a v možné míře se vyhýbat procyklickým opatřením.

               (9)Pro zlepšení fiskální udržitelnosti, posílení růstového potenciálu a navození podmínek pro efektivní fiskální politiky v případě útlumu mají nadále zásadní význam fiskální strukturální reformy. Dobře fungující vnitrostátní fiskální rámce spolu s pravidelným a důkladným přezkumem výdajů a účinným a transparentním zadáváním veřejných zakázek mohou zvýšit efektivitu a účinnost veřejných výdajů a zlepšit věrohodnost a kvalitu fiskálních politik. Pokud by se zdokonalila skladba vnitrostátních rozpočtů na straně příjmů i výdajů, včetně přesunu zdrojů na investice vytvořením strategií veřejných investic, zvýšil by se růstový dopad veřejných rozpočtů, zlepšila by se produktivita a začaly by se řešit naléhavé dlouhodobé úkoly ekologické a digitální ekonomiky. Základem pro vytvoření efektivnějších a spravedlivějších daňových systémů je zjednodušit je a modernizovat a zabránit daňovým podvodům, únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem, především opatřeními proti agresivnímu daňovému plánování. Lehkost, s níž se mohou mobilní prostředky pohybovat v rámci eurozóny, rozšiřuje prostor pro daňovou soutěž. Proto má zásadní význam koordinace mezi členskými státy, která bude řešit přesouvání zisku, excesivní daňovou soutěž a obecně „závody“ o co nejnižší zdanění právnických osob. V tomto úsilí by měla velký význam dohoda na společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob a také dohoda ohledně přezkumu rozdělení zisků mezi jednotlivými zeměmi a ohledně zajištění minimálního účinného zdanění. Daňová zátěž v eurozóně je relativně vysoká a vychýlená směrem ke zdanění práce, zatímco majetkové či ekologické daně představují velmi malý podíl daňových příjmů. Posledně zmiňované daně y však mohou být méně škodlivé pro růst a pro nabídku a poptávku práce a mohou přispět k udržitelnému růstu tím, že budou poskytovat pobídky k ekologičtějšímu chování ze strany spotřebitelů a výrobců. Zdanění by mělo lépe zohledňovat klimatický rozměr a konzistentněji reagovat na emise a únik uhlíku. Aby se usnadnila transformace na ekologickou ekonomiku, bude proto navržena podpora navrhování rozpočtových politik přispívajících k environmentálním závazkům a přezkum směrnice o zdanění energie, jakož i pohraniční mechanismus kompenzačních opatření v souvislosti s uhlíkem, bude-li třeba, aby se zamezilo úniku uhlíku a byly zachovány rovné podmínky ve vztahu k podnikům ze třetích zemí.

               (10)Pro odolnost členských států eurozóny jsou důležité strukturální a institucionální reformy, které zvyšují hospodářskou soutěž na výrobkových trzích, prosazují účinné využívání zdrojů a zlepšují podnikatelské prostředí a kvalitu veřejné správy včetně efektivity justičních systémů. Odolné hospodářské struktury brání tomu, aby otřesy měly značné a dlouhotrvající dopady na příjmy a nabídku práce, a mohou usnadnit fungování fiskální a měnové politiky a omezovat divergenci (zejména v době útlumu), čímž navozují příznivější podmínky pro udržitelný a inkluzivní růst. Lepší koordinace a provádění strukturálních reforem, zejména těch, které jsou uvedeny v doporučeních pro jednotlivé země, může pozitivně ovlivnit situaci v jiných členských státech. Vnitrostátní rady pro produktivitu mohou v tomto ohledu hrát důležitou roli při zvyšování akceptace reforem a zlepšování jejich implementace. Reformy jsou rovněž třeba k řešení naléhavých dlouhodobých výzev, jako je klimatická a technologická transformace. Růst produktivity může být podpořen také prohloubením integrace jednotného trhu, jenž se projevil jako významný motor růstu a konvergence mezi členskými státy.

               (11)Evropský pilíř sociálních práv stanoví 20 zásad, které mají zlepšit rovnost příležitostí a přístup na trh práce a zajistit spravedlivé pracovní podmínky, sociální ochranu a začlenění. Je navržen jako kompas, jenž propaguje vzestupnou konvergenci směrem k lepším pracovním a životním podmínkám. Silnější a inkluzivnější ekonomiky a společnosti mohou následně podpořit odolnost Unie a eurozóny. Důležitými aspekty spravedlivé transformace na ekologickou a digitální ekonomiku jsou také reformy a investice, pokud jde o dovednosti, profesní přechody a efektivnější sociální ochranu. Plná realizace pilíře sociálních práv na všech úrovních s náležitým ohledem na příslušné pravomoci bude mít zásadní význam pro podporu vzestupné konvergence.

               (12)Reformy, které zvyšují účast na trhu práce, podporují vytváření kvalitních pracovních míst a úspěšné profesní přechody, snižují segmentaci a propagují sociální dialog, mohou pomoci rozproudit inkluzivní růst, zvýšit hospodářskou odolnost, zlepšit automatickou stabilizaci, snížit nerovnost a řešit chudobu a sociální vyloučení. Individualizovaná podpora při profesních přechodech, odborná příprava a rekvalifikace jsou klíčovými faktory, které uchazečům o zaměstnání pomáhají najít si v přiměřené době opět práci. Celoživotní přístup ke kvalitnímu vzdělávání a odborné přípravě vyžaduje adekvátní investice, aby se zdokonalil lidský kapitál a dovednosti a to rovněž s ohledem na digitální a ekologickou transformaci. Výše uvedené přispívá ke zlepšení zaměstnatelnosti a ke zvýšení produktivity, inovační kapacity a mezd ve střednědobém a dlouhodobém horizontu, a posiluje tak odolnost eurozóny. Právní předpisy na ochranu zaměstnanosti musí všem pracujícím zaručovat spravedlivé a důstojné pracovní podmínky, zejména pokud jde o atypické formy zaměstnávání, které se v poslední době objevují a které s sebou nesou nové příležitosti, ale i problémy co do jistoty zaměstnání a sociální ochrany. K zajištění odpovídající výše příjmů a dostupnosti kvalitních služeb jsou zásadní také účinné a udržitelné systémy sociální ochrany. Penzijní reformy a opatření prosazující rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem mohou významně podporovat účast na trhu práce, a zajišťovat tak dlouhodobou udržitelnost evropských systémů sociálního zabezpečení. Bylo by užitečné, kdyby došlo k přesunu od zdanění práce zejména v případě osob s nízkými příjmy a druhých výdělečně činných osob v domácnosti. Zásadní význam pro větší akceptaci pracovněprávních, sociálních a hospodářských reforem a pro podporu jejich provádění má zapojení sociálních partnerů.

               (13)Odolnost finančního sektoru eurozóny od krize vzrostla, je však stále zranitelný. Zadluženost podniků i domácností zůstává v několika zemích vysoká a v mnoha případech se vnitrostátní daňové systémy stále vyznačují zvýhodňováním dluhu. Nutnost přizpůsobit bankovní podnikatelské modely, nízké úrokové sazby a rostoucí konkurence jiných forem financování vyvíjejí soustavný tlak na konkurenceschopnost bank. Dochází k neustálému pokroku při snižování rizik, zejména pokud jde o snižování objemu úvěrů se selháním. Nicméně tam, kde poměr úvěrů se selháním zůstává na relativně vysoké úrovni, je nutné další vytrvalé úsilí a všechny členské státy by měly zavést vhodná opatření, jež zamezí nárůstu takových úvěrů. Komise představila v březnu 2018 balíček opatření ke snížení rizik, aby se usnadnilo vypořádávání dosavadních úvěrů se selháním a zároveň se zabránilo jejich nárůstu v budoucnu. Kromě dalších legislativních opatření týkajících se úvěrů se selháním bylo v dubnu 2019 přijato nařízení
                  5
               , které zavedlo „povinné obezřetnostní jištění“ s cílem zabránit riziku nedostatečné tvorby opravných položek pro budoucí úvěry tohoto typu; v řešení problému je třeba dále pokročit, zejména pokud jde o předlohu směrnice o sekundárních trzích s úvěry se selháním. Zprávy Komise o boji proti praní peněz vydané v červenci 2019
                  6
                upozorňují, že Unie potřebuje komplexnější přístup k boji proti praní peněz a financování terorismu, aby byly řešeny zjištěné strukturální nedostatky. To si vyžaduje zejména lepší prosazování předpisů a lepší dohled prostřednictvím jednotnějšího postupu na úrovni EU.

               (14)Při vytváření bankovní unie došlo k pokroku, mimo jiné díky dohodě o zprovoznění společného mechanismu jištění pro Jednotný fond pro řešení krizí, unie však stále není dokončena. Byla zřízena pracovní skupina na vysoké úrovni, aby pokračovala v odborné práci, která je zapotřebí k zahájení politických jednání o vytvoření evropského systému pojištění vkladů. Tuto práci je nutné dokončit s ohledem na význam systému pojištění vkladů v době, kdy bude bankovní unie stabilně fungovat, i s ohledem na širší architekturu HMU, v jejímž rámci je třeba zabývat se všemi relevantními prvky, které působí ve prospěch stability a efektivity evropského bankovního sektoru. Komise také přijala veškerá opatření oznámená v souvislosti s unií kapitálových trhů. Někdy však chyběla konkrétní podpora pro specifické legislativní návrhy a taktéž je nutné další úsilí, aby byly odstraněny právní, daňové a regulační překážky, jež vytvoření unie kapitálových trhů brání (zejména pokud jde o pravidla týkající se přístupu k financím, platební neschopnosti, dohledu a daňových rozdílů), a aby se dosáhlo účinnějšího dohledu na úrovni EU. Je třeba posoudit roli a fungování trhů se státními dluhopisy a zabývat se vazbami mezi bankami a státem.

               (15)Posílení struktury HMU vyžaduje, aby byla prioritně uskutečněna opatření uvedená v prohlášení ze zasedání eurosummitu z prosince 2019, ale také návrhy Komise představující další kroky k dokončení HMU. Sdělení s názvem „Prohlubování evropské hospodářské a měnové unie: zhodnocení čtyři roky po zprávě pěti předsedů“, vydané v červnu 2019, popisuje situaci a nastiňuje oblasti, na něž by se v krátkodobém a střednědobém horizontu mělo soustředit reformní úsilí. Určitý pokrok nastal ve vztahu k hospodářské unii, kde bylo dosaženo politické dohody o rozpočtovém nástroji pro konvergenci a konkurenceschopnost pro eurozónu. Probíhají diskuse o zdokonalení souboru nástrojů Evropského mechanismu stability a o revizi jeho smlouvy. V Radě však neproběhly žádné diskuse o funkci fiskální stabilizace v eurozóně ani o reformě správy eurozóny. Komise má v úmyslu navrhnout evropský systém zajištění dávek v nezaměstnanosti, který by měl občany lépe chránit v době hospodářských otřesů.

               (16)Dokončení HMU by vedlo k lepším makroekonomickým výsledkům. Nedokončená HMU brání finanční integraci. To omezuje příležitosti k financování velmi potřebných investic na podporu inkluzivní, produktivní, udržitelné a stabilní ekonomiky. Nedokončená HMU rovněž ztěžuje bezproblémovou transmisi měnové politiky v rámci eurozóny a omezuje schopnost Evropy určovat směřování své ekonomiky. Neexistující centrální funkce fiskální stabilizace navíc výrazně oslabuje kapacitu eurozóny k provádění proticyklických fiskálních opatření. Dalším problémem je, že mezivládní řešení, k jejichž využívání se přistoupilo, nejsou spojena s odpovídající odpovědností na úrovni EU. Zdokonalení správy orgánů eurozóny by proto pomohlo zvýšit demokratickou odpovědnost. Posílení HMU má zásadní význam pro posílení vlivu Evropy ve světě, pro rozvoj mezinárodní úlohy eura a pro směřování k otevřené multilaterální globální ekonomice založené na pravidlech. Je důležité, aby diskuse nadále probíhaly otevřeně a transparentně vůči členským státům, které stojí mimo eurozónu, při plném respektování vnitřního trhu Unie.

               DOPORUČUJE členským státům eurozóny učinit v období 2020–2021 samostatně i kolektivně v rámci Euroskupiny následující:

               1.V členských státech eurozóny se schodkem běžného účtu nebo vysokým vnějším dluhem provádět reformy za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a snížení vnějšího dluhu. V členských státech eurozóny s vysokým přebytkem běžného účtu posílit podmínky, jež podporují růst mezd, při respektování úlohy sociálních partnerů, a zavést opatření na podporu veřejných i soukromých investic. Ve všech členských státech podporovat produktivitu zlepšováním podnikatelského prostředí a kvality institucí a zvyšovat odolnost zlepšováním způsobu, jakým fungují trhy se zbožím a službami, obzvláště prohloubením jednotného trhu. Podpořit spravedlivou a inkluzivní transformaci na konkurenceschopnou ekologickou a digitální ekonomiku prostřednictvím hmotných a nehmotných investic, a to jak veřejných, tak soukromých.

               2.V členských státech s vysokým zadlužením provádět obezřetné politiky, aby veřejné zadlužení věrohodně získalo udržitelnou sestupnou tendenci. V členských státech s příznivou fiskální pozicí ji využít k dalšímu posílení vysoce kvalitních investic. V případě zhoršujícího se výhledu dosáhnout na souhrnné úrovni příznivé orientace fiskální politiky a zároveň za plného dodržování Paktu o stabilitě a růstu provádět politiky s ohledem na situaci v konkrétních zemích, v možné míře se vyhýbat procyklickým opatřením a zajistit připravenost na koordinaci politik v rámci Euroskupiny. Zvýšit efektivitu vnitrostátních fiskálních rámců a kvalitu veřejných financí a přijmout prorůstová daňová opatření a další relevantní rozpočtová opatření, jež podporují udržitelnou ekonomiku. Podporovat a provádět opatření EU zaměřená na boj proti agresivnímu daňovému plánování a na řešení závodů o co nejnižší zdanění právnických osob.

               3.Posílit systémy vzdělávání a odborné přípravy a investice do dovedností. Zvýšit efektivitu aktivních politik na trhu práce, které podporují začlenění na trhu práce a úspěšné profesní přechody, mimo jiné na více digitálních a ekologických pracovních míst. Podporovat účast na trhu práce, včetně účasti žen, a přesunout zdanění směrem od práce, zejména v případě osob s nízkými příjmy a druhých výdělečně činných osob v domácnosti. Podporovat vytváření kvalitních pracovních míst a spravedlivé pracovní podmínky a řešit segmentaci trhu práce. Zlepšit přístup k adekvátním a udržitelným systémům sociální ochrany. Zvýšit efektivitu sociálního dialogu a podpořit kolektivní vyjednávání.

               4.Dokončit bankovní unii, a to zahájením politických jednání o evropském systému pojištění vkladů, podniknutím kroků ke zlepšení krizového řízení a zprovozněním mechanismu pro poskytování likvidity při řešení krize a mechanismu jištění pro Jednotný fond pro řešení krizí. Posílit evropský regulační a dohledový rámec, mimo jiné lepším vymáháním předpisů pro boj proti praní peněz a dohledem nad nimi. Prosazovat řízené snižování zadluženosti v případě vysoké úrovně soukromého dluhu, mimo jiné odstraněním daňového zvýhodnění dluhu. Nadále umožňovat rychlé snižování objemu úvěrů se selháním v držení bank v eurozóně a předcházet nárůstu objemu takových úvěrů. Obnovit úsilí o dokončení unie kapitálových trhů.

               5.Dosáhnout ambiciózního pokroku při prohlubování hospodářské a měnové unie, urychleně uskutečnit opatření uvedená v prohlášení ze zasedání eurosummitu z prosince 2019 a pokročit u všech ostatních aspektů za účelem posílení mezinárodní úlohy eura a globální projekce hospodářských zájmů Evropy. Prohloubit hospodářskou a měnovou unii a zvýšit její demokratickou odpovědnost při plném respektování vnitřního trhu Unie, a to otevřeně a transparentně vůči členským státům, které stojí mimo eurozónu.

               Ve Štrasburku dne 17.12.2019

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Veškeré prognózované údaje v tomto dokumentu vycházejí z prognózy Evropské komise z podzimu 2019.

                     (4)

                        Evropská komise (2019), zpráva mechanismu varování 2020, COM(2019) 651 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/630 ze dne 17. dubna 2019, kterým se mění nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o minimální krytí ztrát z nevýkonných expozic, Úř. věst. L 111, 25.4.2019, s. 4.

                     (6)

                        Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 24. července 2019 – Směrem k lepšímu provádění rámce EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu (COM(2019) 360 final).


title: Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Komise zmocňuje jednat jménem Unie o změnách a úpravách Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.11.2019
            COM(2019) 576 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Evropská komise zmocňuje k zahájení jednání o dohodě o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách (CCMAA) s Běloruskem

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               V uplynulých letech došlo k pokroku ve vztazích mezi EU a Běloruskem a dvoustranný obchod se zbožím mezi EU a Běloruskem neustále roste. Evropská unie je pro Bělorusko druhým největším obchodním partnerem, který má téměř třetinový podíl na celkovém obchodu země. Běloruské továrny současně produkují značnou část (odhadem více než 15 %) nezákonných tabákových výrobků, které celní orgány v členských státech EU zabaví. Nezákonný obchod s tabákovými výrobky rovněž stojí rozpočty členských států a EU na straně příjmů

                  odhadem

                10 miliard EUR ročně. Nezákonný obchod s tabákovými výrobky také podkopává politiku veřejného zdraví na úrovni EU i členských států, čímž každoročně přispívá k mnoha úmrtím souvisejícím s kouřením. V roce 2013 přijala EU komplexní strategii
                  1
                proti nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky, která je stále aktuální
                  2
               . Klíčovým prvkem této strategie je posílení spolupráce s hlavními zeměmi původu a tranzitu. Návrh proto reaguje na potřeby členských států EU a jejich podniků ohledně právního rámce pro spolupráci a vzájemnou správní pomoc v celních otázkách s Běloruskem.

               Vzhledem ke specifickým historickým souvislostem je Bělorusko jedinou zemí ve východním sousedství EU a jedinou zemí Euroasijské hospodářské unie, která nemá formální právní základ pro spolupráci a vzájemnou správní pomoc v celních otázkách s EU. Proto je zapotřebí mezinárodní dohoda, která poskytne právní základ pro celní spolupráci, zejména v oblasti bezpečnosti dodavatelského řetězce a usnadnění obchodu, a pro vzájemnou správní pomoc s cílem předcházet, vyšetřovat a bojovat proti porušování celních předpisů. Dohoda s Běloruskem bude vhodným nástrojem pro boj proti celním podvodům.

               Vzhledem k celkovému rozvoji vztahů EU s Běloruskem je nyní příhodná doba odstranit tento nedostatek týkající se celních záležitostí ve vnějších vztazích EU se sousedními zeměmi. Iniciativa je v souladu se závěry Rady o Bělorusku z února 2016, ve kterých se uvádí, že ve vhodném kontextu EU zůstává otevřena dalšímu rozvoji vztahů mezi EU a Běloruskem a dalším krokům směrem k posílení politických vztahů a odvětvové spolupráce. Vychází rovněž z politických kontaktů nedávno navázaných v rámci setkání koordinační skupiny EU a Běloruska dne 25. dubna 2019 a návštěvy komisaře Oettingera v Minsku v únoru 2019. Posílení vztahů s Běloruskem je rovněž klíčovým prvkem akčního plánu pro boj proti nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky pro období 2018–2022
                  3
               , jejž přijala Komise v prosinci 2018.

               Nejedná se o iniciativu v rámci Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů (REFIT).

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Komise uzavřela dohody obsahující ustanovení o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách se všemi zeměmi východního sousedství, jakož i se všemi ostatními členskými zeměmi Euroasijské hospodářské unie: Ruskem
                     4
                  , Arménií
                     5
                  , Kazachstánem
                     6
                   a Kyrgyzstánem
                     7
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Toto doporučení je v souladu s ostatními politikami EU.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Procesněprávním základem budou ustanovení čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

                  Předmět dohody by byl součástí společné obchodní politiky Unie, a proto bude hmotněprávním základem rozhodnutí o podpisu a uzavření dohody článek 207 SFEU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Iniciativa spadá do výlučné pravomoci EU (společná obchodní politika) podle článku 207 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               •Proporcionalita

                  Doporučení Komise je v souladu s principem proporcionality.

                  Mezinárodní dohoda je vhodným a nezbytným nástrojem ke stanovení právního základu pro provádění spolupráce a vzájemné správní pomoci v celních otázkách s třetí zemí rovněž vzhledem k našemu cíli, kterým je celní spolupráce s Běloruskem, jelikož tato země je poslední zemí na východní hranici EU, na kterou se dosud nevztahovala žádná dohoda o clech.

               •Volba nástroje

                  Rozhodnutí Rady Evropské unie

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Cílem dohody je zlepšit uplatňování celních předpisů prostřednictvím spolupráce a vzájemné správní pomoci mezi celními orgány EU a Běloruska.

                  Díky souladu pravidel a zahájení komunikace s Běloruskou republikou dojde k pozitivním dopadům.

                  Očekává se, že zlepšení správného uplatňování celních předpisů a vzájemná správní pomoc a spolupráce v celních otázkách přinesou nepřímý pozitivní dopad mimo jiné, pokud jde o omezování celních podvodů, zejména pašování tabáku, což povede k vyšším příjmům z cel a daní v EU.

                  Potenciální znění dohody by se po projednání podobalo dohodám, které byly uzavřeny se sousedními zeměmi Běloruska a ostatními zeměmi Euroasijské hospodářské unie, jejímž členem je i Bělorusko a jež sdílí stejný regionální celní kodex.

                  V souvislosti se vzájemnou správní pomocí je významná část obsahu formální a procesní, takže by návrh znění neměl během jednání projít podstatnými změnami.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nejedná se o iniciativu v rámci Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů (REFIT).

               •Základní práva

                  Toto doporučení je v souladu se Smlouvami a s Listinou základních práv Evropské unie.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Dohoda o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci nebude mít přímý dopad na rozpočet EU.

               Dohoda bude vyžadovat finanční a administrativní zdroje, aby bylo možné zřídit a řídit smíšený výbor a případné mise a diskuse pro provádění dohody.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Evropská komise zmocňuje k zahájení jednání o dohodě o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách (CCMAA) s Běloruskem

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje k tomu, aby jménem Evropské unie zahájila jednání s Běloruskou republikou o dohodě o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních věcech.

               Článek 2

               Jednání se provádějí na základě směrnic Rady pro jednání, které jsou uvedeny v příloze.

               Článek 3

               Komise povede jednání v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        COM(2013)324.

                     (2)

                        COM(2017)235 oddíl E.

                     (3)

                        COM (2018)846, položka A.2.7.

                     (4)

                        Úř. věst. L 327, 28.11.1997, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. L 239, 9.9.1999, s. 1.

                     (6)

                        Úř. věst. L 29, 4.2.2016, s. 1.

                     (7)

                        Úř. věst. L 196, 28.7.1999, s. 46.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.11.2019
            COM(2019) 576 final
            PŘÍLOHA

            DOPORUČENÍ PRO ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Evropská komise zmocňuje k zahájení jednání o dohodě o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách (CCMAA) s Běloruskem

               PŘÍLOHA

               Doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se Evropská komise zmocňuje k zahájení jednání o dohodě o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách (CCMAA) s Běloruskem

               1.Povaha připravované dohody

               Oblast působnosti připravované dohody bude omezena na záležitosti spadající do pravomoci Unie. Obecným cílem připravované dohody bude rozvíjet a prohlubovat spolupráci a vzájemnou správní pomoc v celních otázkách s Běloruskou republikou, zejména vytvořit právní základ pro rámec spolupráce v celních otázkách, jehož cílem je zajistit dodavatelský řetězec a usnadnit legální obchod a zároveň zajistit účinné celní kontroly, jakož i chránit finanční zájmy Evropské unie umožněním výměny informací, za účelem zajištění řádného uplatňování celních předpisů. Tato připravovaná dohoda bude uzavřena na dobu neurčitou.

               2.Obsah připravované dohody

               Připravovaná dohoda se bude vztahovat na všechna ustanovení, která přijala Evropská unie a Běloruská republika (rovněž „smluvní strany“) ve svých příslušných celních předpisech upravujících dovoz, vývoz a tranzit zboží a jeho propuštění do jakéhokoli jiného celního režimu. V zásadě se nevylučuje žádná oblast, která podléhá jurisdikci Unie, v níž by byla vhodná spolupráce či vzájemná správní pomoc v celních otázkách.

               Připravovaná smlouva by tedy měla zahrnovat prvky, jako je:

               1)spolupráce v oblasti zlepšování celních předpisů, harmonizace a zjednodušování celních postupů;

               2)zavádění moderních celních systémů, včetně technologií pro moderní celní odbavování, ustanovení pro oprávněné hospodářské subjekty, automatizovaných analýz rizik a kontrol, zjednodušených postupů pro propuštění zboží, auditů po propuštění zboží a ustanovení pro partnerství mezi celními orgány a podniky;

               3)zjednodušení a účinná kontrola překládky na příslušných územích a tranzitu přes ně; spolupráce a koordinace mezi všemi dotčenými orgány a agenturami na jejich příslušných územích s cílem usnadnit přepravu v režimu tranzitu; využívání možností slučitelnosti příslušných systémů celního tranzitu;

               4)profesní etika;

               5)případná výměna příslušných informací a údajů za podmínek, které budou vymezeny, za současného respektování pravidel důvěrnosti citlivých údajů a ochrany osobních údajů smluvních stran;

               6)koordinace celních opatření mezi celními orgány smluvních stran;

               7)vzájemné uznávání programů oprávněných hospodářských subjektů a celních kontrol, včetně případných relevantních rovnocenných opatření pro usnadnění obchodu za podmínek, které budou vymezeny;

               8)celní hodnota;

               9)vzájemná správní pomoc.

               3.Další ustanovení

               Použitelná pravidla pro důvěrnost, ochranu údajů a používání informací budou vymezena v souladu s příslušnými právními předpisy EU.

               Připravovaná dohoda bude obsahovat obvyklá ustanovení týkající se územní působnosti, vstupu v platnost, trvání a délky výpovědní lhůty.

               4.Smíšený výbor pro celní spolupráci

               Připravovaná dohoda vytvoří Smíšený výbor pro celní spolupráci, který bude dohlížet na řádné fungování připravované dohody; výbor může přijímat rozhodnutí a ostatní opatření nezbytná k provádění cílů dohody.

               V souladu s článkem 17 SEU bude Unie v rámci Smíšeného výboru pro celní spolupráci zastoupena Komisí, které poskytnou součinnost zástupci členských států.

               Lze vytvořit pracovní skupinu, která se bude zabývat přezkumem technických otázek souvisejících s prováděním plánované dohody a Smíšenému výboru pro celní spolupráci bude předkládat doporučení.

               Pracovní skupina bude sestávat z odborníků obou smluvních stran.

               Skupina bude podávat zprávy Smíšenému výboru pro celní spolupráci, který po vzájemné dohodě přijme vhodná rozhodnutí.

               5.Jednání

               Komise by měla podat Radě zprávu o výsledcích jednání a případně o jakémkoli problému, který by během jednání vyvstal.


                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                            EVROPSKÁ
                            KOMISE
                                                    V Bruselu dne 11.3.2015
                                                    COM(2015) 119 final
   This document was downgraded/declassified
   Date            16.1.2020
   By              M. SHOTTER
   Authority       DG HOME
                                       Doporučení pro
                                   ROZHODNUTÍ RADY
     o zmocnění k zahájení jednání o dohodách mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru o
                      zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
CS                                                                                CS
                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                            DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   1.       ÚVOD
   1.1.     Obecné souvislosti
   Nařízení Rady (ES) č. 539/20011 stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí
   mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí,
   jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se
   používá ve všech členských státech, s výjimkou Irska a Spojeného království, a na Islandu, v
   Lichtenštejnsku, Norsku a ve Švýcarsku.
   Nařízení (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
   509/20142, kterým bylo 19 zemí převedeno do přílohy II, jež obsahuje seznam třetích zemí,
   jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí:
   Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau,
   Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny,
   Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor.
   Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která
   stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o
   osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.
   Dne 17. července 2014 přijala Komise doporučení Radě, jež zmocňuje Komisi k zahájení
   jednání o dohodách o bezvízovém styku se 17 z výše uvedených zemí, tj. se všemi kromě
   Kolumbie a Peru. Podle 5. bodu odůvodnění nařízení (EU) č. 509/2014 a na základě
   společného prohlášení vydaného v době jeho přijetí podléhají Kolumbie a Peru zvláštnímu
   postupu, podle něhož bylo nutné před tím, než Komise předloží Radě doporučení vydat
   rozhodnutí, která ji zmocní k zahájení jednání o dohodách o bezvízovém styku s těmito
   dvěma zeměmi, vyhodnotit, zda splnily příslušná kritéria. Komise přijala dne 29. října 2014
   zprávy, které toto posouzení obsahovaly3. O zprávách se jednalo na zasedání výboru LIBE
   Evropského parlamentu dne 5. listopadu a na zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza
   konaném dne 21. listopadu. Výbor i pracovní skupina přijaly zprávy dobře, vyjádřily však
   určité obavy, pokud jde o nutnost zajistit, aby byl režim bezvízového styku v obou zemích
   spojen s vydáváním biometrických pasů, a o potřebu zlepšit spolupráci v oblasti návratu
   nelegálních migrantů.
   Vzhledem k tomu, že plnění příslušných kritérií ze strany Kolumbie a Peru bylo posouzeno
   kladně, Komise nyní doporučuje Radě, aby ji zmocnila k zahájení jednání s oběma zeměmi
   o dohodách o zrušení vízové povinnosti.
   Hlavním cílem právního ustanovení, že zrušení vízové povinnosti je předmětem dohod mezi
   Evropskou unií a Kolumbií a Peru, je účinná ochrana zásady vzájemnosti, pokud jde o zrušení
   vízové povinnosti. Zásada vzájemnosti by měla být plně začleněna do dohod mezi Evropskou
   unií a Kolumbií a Peru, včetně uvedení nedodržení této zásady jako jednoho z důvodů pro
   pozastavení nebo ukončení jejich platnosti.
   1
           Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
   2
           Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.
   3
           Peru: COM(2014) 663, Kolumbie: COM(2014) 665.
CS                                                 2                                            CS
                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   V návaznosti na zavedení zásady zrušení vízové povinnosti pro státní příslušníky Kolumbie a
   Peru nařízením (EU) č. 509/2014, a jelikož je Komise spokojena s tím, jak obě země plní
   kritéria pro zrušení vízové povinnosti, usiluje nyní Komise uvést tuto zásadu do praxe
   předložením doporučení Radě, aby zmocnila Komisi k zahájení jednání o uzavření
   dvojstranných dohod o zrušení vízové povinnosti mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru.
   1.2.     Směrnice pro jednání
   Dohody s Kolumbií a Peru se budou řídit precedenty, které představují stávající dohody EU o
   zrušení vízové povinnosti, zejména s Antiguou a Barbudou4, Bahamami5, Barbadosem6,
   Mauriciem7, Svatým Kryštofem a Nevisem8 a Seychelami9, jakož i dohody o zrušení vízové
   povinnosti s ostatními 17 zeměmi, které byly nařízením (EU) č. 509/2014 převedeny do
   přílohy II nařízení (ES) č. 539/2001.
   Dohody by měly stanovit a určit povolenou délku bezvízového pobytu a zohlednit při tom
   existenci schengenského prostoru bez vnitřních hranic, v němž je zaručen volný pohyb osob.
   Každá z dohod by měla zajistit zrušení vízové povinnosti pouze pro plánované pobyty
   netrvající déle než 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Dohody se nebudou vztahovat
   na přijímání a přistěhovalectví.
   Dohody v podstatě potvrdí zrušení vízové povinnosti ze strany Evropské unie pro občany
   Kolumbie a Peru ze strany Evropské unie a zrušení vízové povinnosti pro občany všech
   členských států ze strany Kolumbie a Peru.
   Dohody by měly stanovit kategorie osob, které jsou osvobozeny od vízové povinnosti, jako
   jsou zejména držitelé cestovních, diplomatických, služebních, úředních a zvláštních pasů.
   Měly by rovněž stanovit účely cesty, na něž se zrušení vízové povinnosti vztahuje (např.
   cestovní ruch nebo obchod).
   Dohody by dále měly zohlednit rovněž situaci členských států, které dosud neuplatňují
   schengenské acquis v plném rozsahu. Jelikož tyto státy nejsou součástí schengenského
   prostoru bez vnitřních hranic, mělo by zrušení vízové povinnosti dávat právo k pobytu na
   území každého z těchto členských států po dobu 90 dnů bez ohledu na období, které platí pro
   celý schengenský prostor.
   2.       ÚČEL A PRÁVNÍ ZÁKLAD
   Toto doporučení se Radě předkládá, aby zmocnila Komisi k jednáním s Kolumbií a Peru o
   dohodách o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty, jež budou obsahovat jasná a
   jednoznačná právně závazná práva a povinnosti a zajistí zrušení vízové povinnosti pro občany
   členských států a Kolumbie a Peru, kteří vstupují na území druhé smluvní strany za účelem
   pobytu netrvajícího déle než 90 dnů.
   4
           Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 3–8.
   5
           Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 24–29.
   6
           Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 10–15.
   7
           Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 17–22.
   8
           Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 38–43.
   9
           Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 31–36.
CS                                               3                                              CS
                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   Nařízení (ES) č. 539/2001 vychází z čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské
   unie. Jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s třetími zeměmi spadá do výlučné
   pravomoci Unie.
   Unie by měla uplatnit svou výlučnou pravomoc a uzavřít komplexní dohody s Kolumbií a
   Peru o vzájemném zrušení vízové povinnosti. Tyto dohody by měly mít přednost před
   dvoustrannými dohodami uzavřenými mezi členskými státy a Kolumbií a Peru v rozsahu, v
   němž se jejich ustanovení týkají otázek, jimiž se zabývají dohody uzavřené s Unií.
   3.       POUŽITELNOST NA PŘIDRUŽENÉ ZEMĚ
   Unie nemá pravomoc uzavírat dohody o zrušení vízové povinnosti s Kolumbií a Peru, které
   by byly závazné pro čtyři země přidružené k provádění schengenského acquis, včetně
   společné vízové politiky.
   Aby byl zaručen společný přístup ke Kolumbii a Peru v otázkách upravených dohodami, bylo
   by vhodné, aby obě strany dohod mezi Unií a Kolumbií a Peru přiložily společné prohlášení,
   v němž se uvede, že je žádoucí, aby Kolumbie a Peru na jedné straně a Island,
   Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko na straně druhé uzavřely samostatné dvoustranné
   dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké
   stanoví dohody mezi Unií a Kolumbií a Peru.
CS                                                4                                           CS
                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                          Doporučení pro
                                      ROZHODNUTÍ RADY
      o zmocnění k zahájení jednání o dohodách mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru o
                        zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této
   smlouvy,
   s ohledem na doporučení, jež Evropská komise vydala poté, co plnění příslušných kritérií ze
   strany Kolumbie a Peru posoudila kladně,
   vzhledem k těmto důvodům:
   (1)    Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 byly položky týkající se
          Kolumbie a Peru převedeny z přílohy I do přílohy II nařízení Rady (ES) č. 539/2001.
   (2)    Položky týkající se těchto zemí jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že
          osvobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o
          osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií.
   (3)    Komise kladně posoudila plnění příslušných kritérií ze strany Kolumbie a Peru pro
          účely jednání o dohodách mezi Evropskou unií a oběma zeměmi o zrušení vízové
          povinnosti pro krátkodobé pobyty.
   (4)    Měla by být zahájena jednání za účelem uzavření těchto dohod s Kolumbií a Peru,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
                                             Článek 1
   Komise se zmocňuje, aby jménem Unie jednala o dohodách mezi Evropskou unií a Kolumbií
   a Peru o zrušení vízové povinnosti.
                                             Článek 2
   Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.
                                             Článek 3
   Jednání jsou vedena v konzultaci s Pracovní skupinou Rady pro víza.
                                             Článek 4
   Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
CS                                               5                                              CS
                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   V Bruselu dne 11.3.2015
   Za Radu
   předseda / předsedkyně
CS                                  6             CS
                       RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---documentbreak---                      RESTREINT
                      RESTREINT UE/EU   UE/EU RESTRICTED
                                                   RESTRICTED
                            EVROPSKÁ
                            KOMISE
                                                    V Bruselu dne 11.3.2015
                                                    COM(2015) 119 final
                                                    ANNEX 1
   This document was downgraded/declassified
   Date            16.1.2020
   By              M. SHOTTER
   Authority       DG HOME
                                         PŘÍLOHA
                              Doporučení pro rozhodnutí Rady
     o zmocnění k zahájení jednání o dohodách mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru o
                      zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
CS                                                                                CS
                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                          PŘÍLOHA […]
                                       Směrnice pro jednání
   Cílem Komise je dosáhnout v průběhu jednání níže uvedených, podrobně popsaných
   specifických cílů.
   1.       ÚČEL A PŮSOBNOST DOHOD
   Účelem dohod je stanovit jasná a jednoznačná právně závazná práva a povinnosti, jež zajistí
   osvobození od vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro občany Kolumbie a Peru
   překračující vnější hranice členských států a pro občany členských států překračující hranice
   těchto zemí.
   2.       SPECIFICKÉ OTÁZKY
   Dohody by měly definovat kategorie občanů EU a státních příslušníků Kolumbie a Peru, kteří
      budou osvobozeni od vízové povinnosti, jako jsou zejména držitelé cestovních,
      diplomatických, služebních, úředních a zvláštních pasů. Prohlášení připojená k dohodám
      by se měla odvolávat na plány kolumbijské a peruánské vlády začít v průběhu roku 2015
      vydávat svým občanům biometrické pasy.
   Dohody by měly definovat účel cesty, na nějž se zrušení vízové povinnosti vztahuje: cestovní
      ruch, návštěva rodiny, obchod atd. Zrušení vízové povinnosti by se nemělo vztahovat na
      osoby, které na území některé smluvní strany vstupují na dobu netrvající déle než 90 dnů
      za účelem vykonávání výdělečné činnosti.
   Dohody by také měly stanovit povolenou délku bezvízového pobytu. V případě pobytu
      občana EU na území Kolumbie a Peru by měla být 90 dnů během jakéhokoli období 180
      dnů a v případě pobytu státního příslušníka Kolumbie a Peru v schengenském prostoru by
      měla být 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
   Dohody by měly stanovit, že pobyt v schengenském prostoru, na který se vztahuje zrušení
      vízové povinnosti, po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů, se výjimečně a na
      přechodnou dobu vypočítává nezávisle na jakémkoliv pobytu v členském státě, který dosud
      neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu.
   Dohody by měly jasně stanovit, že zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní
      prostředek použitý k překročení hranic.
   Dohody by měly jasně stanovit, že otázky nespadající do působnosti uvedených dohod se i
      nadále řídí vnitrostátními právními předpisy a právem Unie. To by se týkalo zejména
      dalších podmínek vstupu, odepření vstupu, prodloužení tříměsíční doby pobytu atd.
   3.       SPRÁVA DOHODY
   Dohody s Kolumbií a Peru by měly obsahovat ustanovení o zřízení výboru odborníků. Každý
   výbor by měl být složen vždy ze zástupců Evropské unie a zástupců buď Kolumbie, nebo
   Peru. Unii by měla zastupovat Komise.
   Výbor odborníků by měl mít zejména za úkol:
   –        sledovat provádění dohody a
CS                                                2                                              CS
                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   –        navrhovat její změny a dodatky.
   4.       VZTAH KE STÁVAJÍCÍM DVOUSTRANNÝM DOHODÁM MEZI ČLENSKÝMI
            STÁTY A KOLUMBIÍ A PERU
   Obě dohody by měly obsahovat doložku o tom, že od vstupu dohody v platnost mají její
   ustanovení přednost před dvoustrannými dohodami nebo ustanoveními jakékoli dvoustranné
   dohody nebo ujednání, jež byly uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Kolumbií a
   Peru v rozsahu, v němž se ustanovení těchto dohod či ujednání týkají otázek, jimiž se zabývá
   tato dohoda.
   5.       ÚZEMNÍ PŮSOBNOST, VSTUP V                         PLATNOST,           DOBA        TRVÁNÍ,
            POZASTAVENÍ A UKONČENÍ DOHODY
   Dohody by měly obsahovat ustanovení o jejich územní působnosti – v případě Francie a
   Nizozemska by zrušení vízové povinnosti opravňovalo státní příslušníky Kolumbie a Peru
   pouze k pobytu na evropském území těchto členských států – a o vstupu dohod v platnost a
   době jejich trvání. Měly by být uzavřeny na dobu neurčitou a měly by obsahovat ustanovení,
   která oběma smluvním stranám umožní pozastavit a/nebo ukončit dohodu jako celek nebo její
   část. Mezi důvody pro pozastavení by mělo patřit zejména ohrožení veřejné politiky a
   bezpečnosti, nedovolené přistěhovalectví a znovuzavedení vízové povinnosti jednou ze stran
   dohody. Co se týče specifické otázky nelegální migrace, prohlášení připojená k dohodám by
   se měla odvolávat na čl. 49 odst. 3 dohody o politickém dialogu a spolupráci mezi Evropským
   společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Andským společenstvím a jeho
   členskými státy na straně druhé1, podle něhož smluvní strany souhlasí se zpětným přebíráním
   svých nelegálních migrantů.
   Kolumbie a Peru by měly mít nárok pozastavit nebo ukončit příslušnou dohodu pouze ve
   vztahu k Evropské unii jako celku, a nikoli ve vztahu k jednomu či více jednotlivým
   členským státům. Unie by měla mít právo pozastavit či ukončit dohodu pouze ve vztahu ke
   všem členským státům.
   1
          KOM(2003) 695. Dohoda dosud nevstoupila v platnost, protože ji EU ještě neratifikovala. Má však
          vstoupit v platnost v průběhu roku 2015.
CS                                                 3                                                      CS
                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED