title: Doporučení Rady ze dne 22. května 2017 o evropském rámci kvalifikací pro celoživotní učení, kterým se zrušuje doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. dubna 2008 o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní učení

text:
                  15.6.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 189/15

            DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 22. května 2017
      o evropském rámci kvalifikací pro celoživotní učení, kterým se zrušuje doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. dubna 2008 o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní učení
      (2017/C 189/03)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 165 a 166 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Kvalifikace slouží k nejrůznějším účelům. Indikují zaměstnavatelům, co jejich držitelé v zásadě znají a co jsou schopni vykonávat (tzv. „výsledky učení“). Mohou být předpokladem přístupu k určitým regulovaným povoláním. Pomáhají orgánům v oblasti vzdělávání a odborné přípravy a poskytovatelům vzdělávání a odborné přípravy určit úroveň a obsah výsledků učení dosažených dotyčnou osobou. Pro držitele jsou pak důležité i jako vyjádření osobního úspěchu. V důsledku toho hrají kvalifikace významnou úlohu při zvyšování zaměstnatelnosti, usnadňování mobility a přístupu k dalšímu vzdělávání.

                  (2)

                  Kvalifikace jsou formálním výstupem procesu posouzení a validace ze strany příslušného orgánu a obvykle mají podobu dokumentů, jako jsou osvědčení nebo diplomy. Určují, že jednotlivec dosáhl výsledků učení podle daných standardů. Těchto výsledků učení lze dosáhnout nejrůznějšími způsoby ve formálním, neformálním nebo informálním prostředí, a to na vnitrostátní či mezinárodní úrovni. Informace o výsledcích učení by měly být snadno přístupné a transparentní.

                  (3)

                  Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. dubna 2008 o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní učení (1) vytvořilo společný referenční rámec s osmi úrovněmi kvalifikací vyjádřenými pomocí výsledků učení s rostoucími úrovněmi znalostí. Slouží jako pomůcka pro srovnávání různých systémů kvalifikací a jejich úrovní. Účelem evropského rámce kvalifikací pro celoživotní učení je zlepšit transparentnost, srovnatelnost a přenositelnost kvalifikací.

                  (4)

                  Širším cílem doporučení je přispět k modernizaci systémů vzdělávání a odborné přípravy a zvýšit zaměstnatelnost, mobilitu a sociální integraci pracovníků a účastníků vzdělávání. Doporučení si rovněž klade za cíl lepší propojení formálního, neformálního a informálního učení a podporu validace výsledků učení dosažených v různých prostředích.

                  (5)

                  Členské státy vypracovaly nebo vypracovávají národní rámce kvalifikací na základě výsledků učení a vztahují tyto rámce k evropskému rámci kvalifikací prostřednictvím procesu „přiřazování“. Úrovně evropského rámce kvalifikací a deskriptory výsledků učení přispívají k lepší transparentnosti a srovnatelnosti kvalifikací v rámci různých vnitrostátních systémů. Přispívají i k obecnému posunu v oblasti vzdělávání a odborné přípravy směrem k zaměření na výsledky učení. Přiřazování k evropskému rámci kvalifikací by mělo být prováděno prostřednictvím národních rámců kvalifikací nebo v případě, že tyto rámce neexistují, národních systémů kvalifikací (dále jen „národní rámce nebo systémy kvalifikací“).

                  (6)

                  Kvalifikace jsou transparentnější a srovnatelnější, jsou-li uváděny v dokumentech, které obsahují odkaz na příslušnou úroveň evropského rámce kvalifikací a popis dosažených výsledků učení.

                  (7)

                  Na provádění evropského rámce kvalifikací na úrovni Unie a vnitrostátní úrovni by se měla podílet široká škála zúčastněných stran, aby byla zajištěna jeho obecná podpora. Ke klíčovým zúčastněným stranám patří všichni účastníci vzdělávání, poskytovatelé vzdělávání a odborné přípravy, orgány příslušné pro kvalifikace, subjekty zajišťující kvalitu, zaměstnavatelé, odborové svazy, průmyslové, obchodní a řemeslné komory, subjekty podílející se na uznávání akademických a odborných kvalifikací, služby zaměstnanosti a služby pověřené integrací migrantů.

                  (8)

                  Ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 19. prosince 2013 o hodnocení evropského rámce kvalifikací Komise dospěla k závěru, že evropský rámec kvalifikací je obecně uznáván jako referenční bod při rozvoji rámců kvalifikací, zavádění přístupu založeného na výsledcích učení a zlepšování transparentnosti a uznávání dovedností a kompetencí. Zdůraznila, že Unie by měla umožnit, aby účastníci vzdělávání a pracovníci více zviditelnili své dovednosti a kompetence bez ohledu na to, kde je získali.

                  (9)

                  V této zprávě Komise rovněž dospěla k závěru, že poradní skupina pro evropský rámec kvalifikací vydává účinné pokyny k vnitrostátním přiřazovacím procesům a buduje důvěru a porozumění mezi zúčastněnými zeměmi. Dále učinila závěr, že účinnost národních koordinačních středisek evropského rámce kvalifikací závisí do značné na míry na tom, jak úzce jsou napojeny na vnitrostátní řízení procesu přiřazování.

                  (10)

                  Vzhledem ke kladnému hodnocení uvedené skupiny je pro důsledné, soudržné, transparentní a koordinované provádění tohoto doporučení zásadní, aby činnost této skupiny pokračovala.

                  (11)

                  Transparentnost a uznávání dovedností a kvalifikací patří mezi nové priority uvedené ve společné zprávě Rady a Komise pro rok 2015 o provádění strategického rámce evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020). Zpráva zdůrazňuje, že by evropský rámec kvalifikací měl být dále rozvíjen za účelem zvýšení transparentnosti a srovnatelnosti kvalifikací. Pokud jde o nově příchozí migranty, zpráva rovněž poukazuje na to, že stávající nástroje transparentnosti by mohly napomoci k lepšímu porozumění zahraničním kvalifikacím v Unii a naopak.

                  (12)

                  Evropský rámec kvalifikací nebo jemu přiřazené národní rámce nebo systémy kvalifikací mohou díky posílené důvěře, porozumění a srovnatelnosti kvalifikací, kterou přinášejí, podpořit stávající postupy uznávání. Tím se může usnadnit proces uznávání pro účely učení a práce. Zastřešující rámce kvalifikací, jako je evropský rámec kvalifikací, by mohly sloužit jako informační nástroje pro postupy uznávání, jak je uvedeno v doporučení k používání rámců kvalifikací při uznávání zahraničních kvalifikací, jehož znění bylo přijato na základě Úmluvy o uznávání kvalifikací týkajících se vysokoškolského vzdělávání v evropském regionu.

                  (13)

                  Národní rámce a systémy kvalifikací v průběhu času procházejí změnami, a jejich přiřazení k evropskému rámci kvalifikací by tedy mělo být přezkoumáváno a v případě potřeby aktualizováno.

                  (14)

                  Důvěra v kvalitu a úroveň kvalifikací, jež jsou součástí národních rámců nebo systémů kvalifikací přiřazených k evropskému rámci kvalifikací (dále jen „kvalifikace na úrovni evropského rámce kvalifikací“), je nezbytná pro podporu mobility účastníků vzdělávání a pracovníků v rámci odvětvových a zeměpisných hranic i napříč nimi. Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. dubna 2008 o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní učení obsahovalo společné zásady pro zajišťování kvality v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy. V souladu se zásadou subsidiarity respektují odpovědnost členských států za vnitrostátní režimy zajišťování kvality uplatňované na vnitrostátní kvalifikace. Základem pro takové společné zásady jsou normy a hlavní směry pro zajišťování kvality v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání a evropský referenční rámec pro zajišťování kvality v oblasti odborného vzdělávání a přípravy.

                  (15)

                  Bylo by možné prozkoumat mimo oblast vysokoškolského vzdělávání možnost vývoje registru pro subjekty monitorující systémy zajišťování kvality týkající se kvalifikací.

                  (16)

                  Systémy kreditů mohou napomoci účastníkům vzdělávání v pokroku při učení tím, že usnadňují flexibilní vzdělávací dráhy a přechod napříč různými úrovněmi a typy vzdělávání a odborné přípravy a napříč hranicemi států, což umožňuje účastníkům vzdělávání akumulovat a přenášet různé výsledky učení dosažené v různých vzdělávacích prostředích včetně on-line, neformálního a informálního učení. Přístup zaměřený na výsledky učení může rovněž usnadnit koncipování, dosahování a posuzování úplných kvalifikací nebo složek kvalifikací.

                  (17)

                  Systémy kreditů na vnitrostátní i na evropské úrovni fungují v institucionálních kontextech, jako je oblast vysokoškolského vzdělávání nebo odborného vzdělávání a přípravy. Na evropské úrovni byl vypracován evropský systém přenosu a akumulace kreditů pro vysokoškolské vzdělávání v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání. Pokud jde o odborné vzdělávání a přípravu, v souladu s doporučením Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. června 2009 o vytvoření evropského systému kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu (ECVET) (2) je vytvářen evropský systém kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu. Ve vhodných případech by mohla být prosazována souvztažnost mezi národními rámci kvalifikací a systémy kreditů.

                  (18)

                  Ačkoli acquis Unie v oblasti legální migrace a azylu stanoví rovné zacházení se státními příslušníky z hlediska uznávání kvalifikací, a v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (3) dokonce i usnadňující opatření, pokud jde o osoby požívající mezinárodní ochrany, státní příslušníci třetích zemí s terciárním vzděláním se nadále potýkají s vysokými mírami překvalifikovanosti a podzaměstnanosti. Spolupráce mezi Unií a třetími zeměmi v oblasti transparentnosti kvalifikací může podpořit začleňování migrantů na trhy práce v Unii. Vzhledem k narůstajícím migračním tokům do Unie a z Unie je zapotřebí lépe porozumět kvalifikacím udělovaným mimo Unii a spravedlivě je uznávat.

                  (19)

                  Hlavní prvky evropského rámce kvalifikací, konkrétně přístup založený na výsledcích učení, vymezení deskriptorů úrovní a stanovení kritérií přiřazování, jak je vypracovala poradní skupina pro evropský rámec kvalifikací, byly zdrojem inspirace pro rozvoj vnitrostátních a regionálních rámců kvalifikací na celém světě. Stále vyšší počet třetích zemí a regionů usiluje o užší propojení mezi svými rámci kvalifikací a evropským rámcem kvalifikací.

                  (20)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (4) stanoví, že společné rámce odborné přípravy pro regulovaná povolání lze stanovit aktem Komise v přenesené pravomoci jako společný soubor znalostí, dovedností a kompetencí. Společné rámce odborné přípravy mají vycházet z úrovní evropského rámce kvalifikací. Odkazem na úrovně evropského rámce kvalifikací nemá být dotčen přístup na trh práce v případech, kdy byly odborné kvalifikace uznány v souladu se směrnicí 2005/36/ES.

                  (21)

                  Rámec kvalifikací pro Evropský prostor vysokoškolského vzdělávání stanoví deskriptory pro krátký cyklus (který může být uskutečňován v rámci prvního cyklu nebo ve spojitosti s ním) a pro první, druhý a třetí cyklus vysokoškolského vzdělávání. Každý deskriptor cyklu poskytuje vyjádření k obvykle očekávaným výsledkům a schopnostem, jež jsou spojovány s kvalifikací udělovanou na konci tohoto cyklu. Evropský rámec kvalifikací je slučitelný s rámcem kvalifikací pro Evropský prostor vysokoškolského vzdělávání a s jeho deskriptory cyklu. Krátký cyklus (který může být uskutečňován v rámci prvního cyklu nebo ve spojitosti s ním) a první, druhý a třetí cyklus rámce kvalifikací pro Evropský prostor vysokoškolského vzdělávání odpovídají příslušným úrovním 5–8 evropského rámce kvalifikací.

                  (22)

                  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES (5) pomáhá jednotlivcům lépe prezentovat své dovednosti, kompetence a kvalifikace.

                  (23)

                  Komise v současné době vypracovává klasifikaci evropských dovedností, kompetencí, kvalifikací a povolání. Tato klasifikace – uplatňovaná na dobrovolném základě – by mohla podpořit lepší propojení mezi vzděláváním a zaměstnáním. Podkladem pro tuto klasifikaci by mohly být údaje generované členskými státy v kontextu evropského rámce kvalifikací.

                  (24)

                  Informace o procesu přiřazování národních rámců nebo systémů kvalifikací k evropskému rámci kvalifikací a o kvalifikacích s přiřazenou úrovní evropského rámce kvalifikací by měly být snadno dostupné veřejnosti. K dosažení tohoto cíle by mohlo přispět používání společných struktur a formátů údajů. Usnadnilo by se tak i chápání a využívání zveřejněných informací o kvalifikacích.

                  (25)

                  Na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie by měly existovat soudržnost, doplňkovost a součinnost mezi prováděním evropského rámce kvalifikací, národních rámců nebo systémů kvalifikací a nástrojů pro transparentnost a uznávání dovedností, kompetencí a kvalifikací, včetně nástrojů pro zajišťování kvality, akumulaci a přenos kreditů a nástrojů pro transparentnost a uznávání dovedností, kompetencí a kvalifikací vyvinutých v kontextu Evropského prostoru vysokoškolského vzdělávání.

                  (26)

                  Rozvoj evropského rámce kvalifikací by měl být zcela v souladu se stávající evropskou spoluprací v oblasti vzdělávání a odborné přípravy podle strategického rámce ET 2020 a budoucích evropských strategických rámců v této oblasti.

                  (27)

                  Toto doporučení nenahrazuje ani nedefinuje národní rámce nebo systémy kvalifikací. Evropský rámec kvalifikací nepopisuje jednotlivé kvalifikace ani kompetence jednotlivců a konkrétní kvalifikace by měly být přiřazeny k příslušné úrovni evropského rámce kvalifikací prostřednictvím odkazu na příslušné národní systémy kvalifikací.

                  (28)

                  Toto doporučení upevňuje evropský rámec kvalifikací jako společný referenční rámec s osmi úrovněmi vyjádřenými pomocí výsledků učení, který slouží jako pomůcka ke srovnávání různých rámců nebo systémů kvalifikací a jejich úrovní.

                  (29)

                  Vzhledem ke své právně nezávazné povaze je toto doporučení v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality, neboť podporuje a doplňuje činnosti členských států usnadňováním jejich další spolupráce za účelem zvýšení transparentnosti, srovnatelnosti a převoditelnosti kvalifikací jednotlivců. Mělo by být prováděno v souladu s vnitrostátními právními předpisy a praxí,

            DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY V SOULADU S VNITROSTÁTNÍ SITUACÍ:

                  1.

                  Používaly evropský rámec kvalifikací jako referenci pro národní rámce a systémy kvalifikací a ke srovnávání všech typů a úrovní kvalifikací v Unii, které jsou součástí národních rámců nebo systémů kvalifikací, zejména přiřazováním vlastních úrovní kvalifikací k úrovním evropského rámce kvalifikací uvedeným v příloze II a uplatňováním kritérií stanovených v příloze III.

                  2.

                  Přezkoumávaly a v případě potřeby aktualizovaly přiřazování úrovní národních rámců nebo systémů kvalifikací k úrovním evropského rámce kvalifikací stanoveným v příloze II, jakož i používání kritérií stanovených v příloze III, a to s náležitým ohledem na vnitrostátní kontext.

                  3.

                  Zajistily, aby kvalifikace s přiřazenou úrovní evropského rámce kvalifikací byly v souladu se společnými zásadami zajišťování kvality stanovenými v příloze IV, aniž jsou dotčeny vnitrostátní zásady zajišťování kvality, které platí pro vnitrostátní kvalifikace.

                  4.

                  Ve vhodných případech podporovaly propojení systémů kreditů a národních rámců nebo systémů kvalifikací, a to se zohledněním společných zásad týkajících se systémů kreditů stanovených v příloze V, aniž jsou dotčena vnitrostátní rozhodnutí o: i) využívání systémů kreditů a ii) jejich zařazení do národních rámců nebo systémů kvalifikací. Předmětné společné zásady nepovedou k automatickému uznávání kvalifikací.

                  5.

                  Případně přijaly opatření, jež zajistí, aby všechny nové dokumenty o dosažené kvalifikaci (např. osvědčení, diplomy, dodatky k osvědčení, dodatky k diplomům), které vydají příslušné orgány, a registry kvalifikací obsahovaly jasný odkaz na příslušnou úroveň evropského rámce kvalifikací.

                  6.

                  Zpřístupnily výsledky procesu přiřazování veřejnosti na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie a pokud možno zajistily, aby byly informace o kvalifikacích a příslušné výsledky učení přístupné a zveřejněné za použití rubrik v souladu s přílohou VI.

                  7.

                  Podněcovaly využívání evropského rámce kvalifikací ze strany sociálních partnerů, veřejných služeb zaměstnanosti, poskytovatelů vzdělávání, subjektů zajišťujících kvalitu a veřejných orgánů, a to s cílem podpořit srovnávání kvalifikací a transparentnost výsledků učení.

                  8.

                  Zajistily pokračování a koordinaci úkolů prováděných národními koordinačními středisky evropského rámce kvalifikací. Hlavními úkoly těchto středisek je podpořit vnitrostátní orgány při přiřazování národních rámců nebo systémů kvalifikací k evropskému rámci kvalifikací a přiblížit tento rámec jednotlivcům a organizacím,

            DOPORUČUJE, ABY KOMISE VE SPOLUPRÁCI S ČLENSKÝMI STÁTY A ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI V PORADNÍ SKUPINĚ PRO EVROPSKÝ RÁMEC:

                  9.

                  Podporovala jednotnost při dalším provádění evropského rámce kvalifikací napříč členskými státy prostřednictvím porovnání a projednání metodik pro vyrovnávání kvalifikací v národních rámcích nebo systémech kvalifikací, s náležitým ohledem na vnitrostátní kontexty.

                  10.

                  S náležitým ohledem na vnitrostátní kontexty podporovala rozvoj metodik pro popis, používání a uplatňování výsledků učení za účelem posílení transparentnosti a pochopení a srovnatelnosti kvalifikací.

                  11.

                  Podporovala stanovení dobrovolných postupů pro vyrovnávání mezinárodních kvalifikací prostřednictvím národních rámců nebo systémů kvalifikací a výměnu informací a konzultace mezi členskými státy o těchto postupech s cílem zajistit soulad.

                  12.

                  Vypracovala pokyny pro komunikaci týkající se evropského rámce kvalifikací, zejména pokud jde o způsob uvádění úrovní evropského rámce kvalifikací na nově vydaných osvědčeních, diplomech a dodatcích a v registrech kvalifikací, v souladu s vnitrostátními systémy a předpisy o osvědčeních a diplomech.

                  13.

                  Prozkoumala možnosti vypracování a uplatňování kritérií a postupů, které v souladu s mezinárodními dohodami umožní srovnání vnitrostátních a regionálních rámců kvalifikací třetích zemí s evropským rámcem kvalifikací.

                  14.

                  Zavedla vzájemné učení a výměny osvědčených postupů mezi členskými státy a případně usnadnila vzájemné poradenství na žádost členských států,

            DOPORUČUJE, ABY KOMISE:

                  15.

                  Zajistila, aby bylo provádění tohoto doporučení podpořeno opatřeními financovanými prostřednictvím příslušných programů EU.

                  16.

                  Zajistila účinnou správu provádění evropského rámce kvalifikací prostřednictvím zachování a plné podpory poradní skupiny pro evropský rámec kvalifikací zřízené v roce 2009, která se skládá ze zástupců členských států a dalších zúčastněných zemí, sociálních partnerů a případně dalších zainteresovaných stran. Tato poradní skupina by měla zajistit celkový soulad a prosazovat transparentnost a důvěru, pokud jde o proces přiřazování národních rámců nebo systémů kvalifikací k evropskému rámci kvalifikací.

                  17.

                  Podávala dle potřeby zprávy o pokroku v návaznosti na přijetí tohoto doporučení v kontextu příslušných rámců politiky v oblasti vzdělávání, odborné přípravy a zaměstnanosti.

                  18.

                  Ve spolupráci s členskými státy a po konzultaci dotčených zúčastněných stran posoudila a vyhodnotila opatření přijatá v reakci na toto doporučení a do roku 2022 podala Radě zprávu o získaných zkušenostech a důsledcích pro budoucnost, v případě potřeby včetně možného přezkumu a revize tohoto doporučení.

            Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. dubna 2008 o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní učení se zrušuje.

         V Bruselu dne 22. května 2017.

               Za Radu

               předseda

            E. BARTOLO

         (1)  Úř. věst. C 111, 6.5.2008, s. 1.

         (2)  Úř. věst. C 155, 8.7.2009, s. 11.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9).

         (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22).

         (5)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES ze dne 15. prosince 2004 o jednotném rámci Společenství pro průhlednost v oblasti kvalifikací a schopností (Europass) (Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 6).

         PŘÍLOHA I
         Definice
         Pro účely tohoto doporučení se použijí následující definice:

                     a)

                        „kvalifikací“ se rozumí formální výstup procesu hodnocení a validace, který je získán v okamžiku, kdy příslušný orgán stanoví, že jedinec dosáhl výsledků učení podle daných standardů;

                     b)

                        „národním systémem kvalifikací“ se rozumí všechny aspekty činnosti členského státu v souvislosti s uznáváním vzdělávacích a jiných mechanismů, jež vzdělávání a odbornou přípravu spojují s trhem práce a občanskou společností. To zahrnuje přípravu a provádění institucionálních ujednání a procesů souvisejících se zajišťováním kvality, hodnocením a udělováním kvalifikací. Národní systém kvalifikací může být složen z řady podsystémů a může zahrnovat národní rámec kvalifikací;

                     c)

                        „národním rámcem kvalifikací“ se rozumí nástroj pro klasifikaci kvalifikací podle souboru kritérií pro určité úrovně dosaženého vzdělání, jehož cílem je integrovat a koordinovat vnitrostátní podsystémy kvalifikací a zlepšovat transparentnost, přístupnost, vývoj a kvalitu kvalifikací ve vztahu k trhu práce a občanské společnosti;

                     d)

                        „mezinárodní kvalifikací“ se rozumí kvalifikace udělená zákonně ustaveným mezinárodním subjektem (sdružením, organizací, odvětvím nebo společností) nebo vnitrostátním orgánem jednajícím jménem mezinárodního subjektu, která se používá ve více než jedné zemi a zahrnuje výsledky učení posouzené s odkazem na standardy stanovené mezinárodním subjektem;

                     e)

                        „výsledky učení“ se rozumí vyjádření toho, co dotyčná osoba zná, čemu rozumí a co je schopna vykonávat po ukončení vzdělávacího procesu; jsou vymezeny na základě znalostí, dovedností, odpovědnosti a samostatnosti;

                     f)

                        „znalostmi“ se rozumí výsledek osvojování informací prostřednictvím učení. Znalosti jsou souborem faktů, zásad, teorií a praktických postupů, které souvisí s oborem studia nebo práce. Znalosti jsou v souvislosti s evropským rámcem kvalifikací popisovány jako teoretické nebo faktické;

                     g)

                        „dovednostmi“ se rozumí schopnost uplatnit znalosti a použít know-how při plnění úkolů a řešení problémů. Dovednosti jsou v kontextu EQF popisovány jako kognitivní (používání logického, intuitivního a tvůrčího myšlení) nebo praktické (zahrnující manuální zručnost a používání metod, materiálů, nástrojů a přístrojů);

                     h)

                        „odpovědností a samostatností“ se rozumí schopnost dotyčné osoby uplatnit samostatně a odpovědně znalosti a dovednosti;

                     i)

                        „kompetencí“ se rozumí prokazatelná schopnost používat znalosti, dovednosti a osobní, sociální nebo metodické schopnosti při práci či studiu a v profesním a osobním rozvoji;

                     j)

                        „validací neformálního a informálního učení“ se rozumí postup, jímž příslušný orgán potvrdí, že určitá osoba formou neformálního a informálního učení dosáhla výsledků učení měřených podle příslušného standardu, a jenž se skládá ze čtyř samostatných fází: zjištění konkrétních zkušeností jednotlivce prostřednictvím dialogu, zaznamenání, které má viditelným způsobem vyjádřit zkušenosti daného jednotlivce, formální posouzení těchto zkušeností a osvědčení výsledků posouzení, které může vést k dílčí nebo úplné kvalifikaci;

                     k)

                        „formálním uznáním výsledků učení“ se rozumí postup, jímž příslušný orgán uděluje formální status dosaženým výsledkům učení pro účely dalšího studia či zaměstnání, a to i) udělením kvalifikací (osvědčení, diplomu nebo titulů), ii) validací neformálního a informálního učení, iii) přiznáním rovnocennosti, kreditu nebo prominutím povinnosti;

                     l)

                        „kreditem“ se rozumí potvrzení, že příslušný orgán posoudil a validoval určitou část kvalifikace spočívající v soudržném souboru výsledků učení, a to podle dohodnutého standardu; kredit udělují příslušné orgány poté, co dotyčná osoba dosáhne stanovených výsledků učení, jež jsou doloženy patřičnými hodnoceními, a lze jej vyjádřit jako kvantitativní hodnotu (např. kredity nebo kreditové body), která poukazuje na odhadovanou pracovní zátěž, kterou jednotlivec obvykle potřebuje k dosažení souvisejících výsledků učení;

                     m)

                        „systémy kreditů“ se rozumí nástroj transparentnosti usnadňující uznávání kreditu či kreditů. Tyto systémy mohou mimo jiné zahrnovat rovnocennost, osvobození, jednotky/moduly, které lze akumulovat a přenášet, autonomii poskytovatelů, kteří mohou individualizovat vzdělávací dráhy, a validaci neformálního a informálního učení;

                     n)

                        „přenosem kreditů“ se rozumí proces, který osobám, jež akumulovaly kredity v jednom kontextu, umožňuje jejich validaci a uznání v jiném kontextu.

         PŘÍLOHA II
         Deskriptory definující úrovně v evropském rámci kvalifikací (EQF)

                     Každá z osmi úrovní je definována souborem deskriptorů označujících výsledky učení, které odpovídají kvalifikacím na dané úrovni v jakémkoli systému kvalifikací.

                     znalosti

                     dovednosti

                     odpovědnost a samostatnost

                     Znalosti jsou v souvislosti s EQF popisovány jako teoretické nebo faktické.

                     Dovednosti jsou v souvislosti s EQF popisovány jako kognitivní (používání logického, intuitivního a tvůrčího myšlení) a praktické (zahrnující manuální zručnost a používání metod, materiálů, nástrojů a přístrojů).

                     V souvislosti s EQF jsou „odpovědnost a samostatnost“ popsány jako schopnost dotyčné osoby samostatně a odpovědně uplatnit znalosti a dovednosti.

                     Úroveň 1
                     Výsledky učení odpovídající úrovni 1

                     základní všeobecné znalosti

                     základní dovednosti požadované k provádění jednoduchých úkolů

                     pracovat nebo studovat pod přímým dohledem ve strukturovaném prostředí

                     Úroveň 2
                     Výsledky učení odpovídající úrovni 2

                     základní faktické znalosti v oboru práce nebo studia

                     základní kognitivní a praktické dovednosti požadované při používání relevantních informací za účelem plnění úkolů a řešení běžných problémů s použitím jednoduchých pravidel a nástrojů

                     pracovat nebo studovat pod dohledem s určitou mírou samostatnosti

                     Úroveň 3
                     Výsledky učení odpovídající úrovni 3

                     znalosti faktů, zásad, procesů a obecných pojmů v oboru práce nebo studia

                     řada kognitivních a praktických dovedností požadovaných při plnění úkolů a řešení problémů výběrem a použitím základních metod, nástrojů, materiálů a informací

                     nést odpovědnost za splnění úkolů v práci nebo ve studiu
                     při řešení problémů přizpůsobovat své chování okolnostem

                     Úroveň 4
                     Výsledky učení odpovídající úrovni 4

                     faktické a teoretické znalosti v širokých souvislostech v oboru práce nebo studia

                     řada kognitivních a praktických dovedností požadovaných při řešení konkrétních problémů v oboru práce nebo studia

                     schopnost řídit sebe samého v rámci pokynů v oblastech práce nebo studia, které jsou obvykle předvídatelné, ale mohou se měnit
                     dohlížet na běžnou práci jiných osob a nést určitou odpovědnost za hodnocení a zlepšování pracovních či studijních činností

                     Úroveň 5 (*1)

                     Výsledky učení odpovídající úrovni 5

                     rozsáhlé a specializované faktické a teoretické znalosti v oboru práce nebo studia a uvědomování si mezí těchto znalostí

                     rozsáhlá škála kognitivních a praktických dovedností požadovaných při rozvíjení tvůrčích řešení abstraktních problémů

                     řídit pracovní či studijní činnosti, při nichž dochází k nepředvídatelným změnám, a dohlížet na ně
                     posuzovat a rozvíjet své vlastní výkony a výkony ostatních

                     Úroveň 6 (*2)

                     Výsledky učení odpovídající úrovni 6

                     pokročilé znalosti v oboru práce nebo studia zahrnující kritické chápání teorií a zásad

                     pokročilé dovednosti prokazující zvládnutí oboru a smysl pro inovace, jež jsou požadovány při řešení složitých a nepředvídatelných problémů ve specializované oblasti práce nebo studia

                     řídit složité technické nebo odborné činnosti či projekty a nést odpovědnost za rozhodování v kontextu nepředvídatelné pracovní nebo studijní náplně
                     nést odpovědnost za řízení odborného rozvoje jednotlivců a skupin

                     Úroveň 7 (*3)

                     Výsledky učení odpovídající úrovni 7

                     vysoce specializované znalosti, z nichž některé jsou v popředí znalostí v oboru práce nebo studia, sloužící jako základ originálního myšlení nebo výzkumu
                     kritické uvědomování si znalostí v oboru a na rozhraní mezi různými oblastmi

                     speciální dovednosti požadované při řešení problémů ve výzkumu nebo při inovacích s cílem rozvíjet nové znalosti a postupy a integrovat poznatky z různých oblastí

                     řídit a transformovat pracovní nebo studijní kontexty, které jsou složité, nelze je předvídat a vyžadují nové strategické přístupy
                     nést odpovědnost za přispívání k profesním znalostem a postupům nebo za posuzování strategických výkonů týmů

                     Úroveň 8 (*4)

                     Výsledky učení odpovídající úrovni 8

                     znalosti na špičkové úrovni v oboru práce nebo studia a na rozhraní mezi obory

                     vysoce pokročilé a specializované dovednosti a techniky, včetně syntézy a hodnocení, požadované při řešení kritických problémů ve výzkumu nebo inovacích a při rozšiřování a novém definování stávajících znalostí nebo odborných postupů

                     vykazovat značnou autoritu, inovační potenciál, samostatnost a akademickou a odbornou integritu a trvalé odhodlání přicházet s novými myšlenkami a vyvíjet nové postupy na špičkové úrovni v oboru práce nebo studia, včetně výzkumu

                     Rámec pro kvalifikace v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání stanoví deskriptory pro tři cykly, na nichž se dohodli ministři příslušní pro vysokoškolské vzdělávání na svém zasedání v Bergenu v květnu roku 2005 v rámci boloňského procesu. Každý deskriptor cyklu poskytuje obecně použitelné vyjádření obvykle očekávaných výsledků a schopností, jež jsou spojovány s kvalifikací, která představuje konec tohoto cyklu.

            (*1)  Deskriptor pro krátký cyklus vysokoškolského vzdělávání (který může být uskutečňován v rámci prvního cyklu nebo ve spojitosti s ním), který byl vypracován v rámci společné iniciativy pro kvalitu při boloňském procesu, odpovídá výsledkům učení pro pátou úroveň EQF.

            (*2)  Deskriptor pro první cyklus odpovídá výsledkům učení pro šestou úroveň EQF.

            (*3)  Deskriptor pro druhý cyklus odpovídá výsledkům učení pro sedmou úroveň EQF.

            (*4)  Deskriptor pro třetí cyklus odpovídá výsledkům učení pro osmou úroveň EQF.

         PŘÍLOHA III
         Kritéria a postupy pro přiřazování národních rámců a systémů kvalifikací k evropskému rámci kvalifikací (EQF)

                     1.

                     Odpovědnost nebo zákonné pravomoci všech příslušných vnitrostátních subjektů zapojených do procesu přiřazování jsou jasně stanoveny a zveřejněny příslušnými orgány.

                     2.

                     Existuje jasná a prokazatelná vazba mezi úrovněmi kvalifikací v národních rámcích nebo systémech kvalifikací a deskriptory úrovní v evropském rámci kvalifikací.

                     3.

                     Národní rámce nebo systémy kvalifikací a jejich kvalifikace jsou založeny na zásadě a cíli výsledků učení a jsou provázány s režimem pro validaci neformálního a informálního učení a případně se systémy kreditů.

                     4.

                     Postupy pro zahrnutí kvalifikací do národního rámce kvalifikací nebo pro popis postavení kvalifikací v národním systému kvalifikací jsou transparentní.

                     5.

                     Vnitrostátní systémy zajišťování kvality v oblasti vzdělávání a přípravy odkazují k národním rámcům nebo systémům kvalifikací a jsou v souladu se zásadami zajišťování kvality, které jsou uvedeny v příloze IV tohoto doporučení.

                     6.

                     V rámci procesu přiřazování musejí příslušné subjekty zajišťování kvality výslovně potvrdit, že je přiřazovací zpráva v souladu s příslušnými vnitrostátními režimy, ustanoveními a postupy v oblasti zajišťování kvality.

                     7.

                     Do procesu přiřazování jsou zapojeni mezinárodní odborníci a přiřazovací zprávy obsahují písemné prohlášení nejméně dvou mezinárodních odborníků ze dvou různých zemí k procesu přiřazování.

                     8.

                     Příslušný orgán nebo orgány osvědčí přiřazení národních rámců nebo systémů kvalifikací k evropskému rámci kvalifikací. Příslušné orgány, včetně národních koordinačních středisek evropského rámce kvalifikací, vydají jednu souhrnnou zprávu, ve které přiřazování vysvětlí a předloží jeho faktická východiska, přičemž se budou zabývat každým kritériem zvlášť. Stejnou zprávu lze použít pro autocertifikaci podle rámce kvalifikací pro Evropský prostor vysokoškolského vzdělávání v souladu s kritérii autocertifikace tohoto rámce.

                     9.

                     Do šesti měsíců od provedení přiřazení nebo od aktualizace přiřazovací zprávy členské státy a další zúčastněné země přiřazovací zprávu zveřejní a poskytnou příslušné informace pro účely srovnávání na příslušném evropském internetovém portálu.

                     10.

                     Po provedení procesu přiřazování by všechny nově vydané dokumenty týkající se kvalifikací, jež jsou součástí národních rámců či systémů kvalifikací (např. osvědčení, diplomy, dodatky k osvědčení, dodatky k diplomům), nebo registry kvalifikací vydávané příslušnými orgány měly obsahovat jasný odkaz na příslušnou úroveň evropského rámce kvalifikací vyjádřený pomocí národních rámců nebo systémů kvalifikací.

         PŘÍLOHA IV
         Zásady zajišťování kvality pro kvalifikace, které jsou součástí národních rámců nebo systémů přiřazených k evropskému rámci kvalifikací
         V případě všech kvalifikací s přiřazenou úrovní evropského rámce kvalifikací by měla být zajištěna kvalita, aby byla posílena důvěra v jejich kvalitu a úroveň.
         Se zřetelem k vnitrostátním okolnostem a s přihlédnutím k odvětvovým rozdílům by zajištění kvality kvalifikací s přiřazenou úrovní evropského rámce kvalifikací mělo (1)
             (2):

                     1.

                     řešit vytváření kvalifikací i uplatňování přístupu založeného na výsledcích učení;

                     2.

                     zajišťovat platné a spolehlivé posouzení podle dohodnutých a transparentních standardů opírajících se o výsledky učení a řešit proces certifikace;

                     3.

                     sestávat z mechanismů zpětné vazby a postupů pro soustavné zlepšování;

                     4.

                     zapojovat všechny příslušné zúčastněné strany ve všech fázích procesu;

                     5.

                     obsahovat konzistentní metody hodnocení zahrnující sebehodnocení i externí přezkum;

                     6.

                     být nedílnou součástí vnitřního řízení subjektů, které vydávají kvalifikace s přiřazenou úrovní evropského rámce kvalifikací, včetně činností zajišťovaných subdodavateli;

                     7.

                     být založeno na jasných a měřitelných cílech, standardech a pokynech;

                     8.

                     být podpořeno adekvátními zdroji;

                     9.

                     zahrnovat pravidelný přezkum stávajících externích monitorovacích subjektů či agentur, které zajištění kvality realizují;

                     10.

                     zahrnovat elektronický přístup k výsledkům hodnocení.

            (1)  Tyto společné zásady jsou plně slučitelné s evropskými normami a hlavními směry pro zajišťování kvality v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání a s evropským referenčním rámcem pro zajišťování kvality v oblasti odborného vzdělávání a přípravy.

            (2)  V závislosti na podmínkách jednotlivých států je možné, že se tyto zásady nebudou vztahovat na všeobecné vzdělávání.

         PŘÍLOHA V
         Zásady týkající se systémů kreditů souvisejících s národními rámci nebo systémy přiřazenými k evropskému rámci kvalifikací (1)

         V důsledku uplatňování přístupu založeného na výsledcích učení by evropský rámec kvalifikací a národní rámce či systémy kvalifikací měly dotčené osoby lépe podpořit při přechodech i) mezi různými úrovněmi vzdělávání a odborné přípravy, ii) v rámci jednotlivých odvětví vzdělávání a odborné přípravy i mezi nimi, iii) mezi vzděláváním a odbornou přípravou a trhem práce a iv) v rámci jednotlivých zemí i mezi nimi. Aniž jsou dotčena vnitrostátní rozhodnutí o: i) využívání kreditů a ii) jejich zařazení do národních rámců nebo systémů kvalifikací, měly by různé systémy kreditů v příslušných případech spolupracovat s národními rámci či systémy kvalifikací, aby podporovaly přechody a usnadňovaly postup. Za tímto účelem by se systémy kreditů související s národními rámci či systémy kvalifikací měly ve vhodných případech řídit těmito zásadami:

                     1.

                     Systémy kreditů by měly podporovat flexibilní vzdělávací dráhy ve prospěch jednotlivých účastníků vzdělávání.

                     2.

                     Při vytváření a rozvoji kvalifikací by měl být systematicky používán přístup založený na výsledcích učení, aby byl usnadněn přenos (složek) kvalifikací a postup v učení.

                     3.

                     Systémy kreditů by měly usnadňovat přenos výsledků učení a studijní postup účastníků vzdělávání napříč institucemi i zeměmi.

                     4.

                     Systémy kreditů by se měly opírat o explicitní a transparentní zajišťování kvality.

                     5.

                     Kredit získaný dotyčnou osobou by měl být dokumentován dokladem, který vyjadřuje dosažené výsledky učení a uvádí název příslušné instituce, která kredit udělila, a případně související hodnotu kreditu.

                     6.

                     Systémy přenosu a akumulace kreditů by měly usilovat o součinnost s režimy pro validaci předchozího učení a spolupracovat, aby tak usnadnily a podpořily přechody a postup ve studiu.

                     7.

                     Systémy kreditů by měly být vyvíjeny a zdokonalovány prostřednictvím spolupráce mezi zúčastněnými stranami na příslušné vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie.

            (1)  Tyto společné zásady jsou plně slučitelné s evropským systémem přenosu a akumulace kreditů (ECTS) a s evropským systémem kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu (ECVET).

         PŘÍLOHA VI
         Prvky rubrik pro účely elektronického zveřejňování informací o kvalifikacích s přiřazenou úrovní evropského rámce kvalifikací

                        ÚDAJ

                        Povinný/nepovinný

                     Název kvalifikace

                     Povinný

                     Obor (*1)

                     Povinný

                     Země/region (kód)

                     Povinný

                     Úroveň EQF

                     Povinný

                     Popis kvalifikace (*3)

                     Buď

                     Znalosti

                     Povinný

                     Dovednosti

                     Povinný

                     Odpovědnost a samostatnost

                     Povinný

                     Nebo

                     Otevřené textové pole, které popisuje, co má studující znát, čemu má rozumět a co má umět

                     Povinný

                     Udělující subjekt nebo příslušný orgán (*2)

                     Povinný

                     Počet kreditů/teoretická pracovní zátěž potřebný/potřebná pro dosažení výsledků učení

                     Nepovinný

                     Interní postupy zajišťování kvality

                     Nepovinný

                     Externí zajištění kvality/regulační orgán

                     Nepovinný

                     Další informace o kvalifikaci

                     Nepovinný

                     Zdroj informací

                     Nepovinný

                     Odkaz na příslušné dodatky

                     Nepovinný

                     Adresa URL kvalifikace

                     Nepovinný

                     Jazyk informací (kód)

                     Nepovinný

                     Požadavky na přijetí

                     Nepovinný

                     Datum konce platnosti (v patřičných případech)

                     Nepovinný

                     Způsoby získání kvalifikace

                     Nepovinný

                     Vztah k povoláním nebo oblastem povolání

                     Nepovinný

            (*1)  Mezinárodní standardní klasifikace vzdělání FoET2013

            (*2)  Minimální požadované informace o udělujícím subjektu nebo o příslušném orgánu by měly usnadnit získání informací o takovém subjektu či orgánu a měly by zahrnovat jeho název nebo v případě potřeby název skupiny takových subjektů či orgánů spolu s adresou internetových stránek či s kontaktními údaji.

            (*3)  Tento popis spočívá ve volných textových polích bez předepsaného používání standardní terminologie, přičemž členské státy nejsou povinny tyto popisy překládat do jiných jazyků EU.


				|

		52013DC0369

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska na období 2012–2017 /* COM/2013/0369 final - 2013/ () */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Nizozemska na
rok 2013
a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska na období 2012–2017

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného
nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a
zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci
hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského
potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července 2010
přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních
směrech hospodářských politik členských států a Unie (na
období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států[5], které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 29. června 2012
přijali hlavy států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro
růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec
opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny a využívá
veškerých možných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají
být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména
plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit
doporučení určená jednotlivým zemím.
(4)       Dne 6. července 2012
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Nizozemska na
rok 2012 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Nizozemska na období
2011–2015.
(5)       Dne 28. listopadu 2012
přijala Komise roční analýzu růstu[6], která
zahájila evropský semestr integrované koordinace politik pro rok 2013. Téhož
dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy přijala zprávu mechanismu
varování[7],
ve které je Nizozemsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden
hloubkový přezkum.
(6)       Dne 14. března 2013
potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability,
fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst,
návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory
růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a
sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)       Dne 10. dubna 2013
zveřejnila Komise podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011
výsledky svého hloubkového přezkumu[8] pro Nizozemsko. Analýza Komise vede k
závěru, že Nizozemsko vykazuje makroekonomickou nerovnováhu, která však
není nadměrná.
(8)       Dne 29. dubna 2013
předložilo Nizozemsko svůj letošní program stability na období
2012–2017 a národní program reforem na rok 2013. Vzhledem k jejich vzájemným
vazbám byly oba programy posuzovány současně.
(9)       Na
základě posouzení letošního programu stability podle nařízení Rady
(ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že Nizozemsko v období
2011–2013 sice provedlo značná konsolidační opatření, avšak
fiskální úsilí zřejmě nestačí k odstranění
nadměrného schodku do roku 2013, a to zejména vzhledem k tomu,
že hospodářský vývoj byl horší, než se očekávalo. Makroekonomický
scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je
v podstatě realistický. Program stability předpokládá reálný
hospodářský růst ve výši –0,4 % pro rok 2013
a 1,1 % pro rok 2014, což se poměrně blíží prognóze Komise
z jara 2013 s údaji –0,8 % pro rok 2013 a 0,9 % pro rok
2014. V programu je uveden cíl snížit od roku 2014 udržitelným
způsobem celkový schodek pod 3 % HDP. Program neobsahuje
výslovný odkaz na střednědobý cíl, z čehož lze
vyvodit, že je tak potvrzen střednědobý cíl –0,5 %, jak bylo
sděleno v loňském programu stability. Tento
střednědobý cíl je v souladu s požadavky Paktu
o stabilitě a růstu. Navíc zatímco v souladu s minimálním
ročním strukturálním požadavkem program v roce 2015 plánuje snížení
strukturálního salda ve výši 0,5 % HDP ve strukturálním
vyjádření, očekává se, že v roce 2016 se strukturální saldo
zhorší o 0,4 % HDP a v roce 2017 se zlepší o 0,1 %
HDP, čímž se nepodaří nastoupit cestu k přiměřené
korekci. Na základě jarní prognózy Komise je průměrné
roční fiskální úsilí ve výši přibližně 0,7 % HDP
v období 2010–2013 v souladu se strukturálním úsilím ve výši ¾ %
HDP, které doporučila Rada. Rozpočtová korekce v letech 2011
a 2012 byla přednostně zaměřena na stranu
výdajů, ovšem v roce 2013 se opírala především o opatření
na straně příjmů. Plánovaný celkový schodek stanovený
programem stability je v souladu s odstraněním nadměrného
schodku do roku 2014, tj. jeden rok po lhůtě stanovené
Radou v rámci postupu při nadměrném schodku z konce roku
2009. Rada se domnívá, že fiskální úsilí předpokládané orgány není
slučitelné se skutečným odstraněním nadměrného schodku do
roku 2014. Případná dodatečná konsolidační opatření
uvedená v programu stability byla dočasně stažena a
rozhodně by nebyla dostatečná. Nizozemsko musí určit další
opatření, jimiž by udržitelným způsobem snížilo celkový schodek
veřejných financí pod prahovou hodnotu 3 % HDP v roce 2014.
Podle programu stability na rok 2013 se očekává, že se poměr
dluhu k HDP v roce 2013 dále zvýší na 74 % HDP
a v roce 2014 dále mírně vzroste na 75 % HDP. Míra
zadlužení tak podle projekcí zůstane vysoko nad referenční hodnotou
60 %. Na rok 2015 se v programu očekává, že poměr dluhu k HDP
klesne na 71,4 % a následně se bude mírně snižovat,
takže v roce 2017 dosáhne 70,8 %. Tento pokles míry zadlužení po
roce 2014 nicméně není dostatečně podložen politickými opatřeními.
(10)     Pro posílení potenciálu
budoucího růstu Nizozemska je nanejvýše důležité, aby při
požadované konsolidaci, která má zajistit udržitelné odstranění
nadměrného schodku a dosažení střednědobého cíle
v krátkodobém až střednědobém horizontu, byly zachovány prorůstové
výdaje. Pro vyváženou korekci bude zejména klíčové úsilí
věnované podpoře inovací a výzkumu, včetně základního
výzkumu, vzdělávání a odborné přípravy. Mělo by to nejen
napomoci hospodářskému oživení, ale mohlo by to též podpořit inovace
a lidský kapitál, zlepšit konkurenceschopnost a střednědobé
i dlouhodobé růstové vyhlídky.
(11)     Stěžejní výzvu
představuje trh nemovitostí, na němž se v průběhu
desetiletí nashromáždily nepružné prvky a pobídky pokřivující trh, které
se projevují při financování bydlení i u odvětvových úspor. Tendence
domácností ručit za hrubý hypoteční dluh svým nemovitým majetkem do
značné míry odráží dlouhodobé fiskální pobídky, zejména možnost úplného
daňového odpočtu hypotečních úroků. Od dubna roku 2012
byla částečně provedena celá řada opatření.
Některá z těchto opatření upravují financování bydlení
z fiskálního hlediska. Postupný přechod k omezení možnosti
daňového odpočtu hypotečních úroků a ke zvýšení
motivace pro amortizaci je na místě, avšak postupné zavádění tohoto
opatření je příliš pomalé na to, aby významně ovlivnilo
chování při amortizaci. Trh s nájemním bydlením brzdí regulace a
existence velice rozsáhlého odvětví sociálního bydlení, které se mimo
jiné potýká s dlouhými pořadníky. Nedávné zavedení jistého
odstupňování výše nájmu na základě příjmu je
v odvětví sociálního bydlení krokem správným směrem, avšak jeho
dopad je omezený. Ačkoli se navrhovaná opatření ubírají žádoucím
směrem, při řešení základních problémů je celkové tempo
reforem pomalé, a musí tedy být zrychleno, přičemž by měla
být i nadále garantována dostupnost sociálního bydlení pro znevýhodněné
občany, kteří nejsou schopni získat bydlení za tržních podmínek, a to
i v lokalitách s výraznou poptávkou.
(12)     Dlouhodobá udržitelnosti
penzijního systému byla posílena postupným zvyšováním zákonem stanoveného
věku odchodu do důchodu od 65 let v roce 2012 až
na 67 let v roce 2023. Z toho vyplývá, že Nizozemsko
v rámci prvního i druhého penzijního pilíře v plné šíři
zohlednilo danou část doporučení z roku 2012 o zvýšení
zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu a jeho návaznosti na
střední délku života. Mezi zbývající výzvy patří
přiměřené rozdělení nákladů a rizik v rámci generací a
mezi generacemi. Pro lepší odolnost systému ve vztahu ke stárnutí obyvatelstva
je krom toho již dlouhou dobu víc než potřebné provést důkladnou
revizi správy penzijních fondů druhého pilíře. K omezení rychle
rostoucích nákladů v souvislosti se stárnutím obyvatelstva, a tedy i
k větší udržitelnosti veřejných financí by přispělo
provádění plánů na reformu dlouhodobé péče. V tomto
ohledu musí být kvalita a dostupnost dlouhodobé péče zachována
na odpovídající úrovni.
(13)     Reformy trhu práce navrhované
vládou mají za cíl zvýšit na tomto trhu zapojení a mobilitu. Reforma aktu
o účasti na trhu práce je ambiciózní a významně stimuluje zapojení na
daném trhu. Reformy však dosud nejsou zakotveny v právních předpisech
a časové rozpětí pro jejich provádění se zdá být poměrně
krátké. Kromě toho je třeba přijmout další opatření
zaměřená na zlepšení uplatnitelnosti lidí na okraji trhu
práce, včetně žen, lidí z rodin migrantů, osob
s postižením a starších osob. Nizozemsko oznámilo reformy systému
dávek v nezaměstnanosti a svých relativně přísných
právních předpisů na ochranu zaměstnanosti. Tyto reformy
v kombinaci s daňovým zvýhodněním na mobilitu
(„mobiliteitsbonus“) pro zaměstnavatele k najímání příjemců
dávek sociálního zabezpečení od 50 let věku nebo osob s pracovní
neschopností jsou dobře zacíleny na část trhu práce s nižší mírou
zapojení. Jakkoli se tato opatření ubírají správným směrem, mohou být
nicméně v plném rozsahu posouzena až poté, co budou přijata.
Potenciál pro další zmírnění nedostatečné budoucí nabídky pracovních
sil by mělo i rychlejší odstranění zbývajících demotivujících
faktorů pro druhé výdělečně činné osoby
v domácnosti, aby se zvýšil i počet odpracovaných hodin.
(14)     Významného pokroku bylo
dosaženo v oblasti doporučení z roku 2012, které se týkalo inovací a
propojení mezi vědou a podniky. Ve fázi provádění se
v současnosti nachází politika v oblasti podniků nazvaná „Cesta
mezi špičku“ („To the top“), jejíž součástí je odvětvový
přístup k partnerství veřejného a soukromého sektoru
v oblasti výzkumu, inovací a vzdělávání („špičkové
odvětví“). Kromě odvětvových politik inovací je důležité
provádět horizontální politiky v oblasti výzkumu a inovací
a zachovat odpovídající úroveň veřejného financování pro
základní výzkum, který není účelově vázaný.
(15)     V kontextu evropského semestru
provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Nizozemska.
Posoudila program stability a národní program reforem
a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich
význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku v
Nizozemsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, a to vzhledem k
nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii
tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na
úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do
níže uvedených doporučení 1 až 4.
(16)     Na základě tohoto
posouzení Rada přezkoumala program stability Nizozemska a její stanovisko[9] je
promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1.
(17)     Na základě hloubkového
přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program
reforem a program stability Nizozemska. Její doporučení podle článku
6 nařízení (EU) č. 1176/2011 o prevenci a nápravě
makroekonomické nerovnováhy jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení
2.
(18)     V kontextu evropského semestru
též Komise provedla analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na
jejím základě Rada vydala konkrétní doporučení určená
členským státům, jejichž měnou je euro. Nizozemsko by rovněž
mělo zajistit úplné a včasné provedení těchto
doporučení,
DOPORUČUJE, aby Nizozemsko v
období 2013–2014 provedlo tato opatření:
1.           Posílit a provádět
rozpočtovou strategii za podpory dostatečně konkretizovaných
opatření na rok 2014 a následující roky, aby bylo do roku 2014
udržitelným způsobem zajištěno včasné odstranění
nadměrného schodku a realizováno úsilí o strukturální korekci
uvedené v doporučeních Rady v rámci postupu při nadměrném
schodku. Zachovat výdaje v oblastech bezprostředně důležitých
pro růst, jako jsou vzdělávání, inovace a výzkum. Po odstranění
nadměrného schodku pokračovat v úsilí o strukturální
korekci, které Nizozemsku umožní dosáhnout střednědobého cíle
do roku 2015.
2.           Zvýšit úsilí o postupnou
reformu trhu s bydlením tím, že se urychlí plánované snížení možnosti
daňového odpočtu hypotečních úroků, že se na trhu s
nájemním bydlením zavede tržněji orientovaný cenový mechanismus a že
v odvětví sociálního bydlení bude výše nájmu lépe
odrážet příjmy domácností. Změnit zaměření
společností působících v oblasti sociálního bydlení na podporu
domácností, které jsou nejvíce v nouzi.
3.           Po konzultaci se sociálními
partnery upravit druhý penzijní pilíř, aby bylo zajištěno
přiměřené rozdělení nákladů a rizik v rámci generací a
mezi generacemi. Podpořit postupné zvýšení zákonem stanoveného věku
odchodu do důchodu prostřednictvím opatření ke zvýšení
uplatnitelnosti starších pracovníků na trhu práce. Provést plánovanou
reformu systému dlouhodobé péče s cílem zajistit efektivnost
nákladů a doplnit ji v zájmu udržitelnosti dalšími
opatřeními k zamezení dalšího zvyšování nákladů.
4.           Přijmout další
opatření pro zlepšení zapojení na trhu práce, zejména u lidí
na okraji trhu práce. Dále omezovat daňové faktory, které odrazují od
zapojení do práce, včetně rychlejšího ukončení existence
přenosných daňových zvýhodnění pro druhé
výdělečně činné osoby v domácnosti. Podporovat
přechody na trhu práce a řešit nepružné prvky na trhu
práce, mimo jiné i urychlením reformy právních předpisů na
ochranu zaměstnanosti a systému dávek v nezaměstnanosti.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř.
věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 369
final.
[4]               P7_TA(2013)0052
a P7_TA(2013)0053.
[5]               Rozhodnutí
Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013.
[6]               COM(2012) 750
final.
[7]               COM(2012) 751
final.
[8]               SWD(2013) 121
final.
[9]               Podle
čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 7. ledna 2014 o jmenování členky Výkonné rady Evropské centrální banky

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 7. ledna 2014
   o jmenování členky Výkonné rady Evropské centrální banky
   2014/C 8/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na Protokol (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 11.2 uvedeného protokolu,
   DOPORUČUJE EVROPSKÉ RADĚ:
   jmenovat paní Sabinu LAUTENSCHLÄGEROVOU členkou Výkonné rady Evropské centrální banky na osmileté funkční období.

      V Bruselu dne 7. ledna 2014.

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS


				|

		52012DC0327

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska na období 2012–2015 /* COM/2012/0327 final - 2012/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Slovinska na rok
2012
a stanovisko Rady k programu stability Slovinska na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1], a zejména na čl. 5
odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne
16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické
nerovnováhy[2], a zejména na
čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského
parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem
posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst
a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července 2010
přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských
politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21.
října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti
členských států[5], které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Slovinska na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Slovinska na
období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politiky ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6],
ve které je Slovinsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden
hloubkový přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu.
Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace
podporující růst, obnovy běžného poskytování úvěrů
ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení
nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace
veřejné správy.
(6)       Evropská rada dne 2.
března 2012 rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty
do programů stability či konvergenčních programů a
národních programů reforem.
(7)       Dne 26. dubna 2012
předložilo Slovinsko svůj program stability na období 2012–2015 a dne
13. dubna 2012 národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu
jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně. Komise
rovněž v hloubkovém přezkumu podle článku 5 nařízení
(EU) č. 1176/2011 posoudila, zda je Slovinsko postiženo makroekonomickou
nerovnováhou. Komise došla v hloubkovém přezkumu[7]
k závěru, že se Slovinsko potýká s vnitřní nerovnováhou,
jež má dopad zejména na snižování zadluženosti podnikatelského sektoru a
bankovní stabilitu. Tato vnitřní nerovnováha a jakákoli potenciální
vnější nerovnováha by měla být pečlivě sledována a
měla by se objevit mezi hledisky hospodářské politiky, aby se snížilo
riziko nepříznivých účinků na fungování hospodářství.
Dvěma významnými prvky aktuálně zvažované reakce jsou rekapitalizace
a prodej největší banky a pevný závazek opravit do lhůty v roce
2013 nadměrný schodek. Riziko nadměrné nerovnováhy lze minimalizovat
rychlými a pečlivými kroky v uvedených oblastech.
(8)       Na základě posouzení
programu stability na rok 2012 podle nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z
něhož rozpočtové projekce v programu vycházejí, je ve srovnání s
prognózou Komise z jara 2012 optimistický. Cílem rozpočtové strategie
nastíněné v programu je snížit schodek veřejných financí pod 3 %
HDP v roce 2013, což je lhůta, již stanovila Rada, a dále schodek snižovat
tak, aby Slovinsko do roku 2015 zhruba dosáhlo střednědobého
rozpočtového cíle. Střednědobý rozpočtový cíl je definován
jako vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření, oproti
předchozímu programu nezměněný, ale není vhodný s ohledem
na ustanovení Paktu o stabilitě a růstu, protože s ohledem na
stávající politiky a projekce nezajišťuje dostatečně rychlý
pokrok k dlouhodobé udržitelnosti. Hrozí, že by výsledné hodnoty schodku mohly
být horší, než jak bylo vytyčeno v cíli, a to v důsledku i)
nedostatečně přesných opatření plánovaných na období
2013–2015, ii) výsledků překračování primárních běžných
výdajů, iii) nižších příjmů v důsledku poměrně
optimistického makroekonomického scénáře a nejistoty ohledně dopadu
daňových opatření, jež byla schválena nedávno, a iv) případných
dodatečných operací kapitálové podpory a čerpání záruk. Na
základě (znovu vypočítaného) strukturálního salda[8]
se na období 2010–2013 plánuje průměrné roční fiskální úsilí ve
výši téměř 1 % HDP, což je mírně nad hodnotou, již
doporučuje Rada. Prognóza Komise z jara 2012 však uvádí, že
v roce 2013 bude třeba úsilí zvýšit, aby se doporučení mohlo
dodržet během celého opravného období. Po plánované opravě
nadměrného schodku odpovídá pro rok 2015 roční tempo růstu k
dosažení střednědobého rozpočtového cíle v souladu s programem
referenční hodnotě 0,5 %, jež je stanovena v Paktu o
stabilitě a růstu, avšak pro rok 2014 je mírně pod touto
hodnotou. Míra růstu veřejných výdajů s přihlédnutím k
diskrečním opatřením na straně příjmů je v souladu s
referenční hodnotou pro výdaje stanovenou v Paktu o stabilitě a
růstu pro oba roky, takže celkově lze říci, že program zhruba
předpokládá vhodný postup korekce k dosažení střednědobého rozpočtového
cíle. S přihlédnutím k výše zmíněným rizikům by pokrok k
dosažení střednědobého rozpočtového cíle mohl být v obou letech
pomalejší, než je žádoucí. V programu se předpokládá, že celkový
hrubý veřejný dluh, který činil v roce 2011 přibližně
48 % HDP, dosáhne v roce 2013 vrcholu ve výši 53 % (a udrží se
tak pod referenční hodnotou 60 % HDP) a poté na konci programového
období mírně klesne. Projekce dluhu čím dál více narušuje riziko vyšších
schodků uvedených výše a větší vnitřní dynamika dluhu. Střednědobý
rozpočtový rámec Slovinska a jeho výdajová pravidla jsou i nadále
nedostatečně závazná a nedostatečně se zaměřují
na dosažení střednědobého rozpočtového cíle a zajištění
dlouhodobé udržitelnosti.
(9)       Slovinská vláda dosud nemohla
provádět žádné systémové změny penzijního systému vzhledem
k dvanáctiměsíčnímu moratoriu na právní předpisy, které
bylo uvaleno po záporném výsledku referenda k předchozí penzijní
reformě v červnu 2011. Avšak krátkodobá opatření
k udržení nákladů byla v prosinci 2011 a květnu 2012
prodloužena a posílena. Přestože jsou tato dočasná nouzová
opatření v krátkodobém hledisku důležitá a prospěšná,
k dlouhodobému řešení problémů zcela jasně
nedostačují. Vláda plánuje, že by nová penzijní reforma měla být
provedena na konci roku 2013, zakládala by se na vícepilířovém systému a
zvýšila by věk skutečného odchodu do důchodu. Přestože
nejsou k dispozici podrobnosti těchto plánů, zdají se být dosti
skromné. Vzhledem k rozsahu problému je zapotřebí přistoupit ke
komplexní reformě řešící tyto otázky: nízký zákonný věk odchodu
do důchodu, rozdílný zákonný věk odchodu do důchodu
u mužů a žen, rozsáhlé možnosti předčasného odchodu do
důchodu a štědrá indexace penzí. Dosud nebyla přijata žádná
specifická opatření ke zvýšení míry zaměstnanosti starších
pracovníků, přestože se pokyny k provádění aktivních
opatření politiky trhu práce na období 2012–2015 a plán z roku 2012
na provádění aktivních opatření politiky zaměstnanosti
zaměřují na starší nezaměstnané osoby jakožto specifickou
cílovou skupinu.
(10)     V současné době
se zdá, že situace slovinského bankovního sektoru bude ještě
složitější, než tomu bylo v době hodnocení v roce 2011.
V roce 2011 byly celoroční ztráty tohoto odvětví podstatné a
podíváme-li se na budoucí vývoj, zpomalující se ekonomika přinese další
ztráty z úvěrů, protože čím dál více společností se
potýká s dluhovou službou. Opatření, která byla dosud provedena
či oznámena, nejsou vzhledem k rozsahu problému dostatečná.
V oblasti neodkladné druhé rekapitalizace největší banky (NLB)
nedošlo k žádnému pokroku. Nová vláda oznámila, že hodlá omezit své podíly
v hlavních bankách na blokační menšinu. Je třeba jasně
vyjádřit vztah mezi touto dlouhodobou aspirací a okamžitou urgentní
potřebou nového kapitálu, přičemž stát jakožto většinový
vlastník jednoznačně nese odpovědnost za konečnou analýzu.
Tuto politiku a případný prodej těchto bank by zvěrohodnila
jasná privatizační strategie a včasné kapitálové injekce pokrývající
ztráty, záruka dobrého řízení a profesionální apolitický management.
(11)     V minulém roce nebyly
předloženy žádné konkrétní návrhy na snížení nerovnosti mezi ochranou,
jaké se dostává pracovníkům se smlouvou na dobu neurčitou, a ochranou
pracovníků se smlouvou na dobu určitou. V roce 2011 byla
zahájena vyjednávání se sociálními partnery ohledně zákona o pracovních
vztazích, avšak nebyla uzavřena žádná dohoda, ani přijaty žádné
změny. Národní program reforem uvádí některá opatření, jež mají
zvýšit flexikuritu a zaměřit se na segmentaci, avšak neuvádí žádnou
lhůtu pro jejich přijetí. Nedávno přijatý zákon o vyrovnaných
veřejných financích zavádí výrazně vyšší (koncesní) poplatky za
„studentskou práci“, čímž se snižuje přitažlivost tohoto statusu na
trhu práce, avšak v současné době se neuvažuje o dalších
opatřeních.
(12)     Systém vzdělávání a
odborné přípravy stále nedostatečně odpovídá potřebám trhu
práce, přestože se nyní zavádějí služby profesního poradenství
v celém cyklu vzdělávání a lze získat informace o budoucích
profesích. Nebyly přijaty žádné kroky k zavedení systému prognóz
požadavků trhu práce. Byly zahájeny některé projekty spolufinancované
z Evropského sociálního fondu, jež mají podporovat vysoce žádaná povolání
na trhu práce. Tato opatření jsou důležitá, avšak nejsou adekvátní
reakcí na problémy. Externí odborné hodnocení celkové efektivnosti
veřejných služeb zaměstnanosti ve Slovinsku není k dispozici, a
nelze ji proto posoudit.
(13)     Navzdory legislativním
změnám z dubna 2011, jež vedly od 1. ledna 2012
k transformaci Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže na
nezávislou agenturu, není Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
dosud nezávislý, protože nejprve je třeba splnit množství procesních
podmínek. Kromě toho byly v roce 2011 sníženy prostředky
Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže. Tato situace má vliv na
schopnost úřadu rozvíjet donucovací opatření a dodat institucionální
váhu úsilí o reformu podporující hospodářskou soutěž. Byla
dokončena studie o deregulaci povolání, avšak konkrétní politické kroky
v této oblasti jsou i nadále velmi vágní. Obecně lze říci, že
některé aspekty legislativního rámce pro usazování poskytovatelů
služeb mohou vzbudit pochybnosti o souladu se směrnicí o službách. Celkové
podnikatelské prostředí charakterizují nedostatky, které odrazují domácí i
zahraniční investory a brání rychlému odstranění znehodnocených aktiv
z rozvah. Jedná se například o přímé či nepřímé
vměšování státu do ekonomiky a úpadkové řízení, jež je příznivé
dlužníkům a často je problematické. V neposlední řadě
je slabým článkem Slovinska přenosová síť elektrické energie,
vzhledem k jeho významu jakožto tranzitního státu pro tok elektřiny.
(14)     Poté, co byla v březnu
2010 výrazně zvýšena minimální mzda, byl její procentuální podíl na
průměrné mzdě v roce 2011 nejvyšší v EU, a to
přestože je minimální mzda pod prahem chudoby. V dalších dvou letech
vedla indexace k dalšímu nominálnímu zvýšení o 4 %. Tento vývoj omezuje
konkurenceschopnost průmyslu s velkými nároky na pracovní sílu a zhoršuje
strukturální nezaměstnanost.
(15)     V rámci Paktu euro plus
přijalo Slovinsko řadu závazků. Tyto závazky a provádění
závazků přijatých v roce 2011 se týká posílení
zaměstnanosti, zvýšení konkurenceschopnosti, posílení udržitelnosti
veřejných financí a finanční stability. Komise posoudila
provádění závazků plynoucích z Paktu euro plus. Výsledky tohoto
posouzení byly zohledněny v doporučeních.
(16)     V souvislosti
s evropským semestrem provedla Komise komplexní analýzu hospodářské
politiky Slovinska. Posoudila program stability a národní program reforem a
předložila hloubkový přezkum. Komise vzala v úvahu nejen jejich
význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Slovinsku,
ale také skutečnost, zda jsou v souladu s pravidly a pokyny EU, a to z
toho důvodu, že je nutné posílit celkovou správu ekonomických záležitostí
Evropské unie tím, že se k budoucím vnitrostátním rozhodnutím bude
přispívat na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského
semestru se odrážejí v níže uvedených doporučeních 1 až 7.
(17)     Ve světle tohoto
posouzení přezkoumala Rada slovinský program stability a její stanovisko[9]
je zachyceno zejména v níže uvedeném doporučení 1.
(18)     V kontextu hloubkového
přezkumu a tohoto posouzení, jež provedla Komise, přezkoumala Rada
národní program reforem Slovinska na rok 2012 a slovinský program stability.
Její doporučení v rámci článku 6 nařízení (EU)
č. 1176/2011 jsou vyjádřena zejména v následujících
doporučeních 3, 6 a 7,
DOPORUČUJE, aby Slovinsko v období
2012-2013 provedlo tato opatření:
1.           Provést rozpočet na rok
2012 a posílit rozpočtovou strategii na rok 2013 dostatečně
přesnými strukturálními opatřeními, připravit se
k přijetí dalších kroků tak, aby se zajistila včasná oprava
nadměrného schodku udržitelným způsobem a provedení strukturální
korekce upřesněné v doporučeních Rady v rámci postupu
při nadměrném schodku. Dále zajistit, aby se vyvinulo přiměřené
úsilí o strukturální korekci v zájmu dostatečného pokroku ke
splnění příslušného střednědobého cíle stavu rozpočtu,
včetně dosažení referenční hodnoty pro výdaje. Posílení
střednědobého rozpočtového rámce, včetně výdajových
pravidel, prostřednictvím větší závaznosti a transparentnosti.
2.           Podniknout nezbytné kroky k
zajištění dlouhodobé udržitelnosti penzijního systému a zároveň
zachovat přiměřenost důchodů, a to
prostřednictvím: i) sjednocení zákonného věku odchodu do důchodu
u žen a mužů, ii) zvýšení zákonného věku odchodu do důchodu
v souladu se zvyšující se nadějí dožití, iii) omezení možností
předčasného odchodu do důchodu a iv) revize systému indexace
penzí. Zvýšit míru zaměstnanosti starších pracovníků rovněž
dalším rozvojem aktivních politik trhu práce a opatření
k celoživotnímu vzdělávání.
3.           Podniknout požadované kroky
k vytvoření dostatečných kapitálových polštářů
v bankovním sektoru a silně podporovat odstranění znehodnocených
aktiv z rozvah, aby se opět začaly řádně poskytovat úvěry
na produktivní činnost. Získat plnohodnotné ověření třetí
strany odhadů tlaku ztrát z úvěrů systémově významných
bank.
4.           Upravit právní předpisy
na ochranu zaměstnanosti, pokud jde o smlouvy na dobu neurčitou, aby
se snížila segmentace trhu práce, po konzultacích se sociálními partnery a
v souladu s vnitrostátní praxí. Dále potírat paralelní trh práce,
který vytváří studentské brigády.
5.           Zlepšit soulad nabízených
dovedností a kvalifikací s potřebami trhu práce, zejména pokud jde o
pracovníky s nízkou kvalifikací a osoby s terciárním vzděláním,
a pokračovat v reformách odborné přípravy a
vzdělávání.
6.           Přijmout další
opatření posilující otevřenost trhu a zrychlit reorganizaci odborných
služeb. Zlepšit podnikatelské prostředí i) provedením reformy Úřadu
na ochranu hospodářské soutěže, ii) zřízením rámce pro státní
podniky zaručujícího nezávislé řízení a vysoký standard řízení
podniků a iii) optimalizací úpadkového řízení, zejména pokud jde o
včasnost a efektivnost.
7.           Po konzultaci se sociálními
partnery a v souladu s vnitrostátní praxí zajistit, aby růst
mezd, včetně přizpůsobení minimální mzdy, podporoval
konkurenceschopnost a vytváření pracovních míst.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209,
2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 327 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047.
[5]               Rozhodnutí Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 158 final.
[8]               Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu
jednorázových a dočasných opatření, znovu vypočítané útvary
Komise na základě informací poskytnutých v programu, za použití
společně dohodnuté metodiky.
[9]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne. 8. července 2014 k národnímu programu reforem Dánska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Dánska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/17

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne. 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Dánska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Dánska z roku 2014
   2014/C 247/04
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Dánska na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Dánska na období 2013–2016.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 Komise též na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Dánsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu Dánska podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že makroekonomické problémy Dánska týkající se soukromého zadlužení a vnější konkurenceschopnosti již nejsou považovány za nerovnováhu ve smyslu postupu při makroekonomické nerovnováze. Zejména nápravná opatření na trhu s bydlením a dopady vysoké zadluženosti soukromého sektoru na reálnou ekonomiku a stabilitu finančního sektoru se zdají být pod kontrolou. Stávající vývoj, jakož i klíčové faktory ovlivňující vnější konkurenceschopnost však vyžadují trvalé sledování.

               (8)

               Dne 15. dubna 2014 předložilo Dánsko svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj konvergenční program z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v konvergenčním programu z roku 2014 je zajistit udržitelnost nápravy nadměrného schodku a udržet strukturální saldo rozpočtu na úrovni nebo nad úrovní střednědobého cíle. Střednědobý cíl ve výši - 0,5 % HDP odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Schodek veřejných financí Dánska byl v roce 2013 udržitelně snížen na úroveň pod 3 % HDP. Cílem konvergenčního programu je celkový schodek veřejných financí ve výši 1,3 % HDP v roce 2014 a 2,9 % v roce 2015, což je v souladu s (nově vypočteným) strukturálním saldem na úrovni nebo nad úrovní střednědobého cíle. Celkově je rozpočtová strategie nastíněná v konvergenčním programu v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Úroveň zadlužení, která v roce 2013 představovala 44,5 % HDP, by se měla v roce 2015 dočasně zvednout a poté klesnout. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu vycházejí, je reálný. Scénář počítá s růstem HDP ve výši 1,6 % v roce 2014 a 1,9 % v roce 2015, což je vesměs v souladu s prognózou útvarů Komise z jara 2014, která pro uvedené roky předpokládá růst ve výši 1,5 % a 1,9 %. Na základě prognózy Komise a posouzení konvergenčního programu z roku 2014, v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1466/97, má Rada za to, že veřejné finance Dánska jsou zdravé a lze předpokládat, že cílů konvergenčního programu bude dosaženo.

               (10)

               Dánsko dosáhlo určitého pokroku v řešení situace skupin na okraji trhu práce a pokročilo ve zvýšení nákladové efektivnosti vzdělávacího systému. První výsledky začíná přinášet reforma systému invalidních důchodů a systému dotovaného zaměstnávání (tzv. flex-job), v platnost vstoupila reforma peněžitých dávek, byla schválena reforma nemocenských dávek a v dubnu vláda předložila návrh reformy aktivních politik na trhu práce. Zbývá zajistit dostatečnou nabídku učňovských míst a zvýšit kvalitu a atraktivitu tohoto typu vzdělávání, zdokonalit systémy odborného vzdělávání a přípravy a řešit problém vysokého počtu případů předčasného ukončení studia. Vzhledem k tomu, že se tyto reformy začaly provádět teprve nedávno, ještě se plně neprojevil jejich účinek. Pokud jde o odborné vzdělávání a přípravu, dohoda o jejich reformě byla dosažena v únoru 2014 a měla by vstoupit v platnost v polovině roku 2015 s cílem zvýšit kvalitu odborného vzdělávání a přípravy prostřednictvím celé řady iniciativ.

               (11)

               Doposud se nepodařilo obnovit produktivitu dánské ekonomiky. Posouzení Komise se do značné míry shoduje se zjištěními komise pro produktivitu. V dubnu 2014 komise pro produktivitu zveřejnila 25 hlavních doporučení a více než 100 konkrétních návrhů například v oblastech hospodářské soutěže, zadávání veřejných zakázek, vzdělávání, internacionalizace, inovací, zdanění a infrastruktury. Opatření k řešení problému nízkého růstu výkonnosti by měla být přijata v rámci plnění doporučení komise pro produktivitu.

               (12)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Dánska. Posoudila národní program reforem i konvergenční program. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Dánska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (13)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Dánsku v období 2014–2015:

               (1)

               Po nápravě nadměrného schodku pokračovat v provádění fiskální politiky podporující růst a udržet zdravou fiskální pozici zajišťující, že se bude po celou dobu trvání konvergenčního programu pokračovat v plnění střednědobého rozpočtového cíle.

               (2)

               Podniknout další kroky ke zlepšení zaměstnatelnosti osob na okraji trhu práce. Zlepšit výsledky ve vzdělávání, zejména mladých lidí z přistěhovaleckého prostředí, a zvýšit efektivnost odborného vzdělávání. Usnadnit přechod ze vzdělávání na trh práce, například větším využíváním odborné praktické přípravy a učňovského vzdělávání.

               (3)

               Zvýšit úsilí k odstranění překážek bránících vstupu na trhy a snížit regulační zátěž, aby se podle doporučení komise pro produktivitu zvýšila hospodářská soutěž v odvětví služeb na domácím trhu, zejména v maloobchodě a stavebnictví.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 18.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise (EU) 2016/1110 ze dne 28. června 2016 o monitorování přítomnosti niklu v krmivech (Text s významem pro EHP)

text:
               8.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/68

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/1110
   ze dne 28. června 2016
   o monitorování přítomnosti niklu v krmivech
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Přítomnost niklu (Ni) v krmivech může pocházet jak z přírodních, tak z antropogenních zdrojů. Některé krmné suroviny navíc obsahují kovový nikl, protože se při jejich výrobě používá jako katalyzátor.

               (2)

               Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) předložila vědecké stanovisko o rizicích pro zdraví zvířat, veřejné zdraví a životní prostředí souvisejících s přítomností niklu v krmivech (1).

               (3)

               Komise CONTAM dospěla k závěru, že případný negativní dopad niklu pocházejícího z krmiv na skot, prasata, králíky, kachny, ryby, psy, kuřata, koně, ovce, kozy a kočky je nepravděpodobný. V souvislosti s posouzením rizik pro lidské zdraví vyplývajících z přítomnosti niklu v potravinách živočišného původu dospěla komise CONTAM k závěru, že v průměrné populaci by současné úrovně chronické expozice niklu mohly při výlučném zohlednění potravin živočišného původu představovat potenciální riziko u mladé populace. Pokud jde o akutní dietární expozici, komise CONTAM došla k závěru, že u osob senzibilizovaných na nikl hrozí v souvislosti s konzumací potravin živočišného původu rovněž propuknutí ekzémových kožních reakcí. Podíl potravin živočišného původu na dietární expozici člověka niklu by proto neměl být podceňován, především u věkových skupin, u nichž je dietární expozice niklu vysoká. Z dostupných údajů však nebylo možné určit míry přenosu z krmiva do potravin živočišného původu.

               (4)

               Bylo zaznamenáno, že údaje o přítomnosti niklu v krmivech použité ve vědeckém stanovisku úřadu EFSA pocházely převážně z jediného členského státu, a nemusí být tudíž reprezentativní, pokud jde o přítomnost niklu v krmivech v EU.

               (5)

               Dříve než se přistoupí k úvahám o stanovení maximálních množství niklu v krmivech nebo k jakýmkoli jiným opatřením ke snížení rizika, která by byla nezbytná k zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví zvířat a lidského zdraví, je proto vhodné monitorovat přítomnost niklu v krmivech v celé EU,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy by měly s aktivním zapojením provozovatelů krmivářských podniků provádět monitorování přítomnosti niklu v krmivech.

               2.

               Aby se zajistilo, že vzorky budou pro vzorkovanou šarži reprezentativní, měly by se členské státy řídit postupy odběru vzorků stanovenými v nařízení Komise (ES) č. 152/2009 (2).

               3.

               Členské státy by měly zajistit, aby výsledky analýz byly pravidelně a nejpozději do 31. října 2017 předávány úřadu EFSA v jím stanoveném formátu pro předávání údajů v souladu s požadavky uvedenými v jeho pokynech o standardním popisu vzorku (SSD) u potravin a krmiv (3) a v souladu s dalšími konkrétními požadavky EFSA na podávání zpráv.

      V Bruselu dne 28. června 2016.

            Za Komisi

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komise

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2015. Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed. EFSA Journal 2015;13(4):4074, 76 s. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074 www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 152/2009 ze dne 27. ledna 2009, kterým se stanoví metody odběru vzorků a laboratorního zkoušení pro úřední kontrolu krmiv (Úř. věst. L 54, 26.2.2009, s. 1).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 8. října 2010 Radě Evropské unie o externím auditorovi Eesti Pank (ECB/2010/16)

text:
               19.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 8. října 2010
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Eesti Pank
   (ECB/2010/16)
   2010/C 282/01
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Podle článku 1 rozhodnutí Rady 2010/416/ES ze dne 13. července 2010 v souladu s čl. 140 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Estonskem ke dni 1. ledna 2011 (1) Estonsko nyní splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura a výjimka ve prospěch Estonska podle článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (2) se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2011.

               (3)

               Eesti Pank vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2011 až 2015 společnost AS Deloitte Audit Eesti,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost AS Deloitte Audit Eesti byla jmenována externím auditorem Eesti Pank pro účetní roky 2011 až 2015.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 8. října 2010.

            prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 196, 28.7.2010, s. 24.

      (2)  Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.