               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.5.2017
            COM(2017) 509 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Francie na rok 2017a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2017

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Francie na rok 2017

                  a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu
                  5
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  6
               , ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada a dne 21. března 2017 jej přijala Rada
                  7
               .

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Francie jakožto země, jejíž měnou je euro, měla zajistit, aby bylo doporučení pro eurozónu, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 4, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Francii pro rok 2017
                  8
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Francie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017
                  9
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Francie se potýká s nadměrnými makroekonomickými nerovnováhami. Zejména je pro Francii charakteristická slabá konkurenceschopnost a vysoké a dále narůstající veřejné zadlužení, a to v kontextu nízkého růstu produktivity. Riziko nepříznivých účinků na francouzské hospodářství a vzhledem k jeho velikosti i nepříznivých vedlejších účinků na hospodářskou a měnovou unii je mimořádně významné.

               (4)Dne 28. dubna 2017 předložila Francie svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech členských států v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) na období 2014–2020. Právní předpisy, jimiž se ESI fondy řídí
                  10
               , stanoví, že je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení, může Komise členský stát požádat, aby své relevantní programy v rámci ESI fondů přezkoumal a změnil. Komise k uplatňování těchto ustanovení formulovala bližší pokyny
                  11
               .

               (6)Na Francii se v současnosti vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2017 si vláda vytyčila cíl odstranit nadměrný schodek do roku 2017, v souladu s doporučením Rady ze dne 10. března 2015, s celkovým schodkem ve výši 2,8 % HDP. Celkový schodek má podle plánu do roku 2020 klesnout na 1,3 % HDP. Střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 0,4 % HDP – by podle plánu mělo být dosaženo do roku 2019. Předpokládá se však, že přepočtené
                  12
                strukturální saldo dosáhne v roce 2020 –1,2 % HDP, a tudíž by střednědobého cíle nebylo během programového období dosaženo. Podle programu stability by měl poměr dluhu vládního sektoru k HDP klesnout z 95,9 % HDP v roce 2018 na 93,1  % HDP v roce 2020. Makroekonomický scénář, na němž jsou tyto rozpočtové projekce založeny, je realistický. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2018, nebyla zatím dostatečně upřesněna.

               (7)Dne 10. března 2015 doporučila Rada Francii, aby do roku 2017 nadměrný schodek odstranila a aby v roce 2017 dosáhla schodku veřejných financí ve výši 2,8 % HDP v souladu se zlepšením strukturálního salda ve výši 0,9 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se očekává, že celkový schodek vládního sektoru v roce 2017 dosáhne 3,0 % HDP, což překračuje cíl doporučený Radou. Pokud jde o rok 2018, měl by při nezměněné politice celkový schodek vládního sektoru činit 3,2 % HDP, tudíž být nad referenční hodnotou stanovenou ve Smlouvě, což ukazuje na rizika pro zajištění trvalé nápravy nadměrného schodku. Kromě toho se podle projekcí v období, na které se vztahuje postup při nadměrném schodku, nerealizuje doporučené fiskální úsilí, neboť strategie konsolidace prováděná Francií spoléhá především na zlepšení cyklických podmínek a přetrvávání prostředí s nízkými úrokovými sazbami, což je mimo kontrolu orgánů.

               (8)Pokud by v roce 2018 bylo dosaženo včasné a trvalé nápravy, začala by se na Francii vztahovat preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. S ohledem na její fiskální situaci, a zejména na míru zadlužení se očekává, že Francie provede další korekci při dosahování svého střednědobého rozpočtového cíle, kterým je strukturální schodek ve výši 0,4 % HDP. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se uvedená korekce promítne do požadavku na nominální tempo růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí
                  13
               , které v roce 2018 nepřekročí 1,2 %. To by odpovídalo roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Při nezměněné politice existuje v roce 2018 riziko výrazného odchýlení od uvedeného požadavku. Existuje také riziko, že Francie v roce 2018 nedodrží přechodné pravidlo pro zadlužení, protože se předpokládá zhoršení strukturálního salda (o 0,5 % HDP) ve srovnání s minimální lineární strukturální korekcí ve výši 0,4 % HDP. Celkově se Rada domnívá, že Francie musí být připravena přijmout další opatření pro zajištění souladu v roce 2017 a že od roku 2018 budou zapotřebí další opatření, aby bylo dosaženo souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby posouzení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následné posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 zohledňovalo řádně cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Francie. V této souvislosti má Komise s ohledem na cyklickou situaci ve Francii v úmyslu využit příslušný prostor pro uvážení.

               (9)Veřejné výdaje ve Francii jsou jedny z nejvyšších v EU. Podíl výdajů by měl v roce 2017 dosáhnout 56,2 % HDP, což je o 9,7 procentního bodu více než v EU. Francie se řídila strategií konsolidace založené na výdajích, která se opírala především o klesající úrokové sazby a škrty v oblasti veřejných investic. Je však nepravděpodobné, že prostředí nízkých úrokových sazeb bude převládat ve střednědobém horizontu, a omezení produktivních investic by mohlo ohrozit budoucí hospodářský potenciál. Naproti tomu byla při přezkumech výdajů zjištěna řada potenciálních úspor z důvodu vyšší efektivity, které nebyly uskutečněny. Při přezkumu výdajů byl zjištěn zlomek – méně než 2 % – z celkových plánovaných úspor výdajů ve výši 50 miliard EUR za období 2015–2017. Nicméně pouze část z nich se promítla do konkrétních opatření v rozpočtu na rok 2016, opatření obsažená v zákoně o státním rozpočtu na rok 2017 se opírala o ty, které již byly uvedeny v rámci přezkumu výdajů v roce 2015. Možnosti úspor plynoucích z přezkumu výdajů by se mohly výrazně zvýšit tak, že by se rozšířilo spektrum přezkoumávaných oblastí výdajů a uskutečnila víceletá strategie, aby se zjištěné úspory plně promítly do konkrétních rozpočtových opatření.

               (10)Vysoké příspěvky sociálního zabezpečení v kombinaci s vysokou mírou zdanění zatěžující společnosti mohou odradit soukromé investice a bránit růstu společností i najímání nových pracovních sil. Nadále jsou uskutečňována politická opatření ke snížení nákladů práce s tím, že v dubnu 2016 byla zahájena druhá fáze snižování příspěvků zaměstnavatelů na sociální zabezpečení plánovaného v rámci paktu solidarity a odpovědnosti. Kromě toho vláda zvýšila na rok 2017 daňovou úlevu pro konkurenceschopnost a zaměstnanost (CICE) z 6 % na 7 %. Tato opatření ke snížení daňového zatížení od roku 2013 konkurenceschopnost Francie zlepšují, nicméně nahromaděné ztráty z minulosti zatím nebyly nahrazeny. U průměrné mzdy měla v roce 2015 Francie nejvyšší příspěvek zaměstnavatelů na sociální zabezpečení v EU v poměru k celkovým nákladům práce, které hradí zaměstnavatel, i když s klesající tendencí. Nedávná hodnocení těchto opatření zdůraznila jejich pozitivní účinky na zaměstnanost a ziskové rozpětí podniků, ale je zapotřebí dalších hodnocení, aby bylo možné plně posoudit jejich dopad na mzdy, investice, zaměstnanost a ziskové rozpětí podniků. Z nedávných hodnocení rovněž vyplývá, že konsolidace všech režimů snižování nákladů práce a jejich transformace na trvalé snížení příspěvků na sociální zabezpečení by optimalizovaly jejich účinky na zaměstnanost a investice.

               (11)V roce 2016 byla efektivní průměrná sazba daně z příjmů právnických osob, která činila 38,4 %, nejvyšší v EU a další daně z výroby jsou rovněž mimořádně vysoké. Aby omezila tuto tendenci, oznámila Francie opatření k postupnému snižování zákonné sazby daně z příjmu právnických osob tak, aby v roce 2020 dosáhla 28 %. Zároveň daňové zatížení dopadá méně než v jiných členských státech EU na spotřebu. Francie byla v roce 2014 na 27. místě v EU, pokud jde o procentní podíl daní z příjmů ze spotřeby v celkovém zdanění. Systém DPH je charakterizován základní sazbou, která se řadí do středu, a velmi nízkými sazbami uplatňovanými na širokou základnu. Složitost daňového systému je překážkou pro dobře fungující podnikatelské prostředí. Francie má vysoké daňové zatížení spolu s řadou daňových úlev, snížených sazeb a velkým počtem daňových režimů, což vede ke zvýšení nákladů na dodržování předpisů a k nejistotě. Celkové daňové výdaje ve výši více než 3 % HDP jsou značné. Správní náklady na výběr daní daňovými orgány jsou rovněž vysoké a jsou vyšší než průměr EU.

               (12)V roce 2016 se míra nezaměstnanosti snížila na 10,1 %. Nezaměstnanost je vyšší u mladých lidí, lidí s nízkou kvalifikací a těch, kteří se nenarodili v EU. Probíhající reformy správy věcí veřejných jsou klíčové pro přizpůsobení vzdělávacích příležitostí vyhlídkám na získání zaměstnání a hospodářským potřebám. Souběžně s tím se uchazeči o zaměstnání, méně kvalifikovaní pracovníci a zaměstnanci malých a středních podniků střetávají s přetrvávajícími problémy, pokud jde o dostupnost odborné přípravy. Zajištění jejich účasti a relevance poskytované odborné přípravy mohou vyžadovat posílení stávajících opatření a vyrovnání zdrojů. Mladí lidé a mezi nimi ti nejméně kvalifikovaní se stále potýkají s obtížemi při vstupu na trh práce. V této souvislosti přinesla pozitivní výsledky opatření přijatá na podporu učňovské přípravy. Nabízené počáteční vzdělávání a příprava však nejsou dostatečně propojeny s pracovními příležitostmi, zejména v určitých terciárních sektorech, či pokud jsou založeny na  výuce ve škole. Kromě toho jsou žáci ze znevýhodněného prostředí častěji směrováni k počátečnímu vzdělání, což má rovněž vysoký podíl na předčasném ukončování studia a přispívá k vysoké nerovnosti ve vzdělávání. Dopad sociálně-ekonomického statusu na výsledky studentů je nejvyšší v OECD.

               (13)V roce 2016 bylo zaměstnáno pouze 54,5 % osob v produktivním věku narozených mimo EU. Míra zaměstnanosti žen byla jednou z nejnižších v EU (45,4 %). Rozdíl v zaměstnanosti mezi osobami narozenými mimo EU a ve Francii se v roce 2016 zvýšil na 17,5 procentního bodu (u žen 23,7 procentního bodu). Špatné výsledky, pokud jde o osoby narozené mimo EU, snižují celkovou míru zaměstnanosti a způsobují chronicky nedostatečné využívání pracovních sil. Druhá generace přistěhovalců se také potýká s nepříznivými výsledky v oblasti zaměstnanosti, které nejsou způsobeny rozdíly ve věku, vzdělání a dovednostech. Navíc přetrvávají rozdíly ve výsledcích v oblasti vzdělávání, protože druhá generace přistěhovalců se dostává na stejnou úroveň pouze částečně. V zájmu řešení tohoto problému je potřeba přijmout komplexní strategii, včetně cílených opatření týkajících se jazykových dovedností, zvyšování kvalifikace a odborné přípravy, pracovního poradenství a dalších cílených aktivních politik na trhu práce. Pro podporu účasti na trhu práce má klíčový význam skutečná dostupnost služeb, jakož i kroky proti diskriminačním praktikám, jež ovlivňují najímání osob narozených mimo EU a druhé generace přistěhovalců.

               (14)Od roku 2013 se minimální mzda ve Francii řídí pravidly indexace. V kontextu nízké inflace a zpomalení růstu mezd byl její růst nižší než referenční mzdy. I když je minimální mzda oproti mediánové mzdě vysoká, náklady práce za minimální mzdu byly sníženy osvobozením od sociálních příspěvků. Zvýšení minimální mzdy vyvolávají zvýšení mezd u většiny kategorií pracovníků a mohou vytvářet tlak na zvyšování mezd. I když je indexace minimální mzdy důležitá pro zachování kupní síly pracovníků, mohl by stávající mechanismus indexace přispívat ke zpoždění potřebné celkové úpravy mezd. Za současné vysoké nezaměstnanosti navíc existují rizika, že náklady práce za minimální mzdu budou bránit pracovním příležitostem pro osoby s nízkou kvalifikací. Skupina nezávislých odborníků každoročně posuzuje minimální mzdu ve Francii a vydává nezávazná stanoviska k jejímu vývoji. Jejich stanovisko k prudkému zvyšování ad hoc bylo zatím vždy respektováno a hraje důležitou úlohu při kontrole takovéhoto zvyšování ad hoc.

               (15)Zákonem týkajícím se práce, sociálního dialogu a profesní dráhy z července 2016 zavedla Francie opatření zaměřená na zvýšení schopnosti podniků přizpůsobit se hospodářským cyklům a na snížení segmentace. Zákon objasňuje pravidla individuálního propouštění z hospodářských důvodů, rozšiřuje působnost většiny podnikových dohod a zvyšuje účinnost kolektivního vyjednávání. Přetrvávající vysoká míra nezaměstnanosti představuje zátěž pro udržitelnost systému dávek v nezaměstnanosti. V tomto ohledu se v březnu 2017 sociální partneři dohodli na nové úmluvě o dávkách v nezaměstnanosti, kterou musí potvrdit francouzská vláda a která je zaměřena na snížení ročního schodku o 1,2 miliardy EUR.

               (16)Francie sice zlepšila svou celkovou regulační výkonnost, ale podnikatelské prostředí se nadále řadí do středu ve srovnání s hlavními konkurenty. I přes pokračující úsilí o zjednodušení se podniky stále potýkají s velkou regulační zátěží a rychle se měnícími právními předpisy. To je jedna z hlavních překážek pro soukromé investice. Svým programem zjednodušování právního rámce podnikla Francie kroky k omezení byrokracie pro podniky, ale celá řada opatření přijatých před rokem 2016 dosud nebyla realizována. Rozvoj podniků zároveň nadále ovlivňují dopady prahových hodnot, což má důsledky pro jejich hospodářskou výkonnost a výkonnost trhu. Větší sociální a daňové povinnosti vztahující se na podniky od určitého počtu zaměstnanců mohou podniky odradit od rozšiřování na takovou velikost, která by jim umožňovala exportovat a inovovat. Tyto dopady prahových hodnot mohou zpětně ovlivnit produktivitu, konkurenceschopnost a internacionalizaci podniků. Podle empirických zjištění je prahová hodnota 10 a 50 zaměstnanců pro zaměstnavatele zvlášť nákladná a francouzská ekonomika se vyznačuje nepřiměřeně nízkým podílem společností, v nichž počty zaměstnanců přesahují tyto prahy, což naznačuje souvislost mezi těmito dvěma jevy.

               (17)V celé řadě odvětví se zlepšila hospodářská soutěž v oblasti služeb, nicméně některá hospodářsky významná odvětví, jako je účetnictví, architektura, domácí pečovatelské služby, ubytovací a stravovací služby, taxislužba a služby nájmu vozidla se stále vyznačují nízkou hospodářskou soutěží a /nebo regulačními překážkami. Přetrvávající překážky pro tyto služby, zejména nadměrné regulační požadavky, odrazují od vstupu na trh nebo omezují účinnou hospodářskou soutěž. Omezení těchto překážek by mohlo umožnit stávajícím či novým firmám, aby pomocí nových technologií a digitalizací zvýšily svoji konkurenceschopnost a /nebo vstupovaly na trhy, a mohlo by přinést prospěch spotřebitelům ve formě nižších cen a lepší kvality služeb. Za tímto účelem zahájila Komise v lednu 2017 vzájemné hodnocení, které je součástí balíčku na odstranění překážek na trzích služeb
                  14
                a v němž vyzvala členské státy EU, aby vyhodnotily příslušné překážky, které omezují přístup k určitým povoláním.

               (18)Inovace ve Francii neodpovídá výkonnosti vedoucích zemí Evropy v oblasti inovací. Problémem je komplikovanost i celková koordinace. Rozdíl mezi výší poskytované veřejné podpory a průměrnou výkonností Francie v oblasti inovací vyvolává otázky o účinnosti mechanismů veřejné podpory. Zejména není optimální spolupráce mezi veřejným výzkumem a podniky, což nepříznivě ovlivňuje hospodářskou výkonnost systému inovací.

               (19)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Francie a zveřejnila ji ve své zprávě o Francii pro rok 2017. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Francii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Francii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU.

               (20)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko
                  15
                se promítlo zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (21)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 se promítla do níže uvedených doporučení č. 1 až 4,

               DOPORUČUJE Francii v období 2017–2018:

               1.Zajistit plnění doporučení Rady ze dne 10. března 2015 v rámci postupu při nadměrném schodku. Poté provádět fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což se promítne do značného fiskálního úsilí pro rok 2018. Při přijímání politických opatření by se mělo zohlednit dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Francie. Komplexně přezkoumat výdajové položky s cílem dosáhnout vyšší efektivity, která se promítne do úspor výdajů.

               2.Konsolidovat opatření na snížení nákladů práce tak, aby se rozpočtově neutrálním způsobem maximalizovala jejich efektivita a aby se zintenzivnily jejich účinky na zaměstnanost a investice. Rozšířit celkový základ daně a přijmout další opatření k provedení plánovaných snížení zákonné sazby daně z příjmu právnických osob.

               3.Zlepšit přístup na trh práce v případě uchazečů o zaměstnání, zejména méně kvalifikovaných pracovníků a osob z přistěhovaleckého prostředí, včetně revize systému odborného vzdělávání a přípravy. Zajistit, aby vývoj minimální mzdy byl konzistentní s vytvářením pracovních míst a konkurenceschopností.

               4.Dále snížit regulační zátěž pro podniky, mimo jiné pokračováním v programu zjednodušování. Pokračovat v odstraňování překážek hospodářské soutěže v odvětví služeb, mimo jiné v odvětví služeb pro podniky a regulovaných povolání. Zjednodušit a zvýšit efektivnost režimů veřejné podpory pro inovace.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 509 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 a P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  Úř. věst. C 92/01, 24.3.2017, s. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 75 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Článek 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (13)
                  Čisté výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie plně kompenzovaných příjmy z prostředků Unie a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Francií financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (14)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (15)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


|

52010DC0131

Předloha doporučení Komise ze dne […], kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila vyjednávání o obnovení protokolu dohody o partnerství v odvětví rybolovu s Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrov  /* KOM/2010/0131 konecném znení */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 7.4.2010KOM(2010)131 v konečném zněníPředlohaDOPORUČENÍ KOMISEze dne […],kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila vyjednávání o obnovení protokolu dohody o partnerství v odvětví rybolovu s Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrov(předložené Komisí)PředlohaDOPORUČENÍ KOMISEze dne […],kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila vyjednávání o obnovení protokolu dohody o partnerství v odvětví rybolovu s Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrovDŮVODOVÁ ZPRÁVAEvropská unie a Demokratická republika Svatý Tomáš a Princův ostrov uzavřely dne 23. července 2007 dohodu o partnerství v odvětví rybolovu[1], jejíž protokol, který vstoupil v platnost dne 1. června 2006 a který stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle dohody, vyprší dne 31. května 2010.Komise navrhuje v souladu se závěry Rady z roku 2004 o dohodách o partnerství v odvětví rybolovu vyjednat nový protokol, který by lépe odpovídal zjištěným možnostem a potřebám loďstev členských států. Parafování nového protokolu před vypršením platnosti stávajícího protokolu by umožnilo zajistit kontinuitu rybolovných činností.Rada se proto vyzývá, aby schválila směrnice pro vyjednávání připojené k tomuto doporučení.DOPORUČENÍKomise na základě výše uvedeného doporučuje, aby:-  Rada zmocnila Komisi k zahájení a vedení vyjednávání s cílem obnovit protokol v rámci dohody o partnerství v odvětví rybolovu s Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrov,-  Komise byla jmenována v této věci vyjednavačem,-  Komise při těchto vyjednáváních konzultovala zvláštní výbor v souladu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie,-  Rada schválila směrnice pro vyjednávání připojené k tomuto doporučení.PŘÍLOHASměrnice pro vyjednávání-  Cílem vyjednávání je obnovit protokol v rámci dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi Evropskou unií a Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrov v souladu se závěry Rady ze dne 15. července 2004, které vycházejí ze sdělení Komise ze dne 23. prosince 2002.-  Ve snaze zajistit tímto novým protokolem podporu udržitelného a zodpovědného rybolovu založí Komise své vyjednávání na těchto cílech:-  přístup do výlučné ekonomické zóny Demokratické republiky Svatý Tomáš a Princův ostrov, jakož i nezbytná povolení pro plavidla evropského loďstva k lovu tuňáků v uvedené výlučné ekonomické zóně,-  zohlednění nejlepších dostupných vědeckých stanovisek,-  zajištění úrovně přístupu ke zdrojům na základě parametrů stanovených ve stávajícím protokolu a vývoje zjištěného v posledních letech, zvláště co se týče povolených množství odlovu, počtu dostupných povolení k rybolovu, atd.,-  posílení dialogu o politice odvětví s cílem podpořit provádění politiky zodpovědného rybolovu v souladu s cíli rozvoje země, zejména pokud jde o kontrolu rybolovu a dohled, řízení rybolovných zdrojů a zlepšení hygienických podmínek produktů rybolovu.[1] Nařízení (ES) č. 894/2007 ze dne 23. července 2007 – Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 35.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.5.2017
            COM(2017) 526 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Švédska na rok 2017a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2017

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Švédska na rok 2017

                  a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu
                  5
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila Evropská rada ve dnech 9.–10. března 2017. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  6
               , ve které je Švédsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Švédsku
                  7
                pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Švédsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017
                  8
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Švédsko se potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Zejména setrvalý růst cen rezidenčních nemovitostí z již nadhodnocených úrovní spolu s pokračujícím nárůstem zadlužení domácností představuje rizika případné nekontrolované korekce. Ačkoli se zdá, že banky jsou přiměřeně kapitalizovány, případnou nekontrolovanou korekcí by mohl být rovněž dotčen finanční sektor, neboť banky mají stále větší expozici vůči hypotékám domácností. V takovém případě by mohlo nastat šíření do sousedních zemí, neboť v seversko-baltském regionu mají švédské bankovní skupiny systémový význam. Švédské orgány mají o vzrůstajících rizicích vysoké povědomí a v posledních letech byla přijata opatření k omezení růstu hypotečních dluhů a ke zvyšování bytové výstavby. Provedená politická opatření však dosud nedostačují k řešení „přehřívání“ v odvětví bydlení. Celkově lze konstatovat, že politické nedostatky přetrvávají v oblasti daní souvisejících s bydlením, v makroobezřetnostním rámci a v odstraňování překážek pro nabídku nového bydlení, jakož i překážek pro efektivní využívání stávajícího bytového fondu.

               (3)Dne 28. dubna 2017 předložilo Švédsko svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj konvergenční program z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech členských států v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) na období 2014–2020. Právní předpisy, jimiž se ESI fondy řídí
                  9
               , stanoví, že je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení, může Komise členský stát požádat, aby své relevantní programy v rámci ESI fondů přezkoumal a změnil. Komise formulovala bližší pokyny k uplatňování těchto ustanovení
                  10
               .

               (5)Na Švédsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2017 plánuje vláda v roce 2017 dosáhnout přebytku ve výši 0,3 % HDP a po celé programové období nadále splňovat střednědobý rozpočtový cíl v podobě strukturálního schodku ve výši 1 % HDP. Podle konvergenčního programu má poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2017 klesnout na 39,5 % a do roku 2020 má dále klesat na 31,4 %. Hlavními hnacími silami poklesu poměru veřejného dluhu k HDP jsou silný hospodářský růst a zdravé veřejné finance. Makroekonomický scénář, na němž jsou tyto rozpočtové projekce založeny, je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2017 přebytku ve výši 0,4 % HDP a v roce 2018 přebytku ve výši 0,8 % HDP, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2017 se Rada domnívá, že Švédsko by ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2017 a 2018 mělo dodržet.

               (6)Zadlužení domácností i nadále rostlo, a to z beztak již vysoké úrovně. V roce 2016 se zadlužení domácností zvýšilo o 7,1 % a blížilo se 86 % HDP a přibližně 180 % disponibilního příjmu. Bylo to způsobeno především vyšší úrovní hypotečních úvěrů související s pokračujícím růstem cen rezidenčních nemovitostí. Distribuce úrovně zadlužení je čím dál nerovnoměrnější, přičemž vyšší podíl mají domácnosti s novou hypotékou (16,4 % v roce 2016), jež si vypůjčují až 600 % svého disponibilního příjmu. Švédská vláda přijala některá relevantní makroobezřetnostní opatření, mezi něž v roce 2016 patřilo i zavedení požadavku na umořování nových hypoték; nicméně není jasné, zda tato opatření budou mít dostatečný dopad ve střednědobém horizontu. V únoru 2017 švédská vláda zahájila legislativní proces s cílem posílit právní mandát makroobezřetnostního orgánu, aby se zajistilo, že v budoucnosti tento orgán bude moci případně zavádět makroobezřetnostní opatření včas a s využitím širší škály nástrojů. Očekává se, že legislativní změny budou platit do února 2018. Zadlužení domácností by zbrzdila úprava fiskálních pobídek, například postupným omezováním daňové odpočitatelnosti úroků z hypotečních úvěrů nebo zvýšením periodických daní z nemovitostí, ale švédská vláda v této oblasti nijak nepokročila.

               (7)Ve Švédsku došlo od poloviny 90. let minulého století k rychlému a trvalému růstu cen rezidenčních nemovitostí. Ceny rezidenčních nemovitostí i nadále rostou rychle a vytrvale, zejména v hlavních městských oblastech. Mezi klíčové faktory tohoto stavu patří velkorysé daňové zacházení, pokud jde o vlastnictví nemovitostí a hypoteční dluh, akomodativní úvěrové podmínky spolu s relativně nízkými sazbami pro umořování hypoték, jakož i pokračující nedostatečná nabídka bydlení. Tato nedostatečná nabídka souvisí se strukturálními nedostatky na trhu s bydlením. Bytová výstavba i nadále roste, ale stále je výrazně nižší, než by bylo u nové výstavby zapotřebí. Vládní plán týkající se trhu s bydlením, který čítá 22 bodů, se zabývá některými faktory, jež stojí za nedostatečnou nabídkou bydlení. Patří mezi ně opatření ke zvýšení objemu dostupných pozemků pro výstavbu, opatření pro snížení stavebních nákladů a zkrácení reálné doby plánovacího procesu. Patřičné pozornosti se nicméně nedostalo některým dalším strukturálním nedostatkům, mimo jiné i slabé hospodářské soutěži ve stavebnictví. Nedostatečnou nabídku bydlení zhoršují i překážky, které brání účinnému využívání stávajícího bytového fondu. Přísně regulovaný švédský trh s nájemním bydlením vede jak k zakonzervování stávajícího stavu (lock-in effect), tak i k rozvrstvení na osoby začleněné do stávajícího systému a na osoby z něho vyloučené (insider/outsider effect); stále nebylo přijato ani žádné významnější koncepční opatření pro zavedení větší flexibility při stanovování nájemného. Na trhu vlastníků nemovitostí snižují mobilitu poměrně vysoké daně z kapitálových zisků. Byla sice zavedena dočasné reforma pravidel pro odklad daně z kapitálových zisků u nemovitostní transakce, ovšem tato reforma bude zřejmě mít omezený účinek. Nedostatek dostupného a cenově přístupného bydlení rovněž omezuje mobilitu na trhu práce, je překážkou efektivního začlenění migrantů do trhu práce a přispívá k mezigenerační nerovnosti.

               (8)V roce 2016 mělo Švédsko jednu z nejvyšších měr zaměstnanosti v EU (81,2 %), ovšem tato země zaznamenala i jednu z nejnižších měr dlouhodobé nezaměstnanosti. Nicméně přetrvávají problémy, jako je začlenění osob s nízkou kvalifikací a migrantů ze zemí mimo EU do trhu práce, jakož i snižování značných rozdílů v zaměstnanosti žen narozených mimo EU. Švédsko vyvinulo značné úsilí při přijímání žadatelů o azyl a integraci uprchlíků a dalších přistěhovalců. Stále se však nabízí prostor k dalšímu zlepšování; z účastníků úvodního programu jich totiž v roce 2016 byla do pracovního či vzdělávacího procesu 90 dnů po dokončení programu zapojena pouze třetina a stále chybí komplexní přístup k odpovídajícímu uznávání kvalifikací i k jeho správě.

               (9)Podle průzkumu PISA organizace OECD z roku 2015 se zdatnost mladých lidí ve věku 15 let v základních dovednostech zlepšila po letech zhoršující se výkonnosti. Podíl studentů se špatnými výsledky se nicméně stále pohybuje okolo průměru EU a rozdíly ve výkonnosti související se sociálně-ekonomickým zázemím studentů se prohloubily. V této souvislosti švédská vláda zavedla jednak opatření pro zlepšení školních výsledků a rovnost, jež si žádají pečlivé sledování, a jednak i iniciativy zaměřené na začleňování nově příchozích žáků z řad migrantů do školního systému.

               (10)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Švédska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Švédsku pro rok 2017. Posoudila také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Švédsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Švédsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU.

               (11)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program a dospěla ke stanovisku
                  11
               , že Švédsko zřejmě ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (12)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Švédsku v období 2017–2018:

               1.Řešit rizika spojená se zadlužením domácností, zejména postupným omezováním daňové odpočitatelnosti úroků z hypotečních úvěrů nebo zvýšením periodických daní z nemovitostí, a zároveň omezit poskytování úvěrů na úrovni nadměrného zadlužení k příjmům. Posílit investice do bydlení a zvýšit účinnost trhu s bydlením, a to i zavedením větší flexibility při stanovování cen nájemného a revidováním koncepce daně z kapitálových zisků.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 a P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 92 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Článek 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2015
            COM(2015) 263 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2015a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2015

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2015

                  a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2015

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost

               (2)Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států. Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2014 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Lotyšska z roku 2014..

               (4)Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu
                  4
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování
                  5
               , ve které není Lotyšsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, urychlení strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Lotyšsku pro rok 2015
                  6
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, který Lotyšsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014.

               (7)Dne 17. dubna 2015 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj programu stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)Na Lotyšsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Lotyšsko také těží z provádění doložky o systémové důchodové reformě, jak potvrzuje Eurostat. Lotyšsko ve svém programu stability požádalo o dočasné odchýlení se od postupu korekce požadovaného ke splnění střednědobého rozpočtového cíle, neboť pokračuje v provádění zásadní strukturální reformy zdravotnictví. Rozpočtové náklady na reformu zdravotnictví dosahují v roce 2016 výše 0,2 % HDP. Odhaduje se, že reforma do roku 2023 zvýší zaměstnanost o 0,6 % a úroveň HDP o 2,2 %. Pozitivní dopad na růst a dlouhodobou udržitelnost veřejných financí je posuzován jako realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2015 však předpokládaný strukturální schodek ve výši 2,2 % HDP v roce 2016 převyšuje dostatečnou rezervu vzhledem k referenční hodnotě schodku ve výši 3 % HDP stanovené Smlouvou, která by měla být dodržena, má-li být použitelná doložka o strukturálních reformách. Proto Rada sice uznává opodstatněnost pokračující reformy zdravotnictví, ale domnívá se, že Lotyšsko neplní požadavky tak, aby mohlo v roce 2016 těžit z požadované dočasné odchylky.

               (9)Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje víceméně stabilní celkový schodek ve výši 1,4 % HDP v roce 2016 a 1,3 % v roce 2017, se zvýšením na 1,7 % v roce 2018. K dosažení těchto cílů zamýšlí vláda dosáhnout strukturálního schodku ve výši 1,8 HDP v roce 2016 a od roku 2017 1,4 % HDP. Postup v rámci programu stability zahrnuje odchylku na základě doložky o strukturální reformě, kterou u Lotyšska zřejmě nelze použít, a klasifikuje plánované dodatečné výdaje na obranu v období 2016–2019 jako jednorázové položky. Podle programu stability se předpokládá, že míra veřejného zadlužení klesne z 37 % HDP v roce 2015 na 34 % HDP do roku 2018, s určitými ročními výkyvy během tohoto období kvůli akumulaci likvidních aktiv pro účely řízení dluhu. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je realistický. Opatření pro rok 2015 byla do značné míry provedena, jak bylo plánováno. Nebyla však dostatečně specifikována opatření na podporu plánovaných cílových schodků od roku 2016. Na základě prognózy Komise z jara 2015 Lotyšsko v roce 2015 splňuje požadavek vzhledem k použití doložky o důchodové reformě. V roce 2016 hrozí významná odchylka. Je zapotřebí, aby se strukturální saldo zlepšilo o 0,3 % HDP se zohledněním příspěvku na důchodovou reformu. Na základě prognózy Komise se o 0,3 % HDP zhoršuje, což je také spojeno s tím, že výdaje na obranu nelze klasifikovat jako jednorázová opatření. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že hrozí, že Lotyšsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (10)Právě se zřizuje národní nezávislá akreditační agentura a rozvíjí se nový model financování zaměřený na kvalitu pro lotyšské vysokoškolské vzdělávání. Navzdory určitému pokroku při reformě systému výzkumu a inovací, v souladu s rámcem pro inteligentní specializaci, přináší nedostatečné veřejné financování do roztříštěného systému výzkumu a inovací jen slabé vědecké výsledky. Lotyšsko v roce 2013 investovalo jen okolo 0,6 % HDP do výzkumu a vývoje – jedná se o třetí nejnižší úroveň v EU. Intenzita výzkumu a vývoje ve veřejném sektoru dosáhla v roce 2013 pouze 0,43 % HDP. Nedostatek inovací a soukromých investic do odvětví s vyšší přidanou hodnotou a odvětví s intenzivním využitím znalostí brzdí konkurenceschopnost.

               (11)Navzdory učiněnému pokroku v oblasti snižování nezaměstnanosti je zapotřebí dalších kroků k prevenci nezaměstnanosti mladých a jejích negativních dlouhodobých důsledků, vedoucích k úbytku pracovní síly. Lotyšsko učinilo jistý pokrok v reformě odborného vzdělávání a přípravy a v reformě učňovské přípravy jakožto jejich složky; problémem ovšem zůstává jejich atraktivita, a to kvůli omezenému zapojení malých a středních podniků.

               (12)Navzdory významné míře analytické a plánovací činnosti, jež byla provedena, reformy sociální pomoci nepokročily a nejsou podepřeny dostatečnými rozpočtovými plány. Nízký rozsah a malá přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a dávek sociální výpomoci brání efektivním krokům v oblasti snižování chudoby, sociálního vyloučení, a pokud jde o vysoký stupeň nerovnosti. Za těchto podmínek je dopad sociálních výdajů na snižování chudoby malý. V roce 2014 bylo 32,7 % obyvatel Lotyšska ohroženo chudobou nebo sociálním vyloučením a nerovnost v příjmech zůstává mezi nejvyššími v EU. Financování a rozsah aktivních politik na trhu práce zůstávají ve srovnání s ostatními zeměmi EU nízké. Vysoké daňové zatížení osob s nízkými příjmy zůstává jako demotivační faktor pro formální zaměstnávání a snižuje poptávku po pracovnících s nízkou kvalifikací; významný nevyužitý potenciál přitom vykazuje ekologické zdanění a účinné zdanění majetku. Nízké financování veřejné zdravotní péče a vysoké přímé poplatky, nedostatečné zaměření na výkonnostní pobídky a efektivnost a nedostatečná koordinace potřebné péče vede ke snížené dostupnosti této péče pro velký podíl obyvatelstva. Existuje značný prostor ke zvýšení nákladové efektivnosti a kvality systému a napojení financování nemocnic na výkonnostní mechanismy.

               (13)Lotyšsko učinilo významný pokrok, pokud jde o reformu systému soudnictví. Podíl vyřešených občanskoprávních a obchodních sporů však zůstává nízký, což vytváří další zátěž pro podniky, a měla by být posílena role Soudní rady a soudních předsedajících při provádění soudních reforem. Nedostatky existují, pokud jde o boj proti daňovým únikům a vhodný výběr daní, a míra vyhýbání se daňovým povinnostem zůstává stále vysoká. Byl sice přijat insolvenční zákon, ale problémy přetrvávají, pokud jde o řádnou insolvenční politiku a efektivní systém dozoru ze strany insolvenčních správců. Podnikatelskému prostředí a kvalitě veřejných služeb by prospěla razantnější opatření proti konfliktu zájmů a korupci, a to zejména v citlivých odvětvích, jako jsou veřejné zakázky, stavebnictví a zdravotnictví. Žádného pokroku nebylo dosaženo, pokud jde o návrhy Rady pro hospodářskou soutěž na změnu zákona o hospodářské soutěži s cílem poskytnout Radě pro hospodářskou soutěž větší institucionální a finanční nezávislost, aby mohla účinně zasahovat vůči veřejným subjektům. Zákon o veřejné službě nebyl přijat parlamentem. Bude důležité, aby byly zahrnuty místní vládní instituce.

               (14)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku adresována v předchozích letech. V úvahu brala nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (15)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Lotyšska, přičemž její stanovisko
                  7
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Lotyšsku v období 2015–2016:

               1.Zajistit, aby se odchylka od střednědobého cíle v letech 2015 a 2016 omezovala na příspěvek spojený se systémovou důchodovou reformou.

               2.Zlepšit odborné vzdělávání a přípravu, urychlit reformu vzdělávacích osnov a zvýšit nabídku v oblasti učňovské přípravy. Zajistit, aby nový model financování systému vysokoškolského vzdělávání odměňoval kvalitu. Lépe zacílit financování výzkumu a vytvářet pobídky pro soukromé investice do inovací na základě rámce pro inteligentní specializaci.

               3.Učinit konkrétní kroky k reformě sociální pomoci a zajištění přiměřenosti dávek a přijmout opatření ke zvýšení zaměstnatelnosti. Snížit vysoké daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunem daňového zatížení na jiné zdroje, které méně omezují růst. Přijmout opatření ke zlepšení dostupnosti, nákladové efektivnosti a kvality systému zdravotnictví a napojit financování nemocnic na výkonnostní mechanismy.

               4.Zlepšit efektivnost systému soudnictví zvýšením odpovědnosti všech stran (včetně insolvenčních správců), zajištěním přiměřených prostředků pro boj proti daňovým únikům a posílením role Soudní rady. Zlepšit navrhovaný zákon o veřejné službě v zájmu posílení režimu pro řešení střetu zájmů a sladit odměňování se zodpovědnostmi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 263.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM (2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 33 final.

                     (7)
                  Pod čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2015
            COM(2015) 257 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Estonska na rok 2015a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2015

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Estonska na rok 2015

                  a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2015

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států. Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Estonska na rok 2014 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Estonska z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením (EU) č. 473/2013
                  4
                své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Estonska na rok 2015
                  5
               .

               (4)Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu
                  6
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování
                  7
               , ve které není Estonsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, urychlení strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Estonsku pro rok 2015
                  8
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, který Estonsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014.

               (7)Estonsko nepředložilo národní program reforem ve stanovené lhůtě.

               (8)Na Estonsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Nastupující vláda nepředložila program stability ve stanovené lhůtě. Na základě prognózy Komise z jara 2015 se předpokládá, že se celkový přebytek zaznamenaný v roce 2014 změní na schodek, a to v roce 2015 ve výši 0,2 % HDP a v roce 2016 ve výši 0,1 % HDP. Odhaduje se, že míra veřejného zadlužení bude postupně klesat z 10,6 % HDP v roce 2014 na méně než 10 % HDP v roce 2016. Na základě prognózy Komise z jara 2015 existuje v roce 2015 riziko určité odchylky od střednědobého cíle, jelikož se předpokládá, že strukturální saldo se odchýlí od střednědobého cíle o 0,4 % HDP. Významná odchylka se očekává v roce 2016, kdy je požadováno zlepšení o 0,4 % HDP, ale u strukturálního salda se předpokládá zhoršení o 0,3 % HDP. Proto budou v letech 2015 a 2016 zapotřebí další opatření. Na základě posouzení a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že hrozí, že Estonsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (9)Míra zaměstnanosti v Estonsku dosáhla ve třetím čtvrtletí roku 2014 výše 74,5 % populace v produktivním věku a míra nezaměstnanosti klesla na 7,6 %, což je nejnižší úroveň od roku 2009. Podíl dlouhodobě nezaměstnaných je hluboko pod průměrem EU. Zmenšující se pracovní síla spolu s nízkou produktivitou práce však začínají představovat střednědobý až dlouhodobý problém. Provádění ambiciózní reformy týkající se posuzování pracovní schopnosti začalo teprve nedávno. Ačkoli byla přijata řada opatření týkajících se daní za účelem zvýšení účasti na trhu práce, nezaměřují se konkrétně na osoby s nízkými příjmy. Rozdíly v odměňování žen a mužů patří k největším v EU. Nedostatek zařízení péče o děti ztěžuje mladým rodičům, zejména matkám, jejich návrat na trh práce. Podíl studentů učňovské přípravy založené na učení se prací je také nízký. Nedostává se absolventů technických a vědních oborů. Kvalita místních úřadů práce a orgánů sociálních služeb je nevyrovnaná.

               (10)Počátkem roku 2014 přijala vláda Estonska strategii celoživotního učení a v březnu 2015 byly předloženy programy k provádění této strategie. Probíhá reforma osnov systému odborného vzdělávání a přípravy a účast na celoživotním učení se zvýšila. Počátkem roku 2015 přijal parlament zákon o vzdělávání dospělých a zákon o povoláních. Atraktivita odborného vzdělávání a přípravy a učňovské přípravy zůstává problémem. Zlepšily se systémy výzkumu a inovací a spolupráce mezi podnikovým sektorem a vysokoškolskými a výzkumnými institucemi. Nicméně se zdá, že veřejné podpoře výzkumu a inovací v rámci strategie pro výzkum, vývoj a inovace a strategie pro růst podnikání schází koordinace a měla by se více zaměřit na omezený počet oblastí inteligentní specializace. Systém vysokoškolského vzdělávání, zejména pokud jde o vědu a technologii, je stále zapotřebí lépe přizpůsobit potřebám podniků a výzkumných institucí. Investice do duševního vlastnictví jsou nízké a s výzkumnými institucemi spolupracuje málo společností.

               (11)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Estonsku pro rok 2015. Posoudila také opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Estonsku adresována v předchozích letech. V úvahu brala nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (12)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Estonska, přičemž její stanovisko
                  9
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (13)V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro. Estonsko by mělo rovněž zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,

               DOPORUČUJE Estonsku v období 2015–2016:

               1.Vyhnout se v letech 2015 a 2016 odchylce od fiskálního střednědobého cíle.

               2.Zlepšit účast na trhu práce, a to i provedením reformy týkající se posuzování pracovní schopnosti. Zlepšit pobídky k práci prostřednictvím opatření zaměřených na osoby s nízkými příjmy. Provést opatření ke zmenšení rozdílů v odměňování žen a mužů. Zajistit vysokou kvalitu sociálních služeb a služeb péče o děti na místní úrovni.

               3.Zvýšit účast na odborném vzdělávání a přípravě a jejich relevantnost ve vztahu k trhu práce, zejména zlepšením dostupnosti učňovské přípravy. Zaměřit veřejnou podporu výzkumu a inovací na omezený počet oblastí inteligentní specializace.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s.1.

                     (2)
                  COM(2015) 257.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (5)
                  C(2014) 8802 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 26 final.

                     (9)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.5.2017
            COM(2017) 517 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Malty na rok 2017a stanovisko Rady k programu stability Malty z roku 2017

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Malty na rok 2017

                  a stanovisko Rady k programu stability Malty z roku 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu
                  4
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  5
               , ve které není Malta uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada a dne 21. března jej přijala Rada
                  6
               .

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Malta jakožto země, jejíž měnou je euro, měla zajistit, aby bylo doporučení pro eurozónu, které je promítnuto do níže uvedeného doporučení č. 2, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Maltě pro rok 2017
                  7
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Malta učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020
                  8
               .

               (4)Dne 18. dubna 2017 předložila Malta svůj národní program reforem na rok 2017 a dne 2. května 2017 svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech členských států v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) na období 2014–2020. Právní předpisy, jimiž se ESI fondy řídí
                  9
               , stanoví, že je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení, může Komise členský stát požádat, aby své relevantní programy v rámci ESI fondů přezkoumal a změnil. Komise formulovala bližší pokyny k uplatňování těchto ustanovení
                  10
               .

               (6)Na Maltu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2017 vláda na období 2017–2020 plánuje z hlediska celkového salda udržení přebytku. Střednědobý rozpočtový cíl v podobě vyrovnaného rozpočtu ve vztahu k HDP je v programovém období stále plněn s rezervou. Podle programu stability se očekává, že celkový poměr veřejného dluhu k HDP zůstane pod referenční hodnotou 60 % HDP a postupně se bude snižovat z 58,3 % v roce 2016 na 47,6 % v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je v případě roku 2017 realistický a pro léta 2018–2020 opatrný. Současně však existují možná rizika spojená s plněním rozpočtu.

               (7)Dne 12. července 2016 Rada Maltě doporučila, aby v zájmu dosažení střednědobého rozpočtového cíle dosáhla v roce 2017 roční fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP. Výsledné údaje naznačují, že Malta svého střednědobého rozpočtového cíle dosáhla již v roce 2016. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se očekává, že strukturální saldo poroste z přebytku ve výši 0,4 % HDP v roce 2017 na 0,7 % HDP v roce 2018, čímž zůstane nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově se Rada domnívá, že Malta ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2017 a 2018 dodrží.

               (8)Bez ohledu na dosažení střednědobého cíle tři roky před stanoveným cílem předběhlo zvýšení výdajů růst potenciálního produktu. Pokud bude tento trend pokračovat i nadále, představuje to výzvu pro udržitelnost veřejných financí, a to zejména v případě nepředvídaných otřesů na straně příjmů. Příslušné orgány provedly přezkumy výdajů v některých oblastech veřejných výdajů, které jsou důležité zejména z hlediska udržitelnosti – zdravotní péče, vzdělávání a odborná příprava a sociální zabezpečení. Včasné a účinné provádění vyplývajících doporučení předurčí jejich účinnost při dosahování příslušných cílů. Veřejné finance Malty navíc i nadále čelí riziku udržitelnosti v dlouhodobém horizontu, a to z důvodu předpokládaných nákladů souvisejících se stárnutím populace, jako jsou např. zdravotní péče, dlouhodobá péče a důchody. Předpokládaný prudký nárůst výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva je především důsledkem výdajů na důchody, které podle odhadů zprávy o stárnutí obyvatelstva z roku 2015 vzrostou do roku 2060 o 3,2 procentního bodu HDP. Některá nedávno zavedená opatření pravděpodobně povedou k úsporám. Tyto úspory však pravděpodobně nebudou stačit k vyrovnání rostoucího tlaku na výdaje a nedokáží rozhodujícím způsobem zlepšit dlouhodobou udržitelnost. Proto bude možná nezbytné zavést další opatření.

               (9)Malta zavedla několik opatření k vyřešení dvojího problému vyplývajícího z důchodového systému ‒ problému udržitelnosti a zajištění přiměřených důchodových příjmů. Opatření, která byla zavedena v rozpočtu na rok 2017, by měla mírně snížit riziko chudoby u starších lidí a poněkud zlepšit čistý náhradový poměr zaručeného minimálního důchodu. Ukazatele přiměřenosti důchodů však celkově poukazují na značný prostor ke zlepšení, včetně opatření na snížení vysokých rozdílů mezi muži a ženami.

               (10)Přetížení silniční dopravy se stalo překážkou podnikání a jeho externí (ekonomické a environmentální) náklady byly odhadnuty na 274 milionů EUR ročně a budou se pravděpodobně zvyšovat. Emise skleníkových plynů z dopravy navíc stále rostou a Maltě se pravděpodobně nepodaří splnit své emisní cíle pro rok 2020. Malta přijala ambiciózní vnitrostátní dopravní strategii s výhledem do roku 2050 a hlavní operační dopravní plán do roku 2025. Oba zahrnují různorodý soubor opatření k racionalizaci využívání soukromých automobilů, na podporu alternativních řešení mobility a k účinnějšímu využívání multimodálních a hromadných systémů dopravy. I když by tato opatření měla přinést podstatná zlepšení, bude přetížení silniční dopravy pravděpodobně i nadále růst a emise skleníkových plynů z dopravy se do roku 2030 budou snižovat pouze mírně.

               (11)Finanční systém je charakterizován významným počtem zahraničních institucí, které mimo jiné přilákalo příznivější daňové prostředí. Malta je jediným členským státem EU, který využívá systém plného započtení daně z příjmu právnických osob a nabízí systém daňových úlev, resp. náhrad. Země má rozsáhlý soubor úmluv o zamezení dvojímu zdanění a nabízí atraktivní status daňového rezidenství pro jednotlivce. Dohled nad mezinárodně orientovaným podnikáním je však obtížný. Finanční sektor vykonává většinu svých aktivit mimo území Malty. Poměrně malý dozorčí orgán, který musí dohlížet na rozsáhlý systém zejména v odvětví pojišťovnictví, ale také v bankovnictví, se tak ocitá pod tlakem. Maltský úřad pro finanční služby po konzultaci s ECB nedávno požádal o odebrání bankovní licence malému poskytovateli internetového bankovnictví, který přijímá vklady i mimo území Malty.

               (12)Navzdory dosaženému pokroku je třeba i nadále zlepšovat účinnost systému soudnictví. Ačkoli vláda navrhla nová opatření týkající se druhé šance a platební neschopnosti, zdlouhavá řízení o insolvenci a oddlužení poškozují kvalitu podnikatelského prostředí na Maltě. Kromě toho rámec pro oddlužení nestanovuje žádnou lhůtu, a proto postrádá právní jistotu. S cílem tyto nedostatky řešit byl proto předložen návrh změny zákona o obchodních společnostech, kterým se zavádějí podstatné změny právního rámce v oblasti platební neschopnosti, jako je např. možnost mediace, a v současnosti o něm diskutuje vnitrostátní parlament. Konečnou formu těchto změn a jejich dopad bude ještě třeba analyzovat.

               (13)Objevuje se nedostatek pracovních sil v celém spektru dovedností a přizpůsobování nabídky dovedností potřebám trhu práce je stále neúplné. Podstatná část pracovních sil na Maltě má i nadále nízkou kvalifikaci. I když se počet lidí s vyšším vzděláním zvyšuje, míra předčasného ukončování školní docházky je i nadále vysoká a osvojování základních dovedností mladými lidmi je stále slabé. Přístup a účast lidí na celoživotním učení se zapojením zaměstnavatelů se sice zlepšují, včetně osob s nízkou kvalifikací, avšak vzhledem k rozsahu tohoto problému je třeba dané úsilí zachovat. Významné investice do systému vzdělávání a odborné přípravy by měly přinést výsledky, zejména pokud budou příslušná opatření díky nedávno ustavené Národní radě pro dovednosti zachována a v budoucnu vylepšena. Míra zaměstnanosti se stále zvyšuje a míra nezaměstnanosti klesla pod 5 %. Účast na trhu práce je však i nadále mezi nejnižšími v EU, zejména u starších a nedostatečně kvalifikovaných žen, což rovněž poukazuje na přetrvávající rizika sociálního vyloučení pro osoby, které nejsou vybaveny k tomu, aby se mohly přizpůsobit podmínkám rychle se měnícího hospodářství. Proto je třeba podporovat současnou úroveň investic do příslušných politik a další vývoj pozorně sledovat.

               (14)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Malty, kterou zveřejnila ve své zprávě o Maltě pro rok 2017. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Maltě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Malty, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států budou v budoucnu zahrnuty vstupy na úrovni EU.

               (15)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko
                  11
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Maltě v období 2017–2018:

               1.Rozšířit dosah probíhajících přezkumů výdajů na širší veřejný sektor a zavést veřejné výdaje založené na výkonnosti.

               2.Zajistit účinný dohled nad mezinárodně orientovaným podnikáním finančních institucí s licencí na Maltě ve spolupráci s orgány dohledu v zemích, v nichž tyto instituce působí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 517 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 a P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 83 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Článek 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2015
            COM(2015) 264 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Litvy na rok 2015a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2015

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Litvy na rok 2015

                  a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2015

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států. Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Litvy na rok 2014 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy z roku 2014 dne 28. listopadu 2014 v souladu s nařízením (EU) č. 473/2013.

               (4)Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu
                  4
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování
                  5
               , ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, urychlení strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Litvě pro rok 2015
                  6
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, který Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých dne 8. července 2014.

               (7)Dne 13.dubna 2015 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2015 a dne 30. dubna 2015 svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)Na Litvu se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability Litva požadovala použití doložky o důchodové reformě. Litva rozpočtové náklady důchodové reformy odhaduje na 0,1 % HDP v roce 2016. S výhradou potvrzení ze strany Eurostatu, že důchodová reforma splňuje nezbytné podmínky, a s ohledem na skutečnost, že zůstane zachována dostatečná rezerva vzhledem k referenční hodnotě schodku, se Rada domnívá, že by Litvě mohla být v roce 2016 povolena požadovaná dočasná odchylka od postupu korekce požadovaného ke splnění střednědobého rozpočtového cíle. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje dosáhnout celkového schodku státního rozpočtu ve výši 1,2 % HDP v roce 2015 a změnit jej do roku 2018 na přebytek ve výši 0,7 %. Vláda zamýšlí držet se střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 1 % HDP – po celé programové období. Podle programu stability se předpokládá, že poměr dluhu k HDP dosáhne vrcholu ve výši 42,2 % v roce 2015 a pak se sníží na 33,7 % v roce 2018. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je realistický. Nebyla však dostatečně specifikována opatření na podporu plánovaných cílových schodků od roku 2016. Na základě prognózy Komise z jara 2015 existuje riziko určitého odchýlení se od požadované korekce dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2015 kvůli překročení čistého růstu výdajů ve výši 0,3 % HDP nad referenční hodnotu. V případě období 2015–2016 se strukturální saldo i růst výdajů významně odchylují od požadovaného postupu korekce, což naznačuje riziko významného odchýlení v roce 2016. V obou letech proto budou zapotřebí další opatření. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že hrozí, že Litva ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží. Navíc by navzdory nedávnému pokroku měl byl dále zlepšen současný fiskální rámec posílením jeho závaznosti a zajištěním plné soudržnosti s daňovými ustanoveními EU. Daňové výnosy Litvy se do velké míry odvíjejí od nepřímých daní a zdanění práce, zatímco podíl environmentálního zdanění a zdaňování majetku zůstává velmi nízký. Litva nadále čelí problémům v oblasti dodržování daňových předpisů, zejména pokud jde o DPH.

               (9)Litva čelí problému podstatného poklesu počtu obyvatel v produktivním věku, který je dán demograficky, migrací a špatným fungováním zdravotnictví. Trvale nízká úroveň účasti na celoživotním učení nevede k posílení lidského kapitálu, zlepšování zaměstnatelnosti či zvyšování produktivity. Školy vykazují nadprůměrně vysoký podíl osob s problémy v oblasti základních dovedností, což naznačuje, že je zapotřebí modernizovat odbornou přípravu učitelů a podpořit jejich pokračující profesní rozvoj. Nabízené vzdělávání a odporná příprava neodpovídají vždy potřebám na trhu práce. Podíl studentů, kteří v rámci sekundárního vzdělávání absolvují programy dalšího odborného vzdělávání či odborné přípravy, je nízký. Litva podniká kroky ke zlepšení a rozšíření učňovské přípravy a učení se prací, ale počet a kvalita takových programů jsou stále nedostačující. Počet nemocničních lůžek na obyvatele zůstává ve srovnání se zbytkem EU vysoký, což naznačuje, že možná existuje nerovnováha v poskytování zdravotní péče. Současně zůstávají celkové nízké veřejné investice do zdravotnictví. Hlášená vysoká četnost neoficiálních plateb za služby lékařské péče, společně s obavami týkajícími se korupce v rámci veřejných zakázek týkajících se zdravotnického zboží ukazují na potřebu zlepšit správu zdravotnictví.

               (10)Přijatá opatření v oblasti důchodové reformy nedostačují k řešení problému střednědobé udržitelnosti důchodového systému. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu se v období do roku 2026 postupně zvyšuje, ale důchodový systém nezohledňuje ukazatele týkající se očekávané délky života. Kromě toho jsou nejasná pravidla valorizace důchodů. Nízká účast v plánech dobrovolného penzijního spoření a absence plánů zaměstnaneckého penzijního pojištění vytvářejí riziko pro budoucí přiměřenost důchodů. Vláda zamýšlí provést komplexní reformu důchodového systému jako součást širšího „nového sociálního modelu“. Tato strategie však nebyla ještě finalizována a přijata a nejprve musí být dokončena konzultace se sociálními partnery. Litva zavedla opatření finanční podpory pro starší osoby a finanční pobídky pro zaměstnávání starších pracovníků. Komplexní strategie pro aktivní stárnutí ovšem stále chybí.

               (11)Přes 30 % obyvatelstva Litvy je ohroženo chudobou. Reforma peněžní sociální výpomoci společně s dopadem zlepšené hospodářské situace vedou ke značnému snižování výdajů a počtu příjemců sociální výpomoci. Aktivní opatření na trhu práce a další služby na podporu příjemců jsou však stále omezené.

               (12)Litva učinila výrazný pokrok na poli reforem státních podniků a přijala právní předpisy s cílem zajistit, aby tyto reformy měly dlouhodobý účinek. Vláda dokončila oddělení obchodních a neobchodních činností, které jsou nyní zveřejňovány ve výročních zprávách. U zbývajících státních podniků se požaduje, aby do konce září 2015 jmenovaly nezávislé členy rady.

               (13)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. V úvahu brala nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (14)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Litvy, přičemž její stanovisko
                  7
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               (15)V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž komplexní analýzu hospodářské politiky eurozóny jakožto celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení pro členské státy, jejichž měnou je euro. Litva by měla také zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,

               DOPORUČUJE Litvě v období 2015–2016:

               1.Vyhnout se v roce 2015 odchylce od střednědobého cíle a zajistit, aby se odchylka v roce 2016 omezovala na dávky spojené se systémovou důchodovou reformou. Rozšířit daňovou základnu a zlepšit dodržování daňových předpisů.

               2.Řešit problém snižujícího se počtu obyvatel v produktivním věku zlepšením relevantnosti vzdělávání ve vztahu k trhu práce, zvýšením počtu osob s dosaženým vzděláním v oblasti základních dovedností a zlepšením fungování zdravotnictví; snížit vysoké daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunem daňového zatížení na jiné zdroje, které méně omezují růst.

               3.Přijmout komplexní reformu penzijního systému, která bude rovněž řešit otázku přiměřenosti důchodů. Zlepšit rozsah a přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a peněžité sociální pomoci a zlepšit uplatnitelnost na trhu práce u osob hledajících práci.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 264.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 34 final.

                     (7)
                  Pod čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem České republiky na rok 2017 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu České republiky z roku 2017