Důležité právní upozornění

|

52007SC0187

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Řecka na období 2006-2009  /* SEK/2007/0187 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 13.2.2007SEK(2007) 187 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Řecka na období 2006-2009(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAsouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi konvergenční programy nebo programy stability i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První program stability Řecka byl předložen v červnu 2000. V souladu s výše uvedeným nařízením k němu Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vydala dne 12.února 2001 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Řecka předloženou dne 18. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  pozice státu podle opravné části Paktu o stabilitě a růstu (postup při nadměrném schodku)3.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability) a4.  vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíŘecko zaznamenává rychlý hospodářský růst a dohání rozdíly mezi životní úrovní v rámci EU 25[2]. Řecko se potýká s vysokou inflací, která vznikla v důsledku vysokého potenciálního růstu a strukturálních problémů (nepružnost trhu s výrobky). Přesto, že v určitých odvětvích chybí pracovní síla, nepružnost pracovního trhu brání aktuálnímu přesměrování pracovní síly a v důsledku toho zůstává nezaměstnanost na vysoké úrovni. Tato skutečnost naznačuje, že důvodem je špatné propojení mezi nabídkou pracovních dovedností a poptávkou společností, ačkoliv účast na pracovním trhu je podle norem EU nízká, zejména pokud jde o ženy. Přestože růst produktivity práce je přiměřený, náklady na jednotku pracovní síly se zvyšují rychleji než je tomu v případě hlavních obchodních partnerů Řecka v rámci eurozóny, což v důsledku zhoršuje konkurenceschopnost země. Řecko tak zaznamenává vysoké schodky obchodní bilance, které jsou pouze částečně kompenzovány přebytky v oblasti služeb. Schodek zahraničního obchodu je z velké části důsledkem schodku ve veřejném sektoru. Řecko tradičně zaznamenalo schodek vyšší než 3 % HDP. Země vykazuje vysoké zadlužení a také čelí rizikům v podobě rostoucích nákladů na systém veřejného zdravotnictví a dalších stávajících výdajů. Tento stav veřejných výdajů je znepokojující nejen z důvodu, že zahraniční půjčky nesměřují do výrobních investic, ale také proto, že půjčky závisí na věrohodnosti a udržitelnosti veřejných financí.Postup při nadměrném schodku ŘeckaDne 5. července 2004 Rada přijala v souladu s čl. 104 odst. 6 rozhodnutí o nadměrném schodku Řecka. Rada zároveň vyslovila doporučení podle čl. 104 odst. 7, v němž upřesnila, že nadměrný schodek musí být napraven do roku 2006.Dne 18. ledna 2005 Rada podle čl. 104 odst. 8 rozhodla, že Řecko nepřijalo účinná opatření v návaznosti na toto doporučení a podle čl. 104 odst. 9 Rada rozhodla, že vyzve Řecko, aby přijalo opatření ke snížení schodku, která jsou nezbytná k nápravě této situace. Podle této výzvy musí být nadměrný schodek napraven do roku 2006. Dne 6. dubna 2005 přijala Komise sdělení určené Radě o opatřeních řeckých orgánů přijatých v návaznosti na výzvu Rady, a to s ohledem na aktualizaci programu stability z března 2005 předloženou jako součást opatření v návaznosti na výzvu Rady. Sdělení se ukončuje s tím, že k tehdy dostupným informacím přijala řecká vláda rozhodnutí, která byly v souladu s výzvou Rady, aby již nebylo třeba učinit žádné další kroky v rámci postupu při nadměrném schodku. Na svém zasedání dne 12. dubna 2005 Rada toto hodnocení potvrdila.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 14. března 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005-2008. Rada „ vítá (uvítala) dosud vynaložené úsilí a také skutečnost, že vláda si jako prioritu stanovila trvalé snižování schodku“. Rada poznamenala, že celkově je program v souladu s cílem odstranit nadměrný schodek do roku 2006, pokud bude plně prováděna plánovaná úprava a podle toho, jaké účinky na plánované schodky budou mít možné další statistické opravy rozpočtových údajů. S ohledem na doporučení Rady podle čl. 104 odst. 9 ze dne 17. února 2005 Rada Řecko vyzvala, aby:„i) provedlo nezbytná opatření trvalé povahy směřující k odstranění nadměrného schodku nejpozději do roku 2006;ii) dále pokračovalo ve snižování strukturálního schodku směrem ke střednědobému cíli stanovenému v programu, pomocí využití hospodářsky příznivého období ke snížení primárních výdajů;iii) zvýšilo úsilí ohledně identifikace a kontroly faktorů jiných, než jsou čisté úvěry, které ovlivňují míru zadlužení s cílem zajistit, že míra zadlužení se dostatečně snižuje a blíží se uspokojivým tempem k referenční hodnotě;iv) kontrolovalo veřejné výdaje na důchody, důsledně provádělo schválené důchodové reformy a další strukturální reformy usilující o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí;v) dále zlepšovalo shromažďování a zpracování údajů o veřejných financích, zejména prostřednictvím posílení mechanismu, který zajišťuje okamžité a správné údaje o rozpočtu, zejména o sociálním zabezpečení“.Vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené KomisíZpráva o provádění národního programu reforem Řecka, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena v říjnu 2006. Národní program reforem Řecka uvádí jako hlavní problémy: fiskální konsolidaci; výzkum, vývoj a inovaci; modernizaci veřejné správy; aktivní politiky trhu s pracovní silou a reformy vzdělávání a odborné přípravy.Komise ve svém hodnocení tohoto programu (přijatém jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006[3]) konstatovala, že Řecko dosahuje při provádění svého národního programu reforem omezeného pokroku. V makroekonomické oblasti Řecko postupuje poměrně silně, zatímco mikro-ekonomický pokrok a pokrok v oblasti zaměstnanosti je stále nedostatečný. Co se týká správy, je třeba zlepšit koordinaci a posílit vlastnictví na úrovních správy.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[4] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[5], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a stanoví soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Řecka na období 2006-2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[6], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:5.  Dne [27. února 2007] přezkoumala Rada aktualizovaný program stability Řecka na období 2006-2009[7].6.  Makroekonomický scénář, ze kterého program vychází, předpokládá, že by reálný růst HDP měl být poměrně stálý ve výši přibližně 4 % za rok. Na základě posouzení informací, které jsou v současné době k dispozici, se zdá, že scénář je založen na značně opatrných předpokladech růstu pro období 2006 a 2007, ale na příznivých předpokladech poté, co se ukáže, že plánovaný vývoj růstu se zvedá. Projekce inflace uvedené v programu se zdají být pro závěrečná léta programového období spíše nízké.7.  Celkový schodek veřejných financí za rok 2006 se podle prognózy útvarů Komise v roce 2006 a podle nové aktualizace a plně v souladu s cílem stanoveným v předcházející aktualizaci programu stability odhaduje na 2,6 % HDP. Celkové výdaje dosáhly cíle stanoveného v rozpočtu na rok 2006. Zatímco hlavní kategorie výdajů obecně dosáhly cílů, snížení sociálních transferů jiných než naturální sociální transfery vykompenzovalo překročení veřejných investic ve výši 0,5 % HDP. Celkové příjmy byly lehce vyšší, než se očekávalo. Jednorázová opatření byla částečně nahrazena trvalými opatřeními provedenými v půlce roku, konkrétně zvýšeními spotřebitelských daní na pohonné hmoty a cigarety a zvýšení daní za služby mobilních operátorů. Příjmy pocházející z těchto trvalých opatření vykompenzovaly snížení jednorázových příjmů z hodnoty 0,6 % HDP stanovené v rozpočtu na rok 2006 na 0,4 % HDP.8.  Rozpočtová strategie použitá v programu usiluje o nápravu nadměrného schodku v roce 2006. Schodek veřejných financí by se měl v průběhu programového období stále snižovat a v roce 2009 dosáhnout hodnoty 1,2 % HDP. Snížení schodku o 0,5 procentního HDP v letech 2006 až 2009 je rozptýleno téměř rovnoměrně mezi zvýšení příjmů a snížení výdajů. Co se týká příjmů, očekává se, že celkové příjmy se zvýší o 0,75 procentního bodu HDP, zejména v důsledku nepřímých daní a sociálních příspěvků. Pokud jde o výdaje, předpokládá se, že celkové výdaje se ve stejném období sníží o 0,75 procentního HDP, z čehož 0,5 procentního bodu odpovídá nižším úrokovým platbám. V důsledku toho se předpokládá, že snížení primárních výdajů bude omezeno pouze na 0,25 procentních bodů. Předpokládá se, že sociální transfery se zvýší o 0,5 procentního bodu, což bude více než vykompenzováno sníženími dosahujícími 0,75 procentního bodu v jiných kategoriích výdajů, zejména v kolektivní spotřebě. Primární přebytek by se tak během programového období zvýšil o přibližně 1 procentní bod a do roku 2009 by dosáhl 3 % HDP. Přestože v porovnání s předcházejícím programem zůstaly cíle rozpočtu pro roky 2006 – 2008 téměř nezměněny a se stejným makroekonomickým scénářem, stávající aktualizace v roce 2006 je významnější, protože výsledný schodek za rok 2005 (5,2 % HDP) je vyšší, než se předpokládalo v aktualizaci z prosince 2005 (4,3 % HDP).9.  Strukturální saldo (tedy saldo očištěné o cyklické vlivy bez jednorázových a dalších dočasných opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky by se mělo zlepšit ze schodku ve výši 3,5 % HDP v roce 2006 na přebytek 1,75 % na konci programového období (2009). Stejně jako v předcházející aktualizaci programu stability je střednědobým cílem stavu rozpočtu uvedeným v programu strukturálně vyrovnaný či přebytkový rozpočet, o jehož dosažení program neusiluje v rámci programového období. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný strukturální schodek kolem 1,5 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečného odstupu od výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu zapadá do rozsahu stanoveného v Paktu o stabilitě a růstu pro eurozónu a členské státy ERM II a v kodexu chování a odpovídajícím způsobem odráží dlouhodobou míru zadlužení a průměrný růst potenciální produkce.10.  Rizika zatěžující rozpočtové odhady se v programu až do roku 2007 jeví jako víceméně vyrovnané, avšak následně by rozpočtové výsledky mohly být horší, než se v programu předpokládá. Konkrétně pro roky 2008 a 2009 program neuvádí dostatečné informace o předpokládaných opatřeních a vychází z hospodářsky příznivého makroekonomického scénáře. Jak se ukázalo v minulosti a to i přestože za poslední dva roky nebyly zaznamenány žádné propady, nelze během programového období vyloučit rizika v podobě překročení výdajů, může však dojít k poklesu příjmů, pokud by se oznamovaná opatření určená k zamezení úniku daní ukázala jako neúčinná.11.  S ohledem na toto hodnocení rizik je stav rozpočtu v rámci programu slučitelný s nápravou nadměrného schodku podle doporučení Rady do roku 2006. Navíc se nezdá, že je při běžných makroekonomických výkyvech během programového období zajištěn bezpečný odstup od překročení 3 % referenční hodnoty schodku HDP. V letech následujících po nápravě nadměrného schodku se očekává, že Řecko bude nadále zažívat příznivé období. S ohledem na toto hodnocení by tempo úpravy, pokud jde o střednědobý cíl stanovený programem, mělo být zrychleno, a to zejména po roce 2007, aby odpovídalo Paktu o stabilitě a růstu, který stanoví jako orientační cíl roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech systému ERM II na 0,5 % HDP a zároveň stanoví, že by v hospodářsky příznivém období náprava měla být větší a naopak v hospodářsky nepříznivém období menší.12.  Odhaduje se, že hrubé veřejné zadlužení dosáhlo v roce 2006 výše 104% HDP, což je mnohem více než referenční hodnota stanovená Smlouvou ve výši 60 % HDP. Program předpokládá, že míra zadlužení během programového období poklesne o téměř 13 procentních bodů HDP, zatímco úpravy tokových veličin jsou počínaje rokem 2007 velmi slabé. Vývoj míry zadlužení po roce 2007 bude pravděpodobně méně příznivý, než se předpokládá v programu, a to vzhledem k příznivým odhadům růstu a rizikům souvisejícím s výše uvedenými cíli schodku. Nicméně s ohledem na toto hodnocení rizik se zdá, že míra zadlužení bude během programového období dostatečně klesat směrem k referenční hodnotě.13.  Dlouhodobý dopad stárnutí populace na rozpočet v Řecku je nejistý, protože nejsou k dispozici dlouhodobé odhady výdajů na důchody, překročí však pravděpodobně průměr EU; podle posledních dostupných informací z aktualizovaného programu stability Řecka z roku 2002 se z dlouhodobého hlediska předpokládá značné zvýšení výdajů na důchody coby podíl HDP. Navzdory zlepšení oproti roku 2005 představuje původní stav rozpočtu značné riziko pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, a to i tehdy, nebude-li se brát dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet v úvahu. Stávající míra hrubé zadluženosti významně přesahuje referenční hodnotu stanovenou Smlouvou a její snížení vyžaduje v dlouhodobém horizontu dosažení vysokých primárních přebytků. Konsolidace veřejných financí, tak jak se plánuje, společně s naléhavými reformními opatřeními zaměřenými tak, aby zohlednily významné zvýšení výdajů souvisejících s věkem, by přispěla ke snížení rizik dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Celkově se zdá, že udržitelnost veřejných financí Řecka je vystavena vysokému riziku. Dostupnost dlouhodobých odhadů výdajů na důchody by zlepšilo posouzení dlouhodobé udržitelnosti rozpočtu.14.  Program stability neobsahuje kvalitativní hodnocení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé fiskální strategie. Kromě toho program stability neposkytuje systematické informace o přímých rozpočtových nákladech nebo úsporách v důsledku reforem předpokládaných v národním programu reforem a kromě roku 2007 jeho rozpočtové výhledy výslovně nezohledňují dopady akcí stanovených v národním programu reforem na veřejné finance. Nicméně opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá program stability, se jeví být v souladu s opatřeními plánovanými v rámci národního programu reforem. Zdá se, že konkrétně většina opatření a akcí plánovaných v roce 2007 ve zprávě o provádění národního programu reforem byla zařazena do zákona o rozpočtu na rok 2007, a to přestože tato opatření postrádají podrobnější popis a jejich provádění vyvolává pochybnosti ohledně rozpočtových dopadů.15.  Rozpočtová strategie v programu je vcelku v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005 – 2008.16.  Pokud jde o požadavky na poskytování údajů vyplývající z kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program poskytuje veškeré povinné údaje a většinu nepovinných údajů[8].Celkový závěr je ten, že po významné fiskální konsolidaci a s ohledem na prognózy silného růstu je program v souladu s nápravou nadměrného schodku do roku 2006 a předpokládá docílení pokroku při plnění střednědobého cíle, který však do konce programového období nebude dosažen. Vzhledem k tomu, že na období po roce 2007 neuvádí program konkrétní opatření, je konsolidace, která také závisí na významném poklesu zatížení v podobě úroků, vystavena určitému riziku.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení se Řecko vyzývá aby:i) zvážilo hospodářsky příznivé období a po napravení nadměrného schodku posílilo postup na cestě směrem k dosažení střednědobého cíle a přiměřeně snížilo míru veřejného zadlužení k HDP.ii) nadále pracovalo na zlepšení rozpočtového procesu tím, že zvýši jeho transparentnost, vymezí svou rozpočtovou strategii v dlouhodobější perspektivě a účinně uplatnilo mechanismy sledování a kontroly zejména primárních výdajů;iii) s ohledem na vysokou míru zadlužení a předpokládané zvýšení výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva zlepšilo dlouhodobou udržitelnost veřejných financí dosažením střednědobého cíle, kontrolou veřejných výdajů na důchody a zdravotní péči a rozhodným prováděním stanovených reforem a co nejdříve předložit dlouhodobé odhady výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálný HDP (změna v %) | SP pros. 2006 | 3,7 | 4,0 | 3,9 | 4,0 | 4,1 |KOM list. 2006 | 3,7 | 3,8 | 3,7 | 3,7 | neuvedeno |SP pros. 2005 | 3,6 | 3,8 | 3,8 | 4,0 | neuvedeno |Inflace podle HISC (%) | SP pros. 2006 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 2,8 | 2,6 |KOM list. 2006 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 3,3 | neuvedeno |SP pros. 2005 | 3,5 | 3,2 | 3,0 | 2,7 | neuvedeno |Mezera výstupu (% potenciálního HDP). | SP pros. 20061 | 0,9 | 1,0 | 0,9 | 1,1 | 1,5 |KOM list. 20065 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,8 | neuvedeno |SP pros. 20051 | 1,1 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | neuvedeno |Saldo veřejných financí (% HDP) | SP pros. 2006 | -5,2 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -1,2 |KOM list. 2006 | -5,2 | -2,6 | -2,6 | -2,4 | neuvedeno |SP pros. 2005 | -4,3 | -2,6 | -2,3 | -1,7 | neuvedeno |Primární saldo (% HDP) | SP pros. 2006 | -0,4 | 2,0 | 2,0 | 2,4 | 2,9 |KOM list. 2006 | -0,4 | 2,0 | 1,8 | 1,7 | neuvedeno |SP pros. 2005 | 0,9 | 2,3 | 2,4 | 2,8 | neuvedeno |Saldo očištěné o cyklické vlivy (% HDP) | SP pros. 20061 | -5,6 | -3,0 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |KOM list. 2006 | -5,9 | -3,3 | -3,3 | -3,1 | neuvedeno |SP pros. 20051 | -4,8 | -3,1 | -2,8 | -2,4 | neuvedeno |Strukturální saldo2 (% HDP) | SP pros. 20063 | -5,6 | -3,4 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |KOM list. 20064 | -5,9 | -3,7 | -3,3 | -3,1 | neuvedeno |SP pros. 2005 | -4,8 | -3,7 | -2,8 | -2,4 | neuvedeno |Hrubý vládní dluh (% HDP) | SP pros. 2006 | 107,5 | 104,1 | 100,1 | 95,9 | 91,3 |KOM list. 2006 | 107,5 | 104,8 | 101,0 | 96,4 | neuvedeno |SP pros. 2005 | 107,9 | 104,8 | 101,1 | 96,8 | neuvedeno |Poznámky: 1 Výpočet útvarů Komise na základě údajů z programu. 2 Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných dočasných opatření. 3Jednorázová a jiná dočasná opatření z programu (0,4% HDP v roce 2006) 4Jednorázová a jiná dočasná opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006 (0,4% HDP v roce 2006; 5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 3,7%, 3,8% a 3,6% a 3,5%. Zdroj: Program stability (PS); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Dne 22. září řecké orgány předaly Eurostatu nové údaje o HDP za období 1995 – 2005, které vykazují značnou úpravu úrovní HDP. Tato úprava byla provedena v rámci běžného procesu hodnocení shody s postupy Eurostatu ohledně statistických údajů. Aktualizace programu stability (a zákona o rozpočtu na rok 2007) však nezohledňuje upravené údaje o HDP. Vzhledem k významu a složitosti úpravy, kterou Eurostat stále plně prověřuje, použila Komise ve svém hodnocení aktualizovaného programu řadu údajů o HDP, které této úpravě předcházely.[3] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[4] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[5] „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení pro hospodářství a finance dne 11. října 2005.[6] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Aktualizace byla předložena dva týdny před termínem stanoveným v kodexu chování na 1. prosince.[8] Konkrétně chybí údaje o celkových veřejných výdajích podle účelu a o dlouhodobé udržitelnosti a příspěvcích k potenciálnímu růstu HDP.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2011 k národnímu programu reforem Francie na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Francie na období 2011–2014

text:
               20.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/8

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   k národnímu programu reforem Francie na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Francie na období 2011–2014
   2011/C 213/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. ledna 2011 přijala Komise první roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru, v němž se provádí integrovaná ex ante koordinace politiky, vycházející se strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 25. března 2011 potvrdila Evropská rada priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (5)

               Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (6)

               Dne 3. května 2011 předložila Francie aktualizaci svého programu stability na období 2011–2014 za rok 2011 a svůj národní program reforem na rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (7)

               Francie byla hospodářskou a finanční krizí postižena poměrně méně než jiné členské státy, přičemž její HDP poklesl v roce 2009 o 2,7 %, částečně díky vlivu významných ekonomických stabilizátorů a stabilitě spotřeby domácností. Bankovní sektor se také ukázal jako odolný. V roce 2010 se ekonomika zotavila a celkový růst HDP dosáhl 1,5 %. Hospodářská krize ovšem značně poznamenala francouzské veřejné finance. Vlivem automatických stabilizátorů a diskrečního fiskálního stimulu narostl schodek veřejných financí z 3,3 % v roce 2008 na 7,5 % v roce 2009. Krize také zhoršila již tak nedostatečné využívání pracovní síly a strukturální slabiny francouzského trhu práce, který se v roce 2010 vyznačoval poměrně vysokou mírou nezaměstnanosti ve výši 9,7 %. Obchodní bilance zboží se navíc v průběhu posledního desetiletí postupně zhoršovala a zvýraznila problémy francouzských firem z pohledu nákladové a necenové konkurenceschopnosti.

               (8)

               Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z nějž rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý zejména proto, že očekávaná úroveň zůstává výrazně nad úrovní potenciálního růstu v pozdějších letech. Poté, co byl schodek v roce 2010 ve výši 7 % oproti předpokladům nižší, plánuje program stability jeho snížení na 3 % HDP v roce 2013, tedy v rámci lhůty stanovené Radou pro nápravu nadměrného schodku, a pokračování následné konsolidace. S výchozí hodnotou dluhu ve výši 82 % HDP v roce 2010 se míra zadlužení má do roku 2012 nadále zvýšit (na 86 %) a poté mírně klesne. Postup nápravy schodku a snížení zadlužení je ohrožen riziky, které zahrnují možnost méně příznivého makroekonomického scénáře, skutečnost, že opatření nejsou dostatečně upřesněna tak, aby dosáhla cílů na rok 2012 a pozdější období, a skutečnost, že cíle nebyly v minulosti často splněny, ačkoliv byl výsledek v roce 2010 příznivější, než se očekávalo. Není proto možné zajistit, aby byl nadměrný schodek do roku 2013 napraven, aniž by byla přijata další potřebná opatření. Střednědobého cíle vyrovnaného rozpočtu ve strukturálním vyjádření nebude v programovém období dosaženo. Průměrné roční fiskální úsilí během období 2010–2013 přepočítané útvary Komise podle dohodnuté metodiky je mírně nižší než hodnota obsažená v doporučení Rady ze dne 2. prosince 2009 (nad 1 % HDP).

               (9)

               Provádění fiskální konsolidace zůstává nadále hlavní výzvou. Pro obnovení udržitelné fiskální pozice je nezbytné se vyhnout překročení plánovaných výdajů prostřednictvím posílení fiskálního úsilí založeného na zcela upřesněných opatřeních, a to vzhledem k tomu, že v rámci cíle na rok 2013 není pod mezní hodnotou 3 % HDP žádná bezpečnostní rezerva. Kromě toho, jak bylo stanoveno v zákoně o víceletém plánování veřejných financí na období 2011–2014 přijatém v prosinci 2010, by bylo vhodné využít všech neočekávaných příjmů na urychlení snížení schodku a zadlužení. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední. S cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí přijala Francie v roce 2010 novou důchodovou reformu. Plánovaná opatření, jako například postupné zvýšení minimálního věku odchodu do důchodu ze 60 na 62 let a zákonného věku odchodu do důchodu ze 65 na 67 let a rovněž postupné ukončování programů předčasného odchodu do důchodu, by měla mít vliv na nízkou míru zaměstnanosti starších pracovníků. Důchodový systém by se měl navíc do roku 2018 ocitnout v rovnováze. Pokud nebudou přijata další opatření, je pravděpodobné, že se následně objeví schodek. V souvislosti s poslední reformou důchodového systému byl rovněž vytvořen nový veřejný subjekt („Comité de pilotage des régimes de retraite“) pověřený předkládáním každoročních hodnocení rozpočtové situace důchodových účtů a navrhováním nápravných opatření, pokud by bylo pravděpodobné její zhoršení.

               (10)

               Stávající právní předpisy na ochranu zaměstnanosti jsou stále příliš přísné: podmínky pro propouštění z hospodářských důvodů vedou k právní nejistotě. Následkem této skutečnosti je situace na trhu práce, kdy pracovníci s pracovními smlouvami na dobu neurčitou (většina pracovní populace) požívají relativní míry jistoty, zatímco pracovníci se smlouvami na dobu určitou (většina přílivu pracovní síly) jsou vystaveni nejistotě. Proto je podíl smluv na dobu určitou výrazně vyšší u mladých pracovníků a přechod na smlouvy na dobu neurčitou je málo častý. Toto rozdělení platí i pro přístup k odbornému vzdělávání. Z tohoto důvodu u těchto pracovníků dochází k vysoké fluktuaci a omezené akumulaci lidského kapitálu. Mladí pracovníci a pracovníci s nízkou kvalifikací jsou tedy na trhu práce vystaveni nepřiměřeným rizikům. Cílem zákona o obnovení sociálního dialogu a zákona o modernizaci trhu práce z roku 2008 bylo modernizovat sociální dialog a zaměřit se na problematiku duality trhu práce. Druhý z uvedených zákonů zejména zavedl nový postup pro ukončení smluv na dobu neurčitou vzájemnou dohodou („rupture conventionnelle“), jenž se nyní ve zvýšené míře využívá.

               (11)

               Francouzská míra nezaměstnanosti byla v roce 2010 mírně nad průměrem EU a dlouhodobá nezaměstnanost je na vzestupu (3,9 % v roce 2010 oproti 2,9 % v roce 2008). V této souvislosti by měly veřejné služby zaměstnanosti hrát důležitou roli v podpoře nezaměstnaných při hledání práce. Nová francouzská veřejná služba zaměstnanosti v podobě jednotného kontaktního místa Pôle Emploi dosud měla jen smíšené výsledky. V období 2009–2010, v souvislosti s krizí a s podstatným zvýšením počtu uchazečů o zaměstnání, bylo jejím hlavním cílem sloučení obou stávajících správních subjektů. Externí zajištění služeb zprostředkování práce bylo z hlediska cílů stanovených orgánem Pôle Emploi pro umožňování návratu do pracovního procesu dosud jen částečně úspěšné. Zároveň byly zdroje, kterými Pôle emploi disponoval za účelem individualizované podpory uchazečů o zaměstnání, nedostatečné (v přepočtu 71 zaměstnanců na plný pracovních úvazek na 10 000 nezaměstnaných, což je podstatně méně, než ukazují údaje z jiných srovnatelných zemí).

               (12)

               Francouzský schodek běžného účtu se během minulého desetiletí postupně prohluboval a odrážel tak pokles obchodní bilance zboží, a to částečně z důvodu snížení konkurenceschopnosti z hlediska nákladů práce poté, co byla v období 2003–2005 znovu zavedena jednotná minimální mzda (dřívější reforma pětatřicetihodinového pracovního týdne vyústila v pět různých minimálních úrovní). V postupu indexace byla zavedena určitá vylepšení (vytvoření poradní komise nezávislých odborníků, odstranění diskrečních zvýšení), jež vedla k umírněnosti při zvyšování minimální mzdy. V důsledku toho podíl zaměstnanců, jimž je vyplácena minimální mzda, značně poklesl a došlo k větší mzdové diferenciaci. Francouzská minimální mzda ve srovnání se mzdovým mediánem stále patří mezi nejvyšší v EU, přestože daňové zatížení je zde o hodně menší než u průměrné mzdy z důvodu omezení příspěvků na sociální zabezpečení placených zaměstnavateli.

               (13)

               Francie má jedno z nejvyšších zatížení práce v EU v oblasti daní a odvodů na sociální zabezpečení a současně poměrně malé zatížení spotřeby. Navíc podíl příjmů z ekologických daní na HDP je rovněž výrazně pod průměrem EU. Vyvážení daňového systému, včetně například přesunu důrazu od zdanění práce k většímu zdanění spotřeby a ekologickým daním, může mít příznivý účinek na zaměstnanost a na plnění cílů v oblasti životního prostředí.

               (14)

               Daňové výjimky a výjimky v oblasti sociálního zabezpečení (včetně „niches fiscales“) jsou ve Francii velmi rozsáhlé. Kromě toho pochopení a využívání výhod systému vyžaduje, aby podniky a domácnosti rozsáhle investovaly do odborných konzultací. U daňových výdajů, jež jsou použity na realizaci určité hospodářské politiky, dosud neexistuje systematické posouzení, zda bylo dosaženo definovaného cíle, ačkoliv je podle zákona o víceletém plánování veřejných financí na období 2009–2012 plánován přezkum v roce 2011. Jejich zaměnitelnost s veřejnými výdaji v minulosti umožnila francouzským orgánům formálně plnit stávající výdajová pravidla, nicméně další přesuny již nejsou možné, jak je stanoveno v článku 9 zákona o víceletém plánování veřejných financí na období 2011–2014. Pro období 2011–2013 francouzské orgány zamýšlejí zvýšit přibližně o 0,75 % HDP daňové příjmy (zejména snížením daňových výdajů). Konkrétní daňové výdaje, které mají být zrušeny, byly pouze částečně určeny počínaje rokem 2012.

               (15)

               Hospodářská soutěž v maloobchodním odvětví naráží na řadu překážek, jako jsou administrativní omezení vůči otevírání velkoplošných maloobchodů nebo zákaz opětovného prodeje pod úrovní nákladů. V odvětví služeb stále existují překážky pro hospodářskou soutěž u několika regulovaných povolání, jež by bylo možné řešit buď prostřednictvím přezkumu vstupních podmínek nebo postupným rušením některých kvót (numerus clausus) a výlučných práv u těchto povolání.

               (16)

               V rámci Paktu euro plus Francie přijala řadu závazků. Ve fiskální oblasti se Francie zavázala rychle provést důchodovou reformu z roku 2010. S cílem posílit fiskální udržitelnost Francie také přistoupí ke změně své ústavy a zavede závazné víceleté rozpočtové plánování. Za účelem zvýšení účasti na trhu práce se zvažují různá opatření na posílení aktivních politik zaměstnanosti (například učňovská příprava k usnadnění přechodu mladých pracovníků ze školy do pracovního procesu, více zařízení pro péči o děti do roku 2012 s cílem zlepšit vyhlídky na zaměstnanost žen, posílení veřejných služeb zaměstnanosti pro uchazeče o zaměstnání). Opatření pro větší konkurenceschopnost se zaměřují na zlepšení systému vysokoškolského vzdělávání, podporu výzkumu a vývoje a inovací („investissements d’avenir“) a na snižování administrativní zátěže prostřednictvím uskutečňování komplexního programu pro zjednodušení administrativy. Tyto závazky se týkají tří ze čtyř oblastí paktu a nechávají stranou finanční sektor. Ačkoliv jsou tyto závazky přijaty v oblastech, ve kterých spočívají hlavní výzvy, mnoho z nich (obzvláště ty, jež se týkají fiskálního řízení nebo podpory vysokoškolského vzdělávání či výzkumu a vývoje) jsou potvrzením stávajících veřejných politik a reforem. Reformní program se nezdá být zcela odpovídající vzhledem k rozsahu makroekonomických výzev, kterým čelí trh práce a podnikatelské prostředí. Navíc je plánovaná změna ústavy vystavena politické nejistotě. Závazky vyplývající z Paktu euro plus byly posouzeny a vzaty v úvahu v doporučeních.

               (17)

               Komise posoudila program stability a národní program reforem, včetně závazků Francie v rámci Paktu euro plus. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Francie, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v EU tím, že budou rozhodnutí členských států EU zahrnovat vstupy na úrovni EU. V této souvislosti má Komise za to, že strategie fiskální konsolidace musí být pro rok 2012 a pro období po něm dále upřesněna, aby byl do roku 2013 napraven nadměrný schodek a začalo se snižovat zadlužení. Jakékoliv neočekávané příjmy by měly být použity na urychlení snížení schodku a zadlužení, jak je stanoveno v článku 11 zákona o víceletém plánování veřejných financí na období 2011–2014. Posun od zdanění práce směrem k ekologickým daním a zdanění spotřeby a racionalizace daňových výdajů by měly pozitivní vliv na plnění fiskálních cílů a cílů v oblasti životního prostředí a celkově by zlepšily podnikatelské prostředí. Další kroky v letech 2011–2012 by se měly týkat jednak uzpůsobení právních předpisů na ochranu zaměstnanosti v zájmu snížení duality trhu práce a jednak posílení veřejných služeb zaměstnanosti tak, aby poskytovaly celkovou podporu při hledání zaměstnání. Je žádoucí pokračovat ve stávající politice zdrženlivosti ve vztahu k minimální mzdě. Měla by být více podpořena hospodářská soutěž v regulovaných povoláních a maloobchodu.

               (18)

               Rada na základě tohoto posouzení a rovněž s ohledem na doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 2. prosince 2009 prostudovala aktualizaci programu stability pro Francii za rok 2011 a její stanovisko (3) se odráží zejména v doporučení v bodě 1 níže. S ohledem na závěry Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada přezkoumala národní program reforem Francie,

         DOPORUČUJE, aby Francie v období 2011–2012 provedla tato opatření:

               1.

               Zajistit v období 2010–2013 doporučené průměrné roční fiskální úsilí ve výši nad 1 % HDP a do roku 2013 provést nápravu nadměrného schodku v souladu s doporučeními Rady v rámci postupu při nadměrném schodku, čímž by se snížila vysoká míra veřejného zadlužení, a poté zajistit odpovídající pokrok v dosažení střednědobého cíle; upřesnit nezbytná odpovídající opatření počínaje rokem 2012 a přijmout v případě potřeby dodatečná opatření a využít všech neočekávaných příjmů k urychlení snižování schodku a zadlužení, jak je plánováno; pokračovat v přezkumu udržitelnosti důchodového systému a případně přijmout dodatečná opatření.

               2.

               Vyvinout opětovné úsilí v souladu s vnitrostátními postupy konzultace se sociálními partnery s cílem řešit problém segmentace trhu práce prostřednictvím přezkumu vybraných aspektů právních předpisů na ochranu zaměstnanosti, zlepšit lidský kapitál a možnosti postupu v zaměstnání a získání pracovních smluv na dobu neurčitou; zajistit příznivý dopad úpravy minimální mzdy na tvorbu pracovních míst.

               3.

               Podpořit přístup k celoživotnímu učení pomáhající udržet starší pracovníky v pracovním procesu a posílit opatření na podporu návratu do zaměstnání. Zintenzívnit aktivní politiky zaměstnanosti a zavést opatření ke zlepšení organizace, rozhodování a postupů ve veřejné službě zaměstnanosti pro zlepšení jejích služeb a individualizované podpory poskytovaných těm, kteří jsou ohroženi dlouhodobou nezaměstnaností.

               4.

               Zvýšit účinnost daňového systému, například pomocí přesunu důrazu od zdanění práce k ekologickým daním a zdanění spotřeby, a provést plánované snížení počtu daňových výjimek a výjimek v oblasti sociálního zabezpečení a nákladů na tyto výjimky (včetně „niches fiscales“).

               5.

               Učinit další kroky směrem k odstranění bezdůvodných omezení týkajících se regulovaných živností a povolání, především ve službách a maloobchodním odvětví.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 56) stanoví, že platí i pro rok 2011.

      (3)  Podle čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97.