title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Irska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/65

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Irska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2016
   (2016/C 299/16)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy růstu potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Irsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Irsko by jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Irsku pro rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Irsko učinilo v plnění jemu určených doporučení, která přijala Rada dne 14. července 2015, a v plnění svých národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva rovněž obsahovala hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 Komise představila výsledky hloubkového přezkumu. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Irsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Zejména je důležité řešit velký objem čistých vnějších závazků a veřejného i soukromého dluhu, který představuje zranitelné místo, a to i přes jistá zlepšení.

               (3)

               Dne 29. dubna 2016 předložilo Irsko svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Poté, co byl zrušen postup při nadměrném schodku, se na Irsko vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Vláda ve svém programu stability z roku 2016, který je založen na předpokladu nezměněné politiky, plánuje postupné zlepšování celkového salda, jež by mělo v roce 2018 dosáhnout přebytku ve výši 0,4 % HDP. Očekává se, že revidovaný střednědobý rozpočtový cíl – strukturální deficit ve výši 0,5 % HDP – bude dosažen v roce 2018. Roční změna přepočítaného (5) strukturálního salda ve výši 0,1 % HDP v roce 2016 však nezaručuje dostatečný pokrok směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Podle programu stability by měl poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2016 klesnout na 88,2 % a poté dále na 85,5 % v roce 2017. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2017, však dosud nebyla dostatečně upřesněna. Na základě prognózy Komise z jara 2016 existuje v roce 2016 riziko určitého odchýlení od doporučené fiskální korekce, kdežto v roce 2017 by s ní Irsko za předpokladu nezměněné politiky mělo být v souladu. Předpokládá se, že Irsko v letech 2016 a 2017 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Irsko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu víceméně dodržet. Pro zajištění souladu v roce 2016 však budou zapotřebí další opatření.

               (6)

               Úsilí o rozšíření daňové základny bylo omezené a nedávná daňová opatření se zaměřila na snižování daní a daňové úlevy. Mělo by dojít k dalšímu pokroku tak, aby daňový systém byl efektivnější a více podporoval růst. Irské orgány provádějí průběžný program přezkumu daňových výdajů, jehož výsledky se zveřejňují ve výroční zprávě. Přezkum však nezahrnuje daňové výdaje související s DPH a stále je prostor pro rozšíření daňové základny prostřednictvím zvýšení nejméně narušujících daní.

               (7)

               Kritickými problémy systému zdravotní péče zůstávají nákladová efektivnost, rovný přístup a udržitelnost. Konkrétní prvky reforem se daří naplňovat, avšak výdaje na léčiva, zejména v důsledku vysokých nákladů na léky s jediným dodavatelem, nadále snižují nákladovou efektivnost. Finanční řízení a informační systémy jsou stále slabé a přetrvává problém nerovného přístupu k primární péči. Přibližně 40 % populace má přístup k všeobecnému lékaři zdarma, zatímco ostatní hradí náklady v plné výši. Celkovou reformu systému zdravotní péče obklopuje značná nejistota, jelikož model všeobecného zdravotního pojištění se nachází ve složité situaci.

               (8)

               Měly by být řešeny potřeby v oblasti infrastruktury, aby se podpořil trvalý a vyvážený růst v budoucnosti. Poté, co v roce 2008 veřejné investice dosáhly nejvyšší hodnoty 5,2 % HDP, poklesly v roce 2013 na 1,8 % HDP a v roce 2014 pak lehce stouply, avšak stále byly hluboko pod průměrem EU. Kromě toho krize zřejmě vyvolala strukturální změny ve složení veřejných výdajů, které se odklánějí od investic a více směřují na běžné výdaje. Kapitálové výdaje tvořily v letech 2010–2013 v průměru pouze 4,8 % celkové částky, což je méně než polovina dlouhodobého průměru v období 1995–2008. Sedmileté období značně snížených veřejných investic mělo negativní dopad na kvalitu a přiměřenost infrastruktury a na vládní podporu nehmotných investic. V oblasti bydlení, vodohospodářství, veřejné dopravy a kapacity pro zmírňování změny klimatu existují zásadní nedostatky. Poptávka po novém bydlení v hlavních městských oblastech země v současné době výrazně převyšuje nabídku. Ceny obytných nemovitostí i nájemné v městských oblastech v důsledku toho v roce 2014 prudce vzrostly, načež se růst v roce 2015 zpomalil. V současnosti nic neukazuje na nadhodnocení, ale překážky omezující odvětví stavebnictví a nabídku bydlení, z nichž některé souvisejí s veřejnou infrastrukturou, by v případě jejich neřešení mohly vést k riziku nerovnováhy. Přesuny vládních výdajů mají rovněž dopad na podporu výzkumu, vývoje a inovací z veřejného sektoru, která byla v roce 2014 pod úrovní z roku 2007. Pokud jde o veřejný výzkum a vývoj vyjádřený v procentech HDP, řadí se Irsko v současné době na 22. místo v Unii. To má negativní dopad na konkurenceschopnost malých a středních podniků.

               (9)

               Míra nezaměstnanosti je nižší než průměr EU, přičemž v březnu 2016 dosahovala 8,6 %. Dlouhodobá nezaměstnanost a nízká intenzita práce domácností však nadále vyvolávají obavy. I přes pokles míry dlouhodobé nezaměstnanosti v uplynulých letech dosahoval podíl dlouhodobě nezaměstnaných na celkové nezaměstnanosti ve čtvrtém čtvrtletí roku 2015 stále vysoké hodnoty 56,3 %, což je více než průměr EU (48,3 %). Podíl obyvatel žijících v domácnostech s velmi nízkou intenzitou práce byl v roce 2014 (poslední srovnatelné údaje) nejvyšší v EU (21,1 %) a obzvláště se týkal domácností s jedním rodičem. Podíl dětí (ve věku 0 až 17 let) ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením klesl v roce 2014 na 30,3 %, je však i nadále vyšší než průměr EU (27,8 %). Odpovídající údaj pro ohrožené osoby v domácnostech s jedním rodičem (62,5 % v roce 2014) je mnohem vyšší než průměr EU (48,2 %).

               (10)

               Irsko začalo postupně zavádět program JobPath, který má řešit potřeby dlouhodobě nezaměstnaných osob, a rozvíjí aktivační přístup na podporu těch, kteří mohou a přejí si hrát aktivnější úlohu v rámci pracovní síly. Nadále se ovšem potýká s problémem, jak rozšířit služby na podporu zaměstnanosti na osoby tradičně vyloučené z trhu práce, včetně osob se zdravotním postižením a s pečovatelskými povinnostmi. Celkově systém sociálního zabezpečení funguje dobře v tom, že zmírnil vliv krize na chudobu a nerovnost, přetrvávají ale překážky růstu podporujícího začlenění. Bylo dosaženo jistého pokroku v oblasti degresivního vyplácení dávek, avšak u některých domácností přetrvávají obavy ohledně „pasti neaktivity“. Čisté náklady na péči o dítě v Irsku vyjádřené jako procento ze mzdy patří k nejvyšším v Unii; u párů jsou druhé nejvyšší a pro rodiče samoživitele nejvyšší vůbec. Přetrvávají obavy ohledně kvality péče o děti. Například v roce 2014 byl počet absolventů vysokých škol, kteří pracují v oblasti předškolního vzdělávání a péče (15 %), nadále výrazně pod doporučenou úrovní. Stále existuje nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a v některých oblastech se objevil nedostatek kvalifikovaných pracovních sil, zatímco možnosti zvyšování kvalifikace a rekvalifikace zůstávají nedostatečné a snižování výdajů v oblasti vzdělávání by mohlo mít v budoucnu negativní dopad na výsledky vzdělávacího procesu.

               (11)

               Vysoké zadlužení soukromého sektoru odráží přetrvávající problémy znehodnocení úvěrů. Na konci června 2015 dosahoval nekonsolidovaný dluh soukromého sektoru 266,3 % HDP, což je výrazně nad průměrem eurozóny. Ačkoli podíl úvěrů v selhání v důsledku hospodářského oživení a restrukturalizace klesá, na konci roku 2015 patřil k nejvyšším v eurozóně a představoval přes 16 % všech domácích bankovních úvěrů. Kromě toho bylo na konci roku 2015 v prodlení 14,7 % hypoték, přičemž úvěry v prodlení více než dva roky představovaly téměř 10 % celkové zůstatkové hodnoty hypotečních úvěrů. Navzdory dosahovanému pokroku je většina restrukturalizace hypoték dočasná, což ukazuje na riziko opětovného selhání, zejména v případě zhoršení makroekonomických podmínek nebo vnějších otřesů. Problematickými oblastmi zůstávají rovněž úvěry na komerční nemovitosti držené domácími bankami a úvěry malých a středních podniků/podnikatelské úvěry, kde podíl úvěrů v selhání činí 37,3 %, resp. 13,8 %. K určitému pokroku dochází, avšak udržitelná restrukturalizace těchto úvěrů bude vyžadovat mnohem více času a úsilí. Stále nejsou dostatečně využívána úpadková řízení fyzických osob a podniků, tzv. examinership (soudní ochrana pro podniky v obtížích podle irského práva) a další prostředky pro částečné oddlužení domácností a podniků zaměřené na obnovu životaschopnosti. Zavádění centrálního registru úvěrů postupuje pomalu, ačkoli má zásadní význam pro podporu obezřetné úvěrové politiky.

               (12)

               Zákon o regulaci právních služeb z roku 2015 byl sice přijat, ale v pozdní fázi legislativního procesu byly učiněny ústupky právnickým profesím, které původní ambice reformy výrazně snížily. Provádění nového rámce je teprve na počátku a ještě je příliš brzy tvrdit, že skutečně posílí hospodářskou soutěž a sníží náklady. Právní služby jsou nutné pro všechna odvětví hospodářství a jejich cena ovlivňuje irskou konkurenceschopnost. Skutečného snížení nákladů lze dosáhnout pouze tehdy, pokud ustanovení plánovaného regulačního rámce, jejichž cílem je posílit hospodářskou soutěž a snižovat náklady, budou po provedení veřejných konzultací uzákoněna nebo začleněna do předpisů vydávaných orgánem pro regulaci právních služeb.

               (13)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Irska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Irsku pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Irsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Irsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (14)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (15)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 3,

         DOPORUČUJE Irsku v období 2016–2017:

               1.

               V návaznosti na nápravu nadměrného schodku dosáhnout roční fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP směřující k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v letech 2016 a 2017. Využít neplánované příjmy plynoucí z dobrých hospodářských a finančních podmínek, jakož i z prodeje aktiv k rychlejšímu snižování zadlužení. Omezit zranitelnost hospodářskými fluktuacemi a otřesy, mimo jiné rozšířením daňové základny. Zlepšit kvalitu výdajů, zejména zvýšením nákladové efektivnosti zdravotní péče a důrazem na veřejné kapitálové výdaje na výzkum a vývoj a veřejnou infrastrukturu, především v oblasti dopravy, vodohospodářství a bydlení.

               2.

               Rozšířit a urychlit provádění aktivačních politik s cílem zvýšit intenzitu práce domácností a řešit ohrožení dětí chudobou. Provádět opatření ke stimulaci zaměstnanosti prostřednictvím degresivního vyplácení dávek a doplňkových plateb. Zlepšit poskytování kvalitní, cenově dostupné celodenní péče o děti.

               3.

               Dokončit trvalá restrukturalizační řešení, která omezí úvěry v selhání, zajistí udržitelnost dluhu domácností a podpoří věřitele, aby snížili zadlužení předlužených, avšak životaschopných podniků. Urychlit zavádění plně funkčního centrálního registru úvěrů, který bude zahrnovat všechny kategorie věřitelů i dlužníků.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Strukturální saldo přepočítává Komise podle společně dohodnuté metodiky na základě informací uvedených v konvergenčním programu.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


				|

		52014DC0402

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Belgie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na rok 2014 /* COM/2014/0402 final */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Belgie na rok
2014
a stanovisko Rady k programu stability Belgie na rok 2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou
politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada na
základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014)
a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech
politik zaměstnanosti členských států, které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni
jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech
dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být
podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné
odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení
určená jednotlivým státům.
(4)
Dne 9. července 2013
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Belgie na rok
2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Belgie na období
2012–2016. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v
souladu s nařízením (EU) č. 473/2013[5]
své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Belgie na rok 2014[6].
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[7],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok
2014. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU) č.
1176/2011 zprávu mechanismu varování[8],
ve které je Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden
hloubkový přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke
standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory
růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a
sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise
výsledky hloubkového přezkumu týkajícího se Belgie[9], který vypracovala
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy. Analýza Komise vede k závěru, že
Belgie se i nadále potýká s makroekonomickou nerovnováhou, jež si vyžaduje
sledování a politické kroky. Pozornost je třeba i nadále věnovat
především vývoji v oblasti vnější konkurenceschopnosti zboží,
neboť její další zhoršování by ohrozilo makroekonomickou stabilitu.
(8)
Dne 30. dubna 2014 předložila Belgie svůj
národní program reforem na rok 2014 a svůj program stability na rok 2014.
Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány
současně.
(9)
Cílem rozpočtové strategie popsané v programu
stability na rok 2014 je dosáhnout do roku 2016 vyrovnaného rozpočtu ve
strukturálním vyjádření a v následujícím roce pak dosáhnout
střednědobého cíle. Program potvrzuje předešlý
střednědobý rozpočtový cíl ve výši 0,75 % HDP, což odráží cíle
Paktu o stabilitě a růstu, jeho dosažení je však odloženo na rok
2017, tedy o jeden rok oproti roku stanovenému pro jeho dosažení v loňském
programu. Plánovaný roční pokrok při plnění
střednědobého cíle odpovídá korekci, kterou požaduje Pakt o
stabilitě a růstu. Výdajové kritérium je podle programu v
průběhu programového období v zásadě splněno. Zadlužení na
úrovni 101,5 % HDP v roce 2013 překračuje referenční
hodnotu vyplývající ze Smlouvy, která činí 60 % HDP, a podle programu by
mělo do roku 2017 postupně klesat až na zhruba 93 % HDP. Celkově
jsou cíle programu v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu.
Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové
projekce programu a jenž vypracovala nezávislá instituce (belgický federální
úřad pro plánování), je realistický. Prognózy růstu se blíží
prognózám Komise z jara 2014. Na podporu fiskálního vývoje dosud nebyla
přijata žádná opatření. Jarní prognóza Komise nenaznačuje v roce
2014 žádné strukturální zlepšení a pro rok 2015 počítá se strukturálním
zhoršením, za obvyklého předpokladu, že nedojde ke změně
politiky. Dosažení stanovených cílů je tak ohroženo a v období 2014–2015
by mohlo dojít ke značnému odchýlení od korekce za účelem dosažení
střednědobého cíle.  Podle jarní prognózy Komise navíc Belgie v roce
2014 ani v roce 2015 nesplní pravidlo týkající se dluhu. Rada se na
základě posouzení programu a jarní prognózy Komise podle nařízení
Rady (ES) č. 1466/97 domnívá, že Belgie sice v roce 2013 udržitelným
způsobem snížila svůj schodek veřejných financí pod hranici 3 %
HDP, avšak existuje riziko, že počínaje rokem 2014 se značně
odchýlí od požadavků preventivní složky.
(10)
Pokud jde o zavedení většího počtu
strukturálních koordinačních mechanismů, učinila Belgie
značný pokrok. Dohoda o spolupráci v oblasti koordinace fiskální politiky
uzavřená koncem roku 2013 zavádí pravidlo strukturálního rozpočtového
salda (definované v souladu se střednědobým cílem) na úrovni vládních
institucí dle požadavků rozpočtového paktu. Kromě toho
formalizuje zavedené koordinační postupy, a to tím že i) oficiálně
uznává roli mezivládního poradního výboru v tomto procesu a ii)
explicitněji vymezuje poradní funkci belgické nejvyšší finanční rady.
Dohoda dále počítá s posílením role nejvyšší rady coby dohlížitele v
návaznosti na zavedení explicitního korekčního mechanismu pro případ
závažného odchýlení od sjednaných cílů. K tomu, aby byly cíle pro období
po roce 2014 závazné, možná budou třeba další opatření.
(11)
Ačkoli se Belgii nedávno podařilo
růst veřejného dluhu zastavit, zadlužení na úrovni 101,5 % HDP
představuje velkou zátěž a země má vysoké finanční závazky
a budoucí závazky plynoucí z důchodového systému. Mají-li být tyto závazky
pokryty a zároveň zůstat zachována vysoká životní úroveň, musí
se do budoucna zastavit růst rozpočtových nákladů, zvýšit
ekonomická aktivita a míra zaměstnanosti a zlepšit mezinárodní
konkurenceschopnost. Ve všech těchto oblastech čelí Belgie stále
velkým výzvám. Ačkoliv podnikla kroky správným směrem, které v
příštích letech přinesou své výsledky, bude třeba, aby
postupovala ambiciózněji, tím spíše, že reformy se začínají
projevovat i u jejích obchodních partnerů.
(12)
Celková úroveň zdanění je v Belgii jedna
z nejvyšších v EU, přičemž daňové zatížení těžce doléhá
zejména na oblast práce, kde patří k nejvyšším v EU.  Několik
konkrétních prvků daňového systému jako například zdanění
služebních vozidel má negativní vliv na životní prostředí. Bylo
přijato několik cílených opatření, která mají snížit náklady
práce určitých skupin a snížit rozdíl mezi hrubou a čistou mzdou u
nejnižších platových tříd, avšak k žádnému velkému posunu daňové
zátěže směrem k daňovým základnám, které tolik nenarušují
růst, nedošlo. Objevily se první úvahy o komplexní daňové
reformě, která má pomoci dosáhnout udržitelnosti veřejných financí, podpořit
konkurenceschopnost a růst zaměstnanosti a zároveň
přispět k ochraně životního prostředí. Součástí takové
reformy by mělo být přesunutí daňové zátěže z oblasti
práce, zjednodušení daňového systému, zvýšení efektivity DPH, rozšíření
daňové základny, snížení daňových výdajů, odstranění mezer
v legislativě a postupné zrušení dotací, které přispívají k
poškozování životního prostředí.
(13)
Belgie čelí vážným dopadům stárnutí
obyvatelstva, přičemž se předpokládá, že náklady související se
stárnutím obyvatelstva, zejména výdaje na důchody a dlouhodobou péči,
v letech 2010 až 2060 vzrostou o více než 8 % HDP. Nedávno zahájená reforma
sociálního zabezpečení starších osob má mít pozitivní dopad na jejich
zaměstnanost. Vzhledem k rozsahu tohoto problému bude ovšem třeba
vyvinout další úsilí, má-li se dosáhnout udržitelných veřejných financí. V
rámci tohoto úsilí přitom bude nutné zajistit, aby systémy
důchodového zabezpečení zůstaly přiměřené. Je
třeba navázat zákonem stanovený věk odchodu do důchodu na vývoj
střední délky života, snížit rozdíl mezi skutečným a zákonem
stanoveným věkem odchodu do důchodu a zlepšit nákladovou efektivitu
veřejných výdajů na dlouhodobou péči.
(14)
Belgie čelí výrazně nedostačujícímu
využití pracovní síly. Ekonomická aktivita a míra zaměstnanosti se
pohybuje pod průměrem EU a stagnuje, zatímco poměr dlouhodobé
nezaměstnanosti k celkové míře nezaměstnanosti je stále vysoký.
Vysoké daňové zatížení práce ve spojení se systémem dávek vytváří ve
většině případů a u většiny kategorií pracujících past
nezaměstnanosti a nečinnosti. Ačkoliv byla přijata
opatření ke snížení výskytu pasti nezaměstnanosti u lidí pobírajících
velmi nízkou mzdu, u většiny ostatních kategorií se tato past
zvětšila a past nečinnosti zůstává všudypřítomná. Jelikož
náklady práce jsou trvale vysoké, má personální politika tendenci minimalizovat
rizika a znevýhodňovat nezaměstnané, jako jsou mladí lidé, osoby s
nízkou kvalifikací a osoby přistěhovaleckého původu, kteří,
spolu se staršími pracovníky, vykazují míru aktivity na trhu práce hluboko pod
průměrem EU. Silná ochrana zaměstnaných osob implikuje při
změně práce ztrátu určitých nároků (např. odstupného,
možnosti předčasného odchodu do důchodu, výhody na základě
služebního věku) a odrazuje od profesní mobility mezi různými
odvětvími a typy práce. Vlivem této nehybnosti je v Belgii aktivní
politika týkající se trhu práce relativně neúčinná a vede k situaci,
kdy vedle vysoké míry nezaměstnanosti v některých oblastech a
odvětvích existují zároveň pracovní trhy s převahou nabídky
práce nad poptávkou a s nedostatkem kvalifikované pracovní síly, který brzdí
růst. V posledních letech výrazně vzrostla nezaměstnanost
mladých a mezi jednotlivými regiony a skupinami existují značné rozdíly. Řešení nerovnováhy mezi nabízenými a požadovanými dovednosti,
která představuje strukturální problém, bude nutné spojit s hledáním
řešení akutního problému, kterým je předčasné ukončování
školní docházky a opouštění vzdělávacího systému mladými lidmi
před dosažením kvalifikace. Pokud se zlepší
spolupráce mezi federálními a regionálními úřady, nabízí šestá státní
reforma příležitost zaměstnaneckou politiku zefektivnit a lépe
zacílit.
(15)
Konkurenceschopnost Belgie se i nadále zhoršuje, a
to nejen z nákladového hlediska. Zejména mezinárodní konkurenceschopnost
výrobního sektoru slábne, což se odráží v klesajících maržích výrobců a
zániku pracovních míst. V otázce udržení kupní síly se Belgie
tradičně spoléhala na indexaci mezd, avšak k nápravě
nepřiměřeně vysokého celkového růstu mezd došlo
pozdě a v nedostatečném rozsahu. Federální zákon o mzdách navíc ne
vždy umožňuje odpovídajícím způsobem zohlednit vývoj produktivity v
jednotlivých odvětvích a podmínky místního trhu práce. V důsledku
toho rostly mzdy rychleji než produktivita, což vedlo ke ztrátě pracovních
míst a konkurenceschopnosti. Belgie by po konzultaci se sociálními partnery a v
souladu s vnitrostátní praxí měla reformovat svůj systém tvorby mezd
tak, aby se zvětšil mzdový rozptyl mezi odvětvími a mzdy lépe
odpovídaly vývoji produktivity. Ceny v maloobchodu jsou i nadále vyšší než v
okolních zemích a omezení týkající se svobodných povolání brání rozvoji
inovačních obchodních modelů a investicím. Sazby
za distribuci elektřiny jsou stále jedny z nejvyšších v Evropě a
jejich plánovaná regionalizace přispívá k nejistotě ohledně
budoucího vývoje distribučních cen pro koncové spotřebitele,
neboť stávající zmrazená sazba nepokrývá rostoucí náklady
distributorů. Má-li si země udržet vysoké mzdy a
zároveň vytvářet nová pracovní místa, musí vyrábět a prodávat na
světových trzích sofistikovanější zboží s vyšší přidanou
hodnotou než dnes. Belgii chybí rychle rostoucí podniky v inovativních
odvětvích. Podpora inovací je vnímána jako složitá a velmi
roztříštěná. Růst činností s přidanou hodnotou, které
začnou mít úspěch, je často zbrzděn nedostatkem
kvalifikovaných lidských zdrojů.
(16)
Očekává se, že Belgii se nepodaří snížit
do roku 2020 emise skleníkových plynů v odvětvích, na které se
nevztahuje systém EU pro obchodování s emisemi, o plánovaných 15 %.
Ačkoliv určité iniciativy probíhají, zdá se, že postrádají jednotný
směr, a souhrnný dopad opatření s cílem snížit objem emisí, zejména z
dopravy a budov, zůstává nejasný. Snahy v tomto směru by mohlo
ještě více narušit snížení DPH u elektřiny. Dosavadní jednání o
spolupráci a rozdělení zátěže mezi federací a regiony nepřinesla
jasné rozdělení činností. Velkou zátěž pro belgickou ekonomiku ve
srovnání s většinou ostatních zemí znamená přetížení silniční
sítě. Závažnost problému vyžaduje komplexní reakci na politické úrovni,
která zohlední potenciál časově rozlišeného zpoplatnění vjezdu
do dopravně přetížených zón, přezkoumá daňové
zvýhodnění používání služebních vozidel k soukromým účelům a
karet pro odběr pohonných hmot a zefektivní veřejnou dopravu.
(17)
V kontextu evropského semestru Komise provedla
komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie. Posoudila program stability
i národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou
fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Belgie, ale také jejich
soulad s pravidly a pokyny Evropské unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou
správu ekonomických záležitostí v EU tím, že pro rozhodování členských
států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci
evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1
až 6.
(18)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada program stability Belgie a její stanovisko[10] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(19)
Na základě hloubkového přezkumu Komise a
tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program
stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č.
1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 2, 4 a 5.
(20)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím
základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským
státům, jejichž měnou je euro. Belgie by měla zaručit rovněž
plné a včasné provedení těchto doporučení,
DOPORUČUJE, aby Belgie v období
2014–2015 provedla tato opatření:
1.           V
návaznosti na odstranění nadměrného schodku posílit rozpočtová
opatření pro rok 2014 s ohledem na odchylku ve výši 0,5 % HDP, která
vzniká podle jarní prognózy Komise a poukazuje na riziko významného odchýlení od
požadavků Paktu o stabilitě a růstu. V roce 2015 výrazně
posílit rozpočtovou strategii, aby dosáhla požadované korekce za
účelem dosažení střednědobého cíle o 0,6 % HDP, což by zajistilo
také splnění pravidla týkajícího se dluhu. Následně až do okamžiku,
kdy bude stanoveného střednědobého cíle dosaženo, usilovat o
plánovanou roční strukturální korekci k dosažení střednědobého
cíle, v souladu s požadavkem, podle něhož má být tato roční
strukturální korekce ve výši nejméně 0,5 % HDP, případně vyšší
než požadovaných 0,5 % HDP, budou-li ekonomické podmínky dobré nebo bude-li to
třeba ke splnění pravidla týkajícího se dluhu, tak aby mohla vysoká
míra veřejného zadlužení začít trvale klesat. Zajistit, aby se na
dodržování fiskálních pravidel včetně pravidla strukturálního
rozpočtového salda podílely vyváženou měrou všechny úrovně
státní správy, a to pomocí závazného nástroje s explicitně rozepsanými
střednědobými cíli.
2.           Zlepšit vyváženost a
spravedlnost daňového systému jako celku a připravit komplexní
daňovou reformu, která umožní přesunout daňovou zátěž z
oblasti práce na základny, které více přispívají k růstu, zjednodušit
daňový systém, odstranit mezery v legislativě, zvýšit efektivitu DPH,
rozšířit daňové základny, snížit daňové výdaje a postupně
zrušit dotace, které přispívají k poškozování životního prostředí.
3.           Zastavit růst budoucích
veřejných výdajů spojených se stárnutím obyvatel, zejména výdajů
na důchody a dlouhodobou péči, a to intenzivnější snahou o
snížení rozdílu mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do
důchodu, přistoupením k omezení možností předčasného
odchodu do důchodu, podporou aktivního stárnutí, navázáním zákonem
stanoveného věku odchodu do důchodu a požadavků na délku
pracovní kariéry na změny střední délky života a zlepšením nákladové
efektivity veřejných výdajů na dlouhodobou péči.
4.           Zvýšit míru aktivního
zapojení do trhu práce, především snížením demotivačních
finančních faktorů, které odrazují od práce, zlepšením přístupu
na pracovní trh pro znevýhodněné osoby, jako jsou mladí lidé a osoby
přistěhovaleckého původu, zlepšením profesní mobility a
řešením nedostatku kvalifikované pracovní síly a nerovnováhy mezi
nabízenými a požadovanými dovednosti, jakož i předčasného
ukončování školní docházky. V celé zemi posílit spolupráci orgánů
veřejné správy, pracovních úřadů a vzdělávacích institucí
tak, aby poskytovaly včasnou a cílenou podporu mladým lidem.
5.           Obnovit konkurenceschopnost,
a sice po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí
pokračovat v reformě systému stanovování mezd včetně
indexace tak, aby vývoj mezd odrážel vývoj produktivity v jednotlivých
odvětvích a/nebo podnicích a ekonomickou situaci a aby bylo možné v
případě potřeby provést efektivní automatickou korekci; posílit
hospodářskou soutěž v maloobchodních odvětvích, odstranit
nadměrná omezení ve službách, včetně svobodných povolání, a
řešit hrozící další zvyšování nákladů na distribuci energií;
podporovat inovace pomocí zjednodušeného systému pobídek a zredukováním
administrativních bariér; provádět koordinovanou politiku vzdělávání
a odborné přípravy s cílem odstranit všeobecnou nerovnováhu mezi
nabízenými a požadovanými dovednosti a regionální rozdíly v
předčasném ukončování školní docházky.
6.           Zajistit splnění
cílů, pokud jde o snížení objemu emisí skleníkových plynů do roku
2020 z činností, na které se nevztahuje evropský systém pro obchodování s
emisemi, zejména z dopravy a budov. Zajistit, aby byl podíl dopravy v souladu s
plánem zmírnit přetížení silniční sítě. Sjednat jasné
rozdělení činností a zátěže mezi federální a regionální
úřady.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 402 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.
[6]               C(2013) 8000 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 75 final.
[10]             Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


Důležité právní upozornění

|

52006SC0107

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Rakouska na období 2005-2008  /* SEK/2006/0107 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 1.2.2006SEK(2006) 107 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Rakouska na období 2005 – 2008(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný v upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně usiluje o posílení účinnosti a hospodářských základů paktu a současně o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační nebo konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají konvergenční programy). První stabilizační program Rakouska byl předložen v listopadu 1998. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 18. ledna 1999 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných stabilizačních a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální rizika udržitelnosti. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu hospodářského cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové disciplíny v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování[2], ke společně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsažených v integrovaných pokynech na období 2005-2008, Komise posoudila nedávno předloženou aktualizaci stabilizačního programu Rakouska a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.Posouzení1.  Dne 30. listopadu 2005 předložilo Rakousko svou nejnovější aktualizaci stabilizačního programu na léta 2005 až 2008. Program se celkově řídí požadavky na vzorovou skladbu a údaje stabilizačních a konvergenčních programů uvedené v novém kodexu chování[3].2.  Ve svém stanovisku ze dne 18. ledna 2005 k předchozí aktualizaci stabilizačního programu na roky 2004 – 2008 vyzvala Rada Rakousko, aby konsolidaci rozpočtu uspíšilo a aby podrobněji formulovalo konkrétní opatření, díky nimž by bylo možné dosáhnout významné konsolidace rozpočtu v posledních dvou letech programového období.3.  Hospodářství Rakouska rostlo v posledním desetiletí průměrným tempem 2,2 % ročně v reálných hodnotách, čímž se vyrovnalo tempu růstu v eurozóně jako celku. I když tvorba pracovních míst nerostla tak dynamicky jako v eurozóně, Rakousko má pořád jednu z nejnižších nezaměstnaností v celé EU. Z hlediska rozpočtu dosáhla země v letech 2001 a 2002 „přebytkovou nebo téměř vyrovnanou pozici“ veřejných financí. V poslední době byl však vývoj charakterizován návratem do schodku (1,2 % HDP v roce 2003 a 1 % HDP v roce 2004).4.  Podle aktualizace se předpokládá, že reálný růst HDP se zvedne z meziročního tempa 1,75 % v roce 2005 a 2006 na 2,5 % v roce 2008. Pomalejší než dříve předpokládané tempo růstu v letech 2005 a 2006, které vede k prohlubující se negativní mezeře výstupu, se připisuje slabšímu mezinárodnímu obchodu a vyšším cenám ropy. V důsledku rostoucích investic a soukromé spotřeby se očekává vzestup hospodářské aktivity v posledních letech trvání programu. Jak krátkodobý, tak střednědobý scénář vychází z realistických předpokladů růstu. Očekávání v oblasti růstu zaměstnanosti se však jeví být poněkud optimistické. Předpokládá se, že inflace klesne z 2,3 % v roce 2005 na 1,5 % v roce 2008, což se zdá jako reálné.5.  Podle předběžných výsledků dosáhl schodek veřejných financí 1,7 % HDP v roce 2005, což bylo o 0,2 procentního bodu méně, než se plánovalo v aktualizovaném programu, a o 0,1 procentního bodu méně, než kolik předpovídaly útvary Komise. Lepšího než plánovaného výsledku bylo dosaženo díky příznivějšímu než předpovídanému vývoji na straně příjmů navzdory ráznému snížení daní. Překročeny, i když jen o málo, byly také plánované výdaje.6.  Program charakterizuje rozpočtovou strategii jako „trojsměrnou“. Především usiluje o vyrovnaný rozpočet po celý hospodářský cyklus. Za druhé strategie počítá s poklesem daňové zátěže na 40 % HDP v roce 2010. A za třetí předpokládá zvýšení růstového potenciálu posílením investic do výzkumu, vzdělávání a infrastruktury. Aktualizace předpovídá pokles schodku veřejných financí z 1,9 % HDP v roce 2005 na 0 % v roce 2008. S úpravami fiskální politiky směrem k vyrovnanému rozpočtu se počítá spíše ke konci programového období, přičemž v roce 2006 dojde jen k menšímu zlepšení, po kterém budou následovat dva poměrně zásadnější kroky. Časový profil primárního přebytku je obdobný. Předpokládá se jeho nárůst z 1,1 % HDP v roce 2005 na 2,7 % na konci období. Jelikož se očekává, že příjmy v období let 2005 – 2008 poklesnou o 0,9 procentního bodu HDP, plánované konsolidace se má docílit cestou snižování výdajů, kdy poměr výdajů k HDP klesne o 2,8 procentního bodu. Omezení na straně výdajů se dotkne především kategorií „ostatní primární výdaje“ a „sociální transfery“. Ve srovnání s předchozím programem nová aktualizace víceméně potvrzuje plánované změny, avšak na pozadí poněkud méně příznivého makroekonomického scénáře.7.  Strukturální saldo (tj. saldo očištěné od cyklických vlivů a o jednorázová a jiná prozatímní opatření) se má zlepšovat v průměru asi o 0,5 procentního bodu HDP ročně na pozadí negativní mezery výstupu po celou dobu programového období. Program stanoví střednědobý cíl strukturální rozpočtové pozice (MTO), tak jak je tento termín použit v Paktu o stabilitě a růstu, ve výši 0 % HDP a usiluje o dosažení této pozice do roku 2008. Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější, než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,5 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečného odstupu vůči nadměrnému schodku. Pokud jde o přiměřenost, střednědobý cíl programu (MTO) se nachází v rozpětí, které pro eurozónu a členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a kodex chování; tento cíl je přitom náročnější než dlouhodobě předpokládá míra zadlužení a průměrný růst potenciální produkce.8.  Vývoj rozpočtu, který plánuje aktualizace, vypadá na roky 2005 a 2006 realisticky, pokud je založen na legislativně podložených opatřeních, jmenovitě na snižování daní. Zdá se, že konsolidace v letech 2007 a 2008 není plně podložena politickými opatřeními, o nichž se v aktualizaci hovoří. Důvěryhodnost plánovaného zlepšení se navíc většinou opírá o účinnost rakouského vnitrostátního paktu stability. Z předchozích zkušenosti s tímto paktem lze jen ztěží odvodit, zda budou respektovány jeho cíle. Jak již zdůrazňovaly předcházející aktualizace, realizace plánovaných cílů na straně výdajů zůstává hlavním nebezpečím rozpočtové strategie,9.  S ohledem na toto hodnocení rizika nemusí být rozpočtová strategie v programu dostatečná k zajištění splnění střednědobého cíle (MTO) programu do roku 2008. Jak je však uvedeno výše, střednědobý cíl programu je náročnější, než vyžaduje Pakt o stabilitě a růstu. Zdá se, že rozpočtová strategie, bude-li prováděna tak, jak je uvedeno v programu, by mohla do konce programového období dosáhnout takové strukturální rozpočtové pozice, kterou lze podle paktu považovat za žádoucí. Navíc rozpočtová strategie v programu zřejmě poskytuje dostatečně bezpečný odstup od překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných cyklických výkyvech v průběhu programového období. Tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle programu (MTO) je plně v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM-II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP; v případě hospodářsky příznivých podmínek by změny měly být větší a naopak v případě hospodářsky nepříznivých hospodářských podmínek menší. Ačkoli útvary Komise očekávají, že tyto změny budou pomalejší v porovnání s předpoklady v programu, budou stále ještě slučitelné s požadavky paktu vzhledem k existenci negativní mezery výstupu po celé programové období.10.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2005 úrovně 63,4 % HDP, což mírně překračuje referenční hodnotu 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Program plánuje pokles míry zadlužení po dobu programového období o 3,9 procentního bodu, čímž se dostane zpět pod referenční hodnotu. Po dobu programového období se má značně zvýšit příspěvek z primárního salda, zatímco u příspěvků z titulu úhrady úroků a nominálního růstu HDP se většinou neočekává změna. Zdá se, že rizika plánovaného vývoje míry zadluženosti jsou vcelku vyvážené. Na jedné straně mohou vyšší než plánované schodky ohrozit dodržení rozvrhu změn, který je představen v programu. Na druhé straně aktualizace nepočítá v Rakousku s potenciálem privatizace. S ohledem na toto hodnocení rizika se zdá, že míra zadluženosti bude dostatečně klesat směrem k referenční hodnotě.11.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Rakousku hrozí jen malé riziko z důvodu očekávaných rozpočtových nákladů na stárnoucí obyvatelstvo. Plánuje se, že úroveň dluhu, který se v současnosti pohybuje nad 60 % HDP, klesne a až do roku 2050 zůstane pod referenční hodnotou za předpokladu, že bude realizována plánovaná konsolidace rozpočtu. Nedávná rakouská důchodová reforma by měla výrazně přispět k zadržování růstu veřejných nákladů v budoucnosti. Nebude-li však přistoupeno k nápravě strukturálního schodku veřejných financí, mohlo by to představovat riziko pro jejich udržitelnost. Realizace plánované konsolidace veřejných financí ve střednědobém horizontu se tak stává nástrojem k oslabení rizik pro udržitelnost veřejných financí.12.  Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou vcelku v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005 – 2008. Zvláště jsou v souladu s těmi pokyny, která doporučují zabezpečit hospodářskou a fiskální udržitelnost a podpořit účinné rozdělování zdrojů orientované na růst a zaměstnanost. Nepříznivá rizika ohrožující budoucí vývoj rozpočtu by mohla více zkomplikovat splnění střednědobého cíle země.13.  Rakouský národní program reforem předložený dne 19. října 2005 souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost označuje za stěžejní úkol Rakouska dosažení udržitelných veřejných financí. Neuvádí však budoucí opatření, která mají vést ke splnění tohoto úkolu. Stabilizační program je v tomto ohledu podrobnější a podává informace o některých opatřeních, jež se mají podílet na konsolidaci veřejných financí. Rozpočtové dopady opatření v oblasti mikroekonomiky a zaměstnanosti, které vytyčuje národní program reforem, se víceméně promítají do rozpočtových výhledů stabilizačního programu. Stabilizační program nastiňuje opatření zaměřená na zefektivnění veřejné správy a systému zdravotní péče. Doplňuje tak návrhy na změny institucionálních rysů veřejných financí, jmenovitě dvou rozsáhlých reforem právních předpisů upravujících rozpočtový proces v Rakousku, které spočívají v zavedení střednědobého rozpočtového rámce od roku 2007 a po roce 2011 v přechodu od rozpočtu závislém na vstupech k rozpočtu řízeném cíli. Tato opatření jsou ve shodě s prioritami stanovenými v národním programu reforem.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení lze uvítat ambiciózní strukturální změny plánované na programové období. Rakousko by nicméně mělo zajistit dosažení střednědobého cíle programu (MTO) do konce období, jehož se týká aktualizovaný stabilizační program, tím, že bude dále upřesňovat a realizovat opatření k podpoře konsolidace rozpočtu plánovaná na poslední dva roky programu.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Rakouska na období 2005 – 2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[4], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:14.  Hospodářství Rakouska rostlo v posledním desetiletí průměrným tempem 2,2 % ročně v reálných hodnotách, čímž se vyrovnalo tempu růstu v eurozóně jako celku. Přestože tvorba pracovních míst nerostla tak dynamicky jako v eurozóně, Rakousko má pořád jednu z nejnižších nezaměstnaností v celé EU. Z hlediska rozpočtu dosáhla země v letech 2001 a 2002 „přebytkový nebo téměř vyrovnaný stav“ veřejných financí. V poslední době byl však vývoj charakterizován návratem do schodku (1,2 % HDP v roce 2003 a 1 % HDP v roce 2004).15.  Ve svém stanovisku ze dne 18. ledna 2005 k předchozí aktualizaci stabilizačního programu na roky 2004 – 2008 vyzvala Rada Rakousko, aby konsolidaci rozpočtu uspíšilo a aby podrobněji formulovalo konkrétní opatření, díky nimž by bylo možné dosáhnout významné konsolidace rozpočtu v posledních dvou letech programového období.16.  Podle předběžných výsledků dosáhl v roce 2005 schodek veřejných financí 1,7 % HDP, což bylo o 0,2 procentního bodu méně, než se plánovalo v aktualizovaném programu, a o 0,1 procentního bodu méně, než kolik předpovídaly útvary Komise. Lepšího než plánovaného výsledku bylo dosaženo díky příznivějšímu než předpovídanému vývoji na straně příjmů navzdory ráznému snížení daní. Překročeny, i když jen o málo, byly také plánované výdaje.17.  Dne [14. února 2006] posoudila Rada aktualizovaný stabilizační program Rakouska na období let 2005 – 2008. Program se celkově řídí požadavky na vzorovou skladbu a údaje stabilizačních a konvergenčních programů uvedené v novém kodexu chování[5].18.  Podle aktualizace se předpokládá, že reálný růst HDP se zvedne z meziročního tempa 1,75 % v roce 2005 a 2006 na 2,5 % v roce 2008. Pomalejší než dříve předpokládané tempo růstu v letech 2005 a 2006, které vede k prohlubující se negativní mezeře výstupu, se připisuje slabšímu mezinárodnímu obchodu a vyšším cenám ropy. V důsledku rostoucích investic a soukromé spotřeby se očekává vzestup hospodářské aktivity v posledních letech trvání programu. Jak krátkodobý, tak střednědobý scénář vychází z realistických předpokladů růstu. Očekávání v oblasti růstu zaměstnanosti se však jeví být poněkud optimistické. Předpokládá se, že inflace klesne z 2,3 % v roce 2005 na 1,5 % v roce 2008, což se zdá jako reálné.19.  Program charakterizuje rozpočtovou strategii jako „trojsměrnou“. Především usiluje o vyrovnaný rozpočet po celý hospodářský cyklus. Za druhé strategie počítá s poklesem daňové zátěže na 40 % HDP v roce 2010. A za třetí předpokládá zvýšení růstového potenciálu posílením investic do výzkumu, vzdělávání a infrastruktury. Aktualizace plánuje pokles schodku veřejných financí z 1,9 % HDP v roce 2005 na 0 % v roce 2008 a zvýšení primárního přebytku z 1,1 % HDP na 2,7 %. Jelikož se očekává, že příjmy v období let 2005 – 2008 poklesnou o 0,9 procentního bodu HDP, plánovaná konsolidace se bude opírat o snižování výdajů, kdy poměr výdajů k HDP klesne o 2,8 procentního bodu. Omezení na straně výdajů se dotkne především kategorií „ostatní primární výdaje“ a „sociální transfery“. Ve srovnání s předchozím programem nová aktualizace víceméně potvrzuje plánované změny na pozadí poněkud méně příznivého makroekonomického scénáře.20.  Plánuje se, že během programového období se strukturální saldo (tj. saldo očištěné od cyklických vlivů a o jednorázová a jiná prozatímní opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky a na základě údajů z programu zlepší každoročně v průměru přibližně o 0,5 % HDP. Program stanoví střednědobý cíl strukturální rozpočtové pozice (MTO) ve výši 0 % HDP, přičemž o dosažení této pozice usiluje do roku 2008. Pokud jde o přiměřenost, střednědobý cíl programu (MTO) se nachází v rozpětí, které pro eurozónu a členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a kodex chování; tento cíl je přitom náročnější, než dlouhodobě předpokládá míra zadlužení a průměrný růst potenciální produkce.21.  Rozvrh vývoje rozpočtu na roky 2005 a 2006 se jeví vcelku realistický, jelikož je založen na legislativních opatřeních, jmenovitě na snižování daní. Zdá se, že konsolidace v letech 2007 a 2008 není plně podložena politickými opatřeními, o nichž se v aktualizaci hovoří. Úsilí o omezení výdajů se takřka zpola týká kategorie „ostatních primárních výdajů“, ale program neuvádí nic o tom, jak se to má přesně provést. Důvěryhodnost plánovaného zlepšení se navíc většinou spoléhá na účinnost rakouského vnitrostátního paktu stability. Z předchozích zkušenosti s tímto paktem lze však jen ztěží odvodit, zda budou respektovány jeho cíle.22.  S ohledem na toto hodnocení rizika nemusí být rozpočtová strategie v programu dostatečná k zajištění splnění střednědobého cíle programu (MTO) do roku 2008. Jak je však uvedeno výše, střednědobý cíl programu je náročnější, než vyžaduje Pakt o stabilitě a růstu. Zdá se, že rozpočtová strategie, za podmínky, že bude prováděna tak, jak je uvedeno v programu, by mohla do konce programového období dosáhnout takové strukturální rozpočtové pozice, kterou lze podle paktu považovat za žádoucí. Navíc rozpočtová pozice v programu zřejmě poskytuje dostatečně bezpečný odstup od překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech v průběhu programového období. Tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle programu (MTO) je plně v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM-II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP, přičemž v případě hospodářsky příznivých podmínek by změny měly být větší a naopak v případě hospodářsky nepříznivých hospodářských podmínek menší. Ačkoli podle útvarů Komise budou tyto změny v průměru každým rokem pomalejší v porovnání s předpoklady v programu, budou stále ještě slučitelné s požadavky paktu, zvláště v podmínkách negativní mezery výstupu po celé programové období.23.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2005 úrovně 63,4 % HDP, což mírně překračuje referenční hodnotu 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Program plánuje pokles míry zadlužení po dobu programového období o 3,9 procentního bodu, čímž se dostane zpět pod referenční hodnotu. Zdá se, že rizika plánovaného vývoje míry zadluženosti jsou vcelku vyvážené. Na jedné straně mohou vyšší než plánované schodky ohrozit dodržení rozvrhu změn, který je představen v programu. Aktualizace na druhé straně nepočítá s potenciálnímu příjmy z privatizace. S ohledem na toto hodnocení rizika se zdá, že míra zadluženosti bude dostatečně klesat směrem k referenční hodnotě.24.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Rakousku hrozí jen malé riziko z důvodu očekávaných rozpočtových nákladů na stárnoucí obyvatelstvo[6]. Plánuje se, že úroveň dluhu, který se v současnosti pohybuje nad 60 % HDP, klesne a až do roku 2050 zůstane pod referenční hodnotou za předpokladu, že bude realizována plánovaná konsolidace rozpočtu. Nedávná rakouská důchodová reforma by měla výrazně přispět k zadržování růstu veřejných nákladů v budoucnosti. Nebude-li však přistoupeno k nápravě strukturálního schodku veřejných financí, mohlo by to představovat riziko pro jejich udržitelnost. Realizace plánované konsolidace veřejných financí ve střednědobém horizontu se tak stává nástrojem k oslabení rizik pro udržitelnost veřejných financí.25.  Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou zhruba v souladu s hlavními směry hospodářské politiky na roky 2005 – 2008. Zvláště jsou v souladu s těmi pokyny, která doporučují zabezpečit hospodářskou a fiskální udržitelnost a podpořit účinné rozdělování zdrojů ve prospěch růstu a zaměstnanosti. Nepříznivá rizika ohrožující budoucí vývoj rozpočtu by mohla více zkomplikovat splnění střednědobého cíle země.26.  Rakouský národní program reforem předložený dne 19. října 2005 označuje za stěžejní úkol Rakouska dosažení udržitelných veřejných financí. Neuvádí však budoucí opatření, která mají vést ke splnění tohoto úkolu. Stabilizační program je v tomto ohledu podrobnější a podává informace o některých opatřeních, jež se mají podílet na konsolidaci veřejných financí. Rozpočtové dopady opatření v oblasti mikroekonomiky a zaměstnanosti, které vytyčuje národní program reforem, se vcelku promítají do rozpočtových výhledů stabilizačního programu. Stabilizační program nastiňuje opatření zaměřená na zefektivnění veřejné správy a systému zdravotní péče. Doplňuje tak návrhy na změny institucionálních rysů veřejných financí, jmenovitě dvou rozsáhlých reforem právních předpisů upravujících rozpočtový proces v Rakousku, které spočívají v zavedení střednědobého rozpočtového rámce od roku 2007 a po roku 2001 v přechodu od rozpočtu závislém na vstupech k rozpočtu řízeném cíli. Tato opatření jsou ve shodě s prioritami stanovenými v národním programu reforem.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení Rada vítá ambiciózní strukturální změny plánované na programové období. Rada nicméně soudí, že Rakousko by mělo zajistit dosažení střednědobého cíle programu (MTO) do konce období, jehož se týká aktualizovaný stabilizační program, tím, že bude upřesňovat a realizovat opatření potřebná k podpoře konsolidace rozpočtu plánovaná na poslední dva roky programu.Porovnání základních makroekonomických a rozpočtových výhledů2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálný HDP (změna v %) | KP list. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 |KOM list. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,9 | 2,2 | neuv. |SP list. 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |Inflace HISC (%) | SP list. 2005 | 2,0 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 |KOM list. 2005 | 2,0 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | neuv. |SP list. 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | SP list. 20051 | -0,2 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 |KOM list. 20053 | -0,2 | -0,7 | -1,0 | -0,9 | neuv. |SP list. 20041 | -1,3 | -0,8 | -0,4 | -0,1 | 0,2 |Saldo veřejných financí (v % HDP) | SP list. 2005 | -1,0 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM list. 20052 | -1,0 | -1,8 | -1,8 | -1,4 | neuv. |SP list. 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Primární saldo (v % HDP) | SP list. 2005 | 2,1 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 |KOM list. 2005 | 1,9 | 1,0 | 1,0 | 1,4 | neuv. |SP list. 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Cyklicky očištěné saldo = strukturální saldo (v % HDP) | SP list. 20051 | -0,9 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 |KOM list. 2005 | -0,9 | -1,5 | -1,3 | -1,0 | neuv. |SP list. 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Hrubý státní dluh (v % HDP) | SP list. 2005 | 63,6 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 |KOM list. 20052 | 63,7 | 63,6 | 63,5 | 62,8 | neuv. |SP list. 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |Pozn.: 1 Výpočty útvarů Komise na základě údajů v programu. 2 Prognóza schodku a míry zadluženosti, kterou vypracovaly útvary Komise na podzim 2005, byla upravena tak, aby byla srovnatelná s výhledy stabilizačního programu – poměrové ukazatele byly přepočítány na základě nových časových řad o HDP. 3 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech 2004 – 2007 ve výši 1,9 %, 2,2 %, 2,2 % a 2,1 %. Zdroj: Stabilizační program (SP); Hospodářská předpověď útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM). Výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2. 8. 1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[3] Obsahuje všechny povinné a většinu nepovinných údajů, které nový kodex chování předepisuje. Menším nedostatkem je jen chybějící výpočet daňové zátěže v tabulce č. 2.[4] Úř. věst. L 209, 2. 8. 1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Obsahuje všechny povinné a většinu nepovinných údajů, které nový kodex chování předepisuje. Menším nedostatkem je jen chybějící výpočet daňové zátěže v tabulce č. 2.[6] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti se nacházejí v technickém hodnocení programu, jež vypracovaly útvary Komise na internetové adresehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: Doporučení Komise (EU) 2015/976 ze dne 19. června 2015 o monitorování přítomnosti tropanových alkaloidů v potravinách (Text s významem pro EHP)

text:
               23.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 157/97

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2015/976
   ze dne 19. června 2015
   o monitorování přítomnosti tropanových alkaloidů v potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijala stanovisko o tropanových alkaloidech v potravinách a krmivech (1).

               (2)

               Nejvíce zkoumanými tropanovými alkaloidy jsou (–)-hyoscyamin a (–)-skopolamin. Atropin je racemická směs (–)-hyoscyaminu a (+)-hyoscyaminu, přičemž pouze (–)-enantiomer hyoscyaminu vykazuje anticholinergické účinky.

               (3)

               Přítomnost tropanových alkaloidů u rodu Datura je dobře známa. Datura stramonium je rostlina široce rozšířená v oblastech mírného a tropického pásu, a z toho důvodu byla semena Datura stramonium zjištěna jako nečistoty ve lněných semenech, sóji, čiroku, prosu, slunečnici a pohance a produktech z nich. Semena Datura stramonium nelze z čiroku, prosa a pohanky snadno odstranit tříděním a čištěním.

               (4)

               Je zapotřebí větší množství údajů o přítomnosti tropanových alkaloidů v potravinách. Je rovněž nezbytné pochopit zemědělské podmínky, za nichž se tropanové alkaloidy v zemědělských komoditách vyskytují.

               (5)

               Proto je vhodné doporučit monitorování přítomnosti tropanových alkaloidů v potravinách,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy by měly spolu s aktivním zapojením provozovatelů potravinářských podniků provádět monitorování přítomnosti tropanových alkaloidů v potravinách, a zejména v:

                           —

                           Obilovinách a odvozených produktech, konkrétně v (pořadí podle důležitosti)

                                       —

                                       pohance, čiroku, prosu, kukuřici a pohankové, čirokové, prosné a kukuřičné mouce,

                                       —

                                       obilných příkrmech pro kojence a malé děti,

                                       —

                                       snídaňových cereáliích,

                                       —

                                       mlýnských výrobcích ze zrn,

                                       —

                                       zrnech určených k lidské spotřebě.

                           —

                           Produktech bez lepku.

                           —

                           Doplňcích stravy, čajích a bylinných čajích.

                           —

                           Vyluštěné luskové zelenině, luštěninách a olejnatých semenech a odvozených produktech.

               2.

               Analyzovány mají být alespoň tropanové alkaloidy atropin a skopolamin a pokud možno mají být odděleně analyzovány enantiomery hyoscyaminu a také další tropanové alkaloidy.

               3.

               Aby bylo zajištěno, že vzorky jsou reprezentativní pro vzorkovanou šarži, měly by členské státy dodržovat postupy odběru vzorků stanovené nařízením Komise (ES) č. 401/2006 (2).

               4.

               Metodou analýzy, která má být k monitorování použita, je pokud možno kombinace vysokoúčinné kapalinové chromatografie a (tandemové) hmotnostní spektrometrie (HPLC-MS/(MS)) anebo plynová chromatografie/hmotnostní spektrometrie (GC/MS) v případě, že HPLC-MS/(MS) není možná.
               Mez kvantifikace (LOQ) pro atropin (racemická směs enantiomerů hyoscyaminu) a skopolamin by měla být pokud možno nižší než 5 μg/kg a ne vyšší než 10 μg/kg u zemědělských komodit, složek, doplňků stravy a bylinných čajů; mez kvantifikace by měla být pokud možno nižší než 2 μg/kg u hotových potravin (například snídaňových cereálií) a 1 μg/kg u obilných příkrmů pro kojence a malé děti.

               5.

               V případě, že budou zjištěny významné úrovně tropanových alkaloidů, měly by členské státy spolu s aktivním zapojením provozovatelů potravinářských podniků provádět šetření s cílem určit zemědělské podmínky, které jsou příčinou přítomnosti tropanových alkaloidů v potravinách.

               6.

               Členské státy by měly zajistit, aby výsledky analýzy byly pravidelně a nejpozději do října 2016 předávány úřadu EFSA v jím stanoveném formátu pro předávání údajů v souladu s požadavky uvedenými v jeho pokynech o standardním popisu vzorku (SSD) u potravin a krmiv (3) a v souladu s dalšími konkrétními požadavky EFSA na podávání zpráv.

      V Bruselu dne 19. června 2015.

            Za Komisi

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komise

      (1)  Komise CONTAM úřadu EFSA (komise úřadu EFSA pro kontaminující látky v potravinovém řetězci), 2013. Scientific Opinion on Tropane alkaloids in food and feed. EFSA Journal 2013;11(10):3386, 113 s. doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 401/2006 ze dne 23. února 2006, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství mykotoxinů v potravinách (Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Doporučení Rady ze dne 17. února 2015 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2013

text:
               24.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 66/2

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 17. února 2015
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2013
   (2015/C 66/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1) a pozměněnou dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (2),
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné devátý Evropský rozvojový fond (9. ERF), a zejména na čl. 32 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 27. března 2003 pro 9. evropský rozvojový fond (4), a zejména na články 96 až 103 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 9. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2013, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z 8., 9. a 10. Evropského rozvojového fondu (ERF) za rozpočtový rok 2013 spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě (5),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 32 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 9. ERF.

               (2)

               Provádění operací 9. ERF Komisí během rozpočtového roku 2013 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 9. ERF za rozpočtový rok 2013.

      V Bruselu dne 17. února 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. REIRS

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (4)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 398, 12.11.2014, s. 289.


				|

		52014DC0415

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2014 /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Lotyšska na rok
2014
a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této
smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě
návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států, které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni
členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák,
nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na
úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání
dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a provést doporučení určená
jednotlivým zemím.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2013 a vydala
stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Lotyšska na období
2012–2016.
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[4],
která zahájila evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik v
roce 2014. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č.
1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování[5], ve které Lotyšsko není
uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke
standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory
růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a
sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 29. dubna 2014 předložilo Lotyšsko
svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 30. dubna 2014 svůj
program stability na rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba
programy posuzovány současně.
(8)
Cílem rozpočtové strategie vytyčené v
programu stability na rok 2014 je postupné snižování celkového schodku a udržení
strukturálního salda, jež je v souladu se střednědobým cílem,
vezme-li se v úvahu povolená dočasná odchylka od střednědobého
cíle z důvodu dopadů systémové důchodové reformy. Program
změnil střednědobý cíl z -0,5 % na -1,0 % a tento nový
střednědobý cíl odráží cíle Paktu o stabilitě a růstu.
Plánovaný vývoj celkového salda v programu Lotyšska počítá s postupným
zhoršováním (přepočteného) strukturálního salda, jež se však nadále
udrží v rozpětí povoleném v rámci provádění důchodové reformy. S
ohledem na povolenou odchylku od střednědobého cíle je plánovaný
strukturální schodek až do roku 2016 v souladu s požadavky stanovenými v Paktu.
Plánované zvýšení přepočteného strukturálního schodku v roce 2017
nicméně povede k odchylce od požadované korekce, která by vedla ke
splnění střednědobého cíle. Z obecného hlediska je
rozpočtová strategie vytyčená v programu vesměs v souladu s
požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Veřejný dluh se v
průběhu celého programového období udrží výrazně pod 60 % HDP a
do roku 2017 se sníží na 31 %. Makroekonomický scénář, na němž jsou
založeny rozpočtové projekce programu a který nebyl formálně potvrzen
nezávislou institucí, je realistický. Očekává se, že hospodářský
růst bude během programového období nadále dosahovat okolo 4 %
ročně a předpokládá se mírné zvýšení cen. Rozpočtový
scénář nastíněný v programu počítá s prudkým poklesem podílu
veřejných příjmů a výdajů na HDP, což odráží mnohá
opatření snižující příjmy doprovázená cíleným omezováním výdajů.
Vzrůstající požadavky na výdaje v některých oblastech politiky
ohrožují snižování výdajů předpokládané v programu. Prognóza
Komise z jara 2014 ukazuje, že ačkoli fiskální politika na rok 2014 je v
souladu s požadavky Paktu, existuje riziko, že v roce 2015 dojde k odchýlení.
Na základě posouzení programu a prognózy Komise podle nařízení Rady
(ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že odchylka strukturálního schodku od
střednědobého cíle v roce 2014 odráží dopad systémové důchodové
reformy, avšak počínaje rokem 2015 hrozí, že dojde k odchylce od
požadované korekce.
(9)
Lotyšsko podniklo kroky ke snížení daňové
zátěže osob s nízkými příjmy a rodin se závislými rodinnými
příslušníky a ke zpřísnění daní z nemovitostí a ekologických
daní, avšak výše a podoba těchto daní nemá dostatečný dopad na
chování hospodářských subjektů a stále přetrvávají některé
dotace s nepříznivými důsledky pro životní prostředí. Lotyšské
orgány učinily jistý pokrok, pokud jde o lepší dodržování daňových
předpisů a snížení podílu nehlášené ekonomické činnosti, zejména
díky zdokonalenému posuzování rizik a přísnějším sankcím v
případě podvodů, nicméně v oblasti boje proti daňovým
podvodům a únikům stále existují problémy. Pokud se zlepší dodržování
daňových předpisů, mohlo by dojít ke značnému zvýšení
příjmů ze spotřebních daní, které se významně podílejí na
celkovém zdanění.
(10)
Třebaže byl vypracován ambiciózní plán na
reformu vysokého školství, nedošlo v Lotyšsku k žádnému pokroku při
vytváření mezinárodně uznávaného akreditačního systému, plány na
zavedení nového modelu financování jsou nejisté, konsolidace institucí
vysokoškolského vzdělávání se zpomalila a omezení týkající se používání
cizích jazyků zůstávají beze změn. Tyto skutečnosti lze
konstatovat navzdory tomu, že pro reformu vysokoškolského systému existuje
značný prostor, neboť je s ohledem na klesající počet
obyvatel příliš rozsáhlý, nabízí příliš mnoho odlišných studijních
programů a je jen v omezené míře přitažlivý pro zahraniční
studenty a vyučující. Výsledky prvního nezávislého posouzení výzkumných
institucí ukazují, že pouze 10 % hodnocených institucí lze považovat za
mezinárodní výzkumná střediska vysoké úrovně. Kromě toho
činila intenzita výzkumu a vývoje v Lotyšsku v roce 2012 pouze 0,66 % HDP
a nezdá se, že bude dosaženo cíle strategie Evropa 2020, jenž počítá s vyčleněním
prostředků na výzkum a vývoj ve výši 1,5 % HDP.
(11)
Lotyšsko dosáhlo určitého pokroku v
řešení nezaměstnanosti, která výrazně poklesla.
Nezaměstnanost mladých lidí však zůstává relativně vysoká a jsou
zapotřebí opatření, která by se zaměřovala na neaktivní
mladé lidi neregistrované u úřadu práce. Ačkoli Lotyšsko přijalo
opatření zaměřená na řešení nesouladu mezi nabízenými a
požadovanými dovednostmi a na kvalitu odborného vzdělávání, je třeba
se na tyto oblasti i nadále soustředit, zejména pokud jde o zvýšení
kvality učňovské přípravy a rozvoj uceleného poradenství pro
volbu povolání. Aktivní politiky na trhu práce mají stále omezený dosah a
často se omezují na veřejné práce.
(12)
Chudoba osob v produktivním věku zůstává
v Lotyšsku velmi vysoká. Lotyšsko podniklo určité kroky k reformě
sociální pomoci a dokončilo rozsáhlé hodnocení systému sociálního
zabezpečení, které představuje solidní podklad pro reformu. Došlo k
podstatnému zvýšení různých dávek spojených s péčí o dítě a ke
zvýšení nezdanitelného minima u daně z příjmu fyzických osob pro
závislé osoby. Účinnost sociální ochrany z hlediska zmírnění chudoby
je však stále nedostatečná a problematické je i budování účinné
sociální záchranné sítě. Obecně lze říci, že značná
část obyvatel je ohrožena chudobou nebo sociálním vyloučením, přičemž
u dětí je tento podíl ještě vyšší. Obzvláště vysoké
riziko chudoby a sociálního vyloučení existuje v případě rodin s
dětmi, nezaměstnaných, zdravotně postižených osob a obyvatel
žijících ve venkovských oblastech. Výdaje Lotyšska na sociální ochranu
vyjádřené jako procento HDP jsou nejnižší v EU. V přístupu ke zdravotní
péči brání pacientům výdaje, včetně vysoké finanční
spoluúčasti a rozšířených neoficiálních poplatků, což vede k
tomu, že velká část obyvatelstva nedostává potřebnou zdravotní
péči. Existuje značný prostor pro zvýšení účinnosti systému,
zajištění nákladově efektivního financování a podporu činností
zaměřených na předcházení onemocněním.
(13)
Lotyšsko učinilo jistý pokrok v otevření
svého trhu s elektrickou energií hospodářské soutěži a počátkem
roku 2015 se to začne týkat i domácností. V červnu 2013 se Lotyšsko
připojilo k obchodování na regionálním trhu s elektřinou v severských
a pobaltských státech (Nord Pool Spot). Je zapotřebí dále posílit vzájemná
propojení s trhem s energií v EU, jelikož Lotyšsko je v současnosti
závislé na dovozu a přeshraniční elektrická síť s Estonskem je
do značné míry přetížená. Rozvoj infrastruktury má tudíž zásadní
význam a Lotyšsko čekají značné úkoly při odstraňování
nedostatků v infrastruktuře. Určitého pokroku bylo také
dosaženo v odvětví zemního plynu, když parlament schválil změny
energetického zákona, na jejichž základě se od dubna 2014 začal trh s
plynem postupně otevírat. Úplné otevření trhu však bylo odloženo až
na rok 2017. Lotyšsko navrhlo vyváženou kombinaci politických opatření,
která se týkají úspor energie v hlavních hospodářských odvětvích, a v
nadcházejících letech by se více než 70 % energie mělo ušetřit ve
stavebnictví. Stále je však třeba zlepšit energetickou účinnost
v dopravě, u budov a vytápěcích systémů.
(14)
Lotyšsko podniklo důležité kroky ke zlepšení kapacit
soudnictví s cílem snížit počet nevyřízených případů a
délku řízení. Vysoká míra nevyřízených soudních případů
však stále ohrožuje podnikání a je třeba provést reformy
zaměřené na zlepšení účinnosti a kvality soudnictví, mimo jiné
pokud jde o úpadková řízení, mediaci a rozhodčí řízení. Lotyšsko
vypracovalo návrh ambiciózních reforem veřejné správy; jejich
provádění je nicméně pomalé a nevztahuje se na místní samosprávy a
při uskutečňování reformy státních podniků došlo k
výraznému zpoždění. Je zapotřebí změnit zákon o hospodářské
soutěži s cílem poskytnout Radě pro hospodářskou soutěž
větší institucionální a finanční nezávislost, aby mohla
účinně zasahovat vůči veřejným i soukromým
subjektům, jejichž činnost omezuje hospodářskou soutěž.
(15)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska. Komise posuzovala program
stability a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku v Lotyšsku, ale
také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit
celkovou správu ekonomických záležitostí v EU tím, že členské státy
získají pro své budoucí rozhodování vstupy na úrovni Unie. Její doporučení
v rámci evropského semestru jsou promítnuta v níže
uvedených doporučeních č. 1 až 5.
(16)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada program stability Lotyšska a její stanovisko[6] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(17)
Komise rovněž v kontextu evropského semestru
provedla analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě
této analýzy vydala Rada zvláštní doporučení určená členským
státům, které používají euro. Také Lotyšsko by mělo zajistit úplné a
včasné provedení těchto doporučení,
DOPORUČUJE, aby Lotyšsko v období
2014–2015 provedlo tato opatření:
1.           Udržet
v roce 2014 zdravou fiskální pozici a posílit rozpočtovou strategii
počínaje rokem 2015, a zajistit tak, že odchylka od
střednědobého cíle se bude týkat pouze dopadu systémové
důchodové reformy. Pokračovat v úsilí o další snížení daňového
zatížení osob s nízkými příjmy v rámci přechodu k daním z nemovitostí
a ekologickým daní podporujícím růst a zlepšit dodržování daňových
předpisů a výběr daní.
2.           Pokročit v
provádění reformy vysokého školství, zejména prostřednictvím zřízení
nezávislé akreditační agentury a zavedení takového modelu financování,
který odměňuje kvalitu. Poskytovat poradenství pro volbu povolání na
všech vzdělávacích stupních, zlepšit kvalitu odborného vzdělávání a
přípravy, včetně posílené učňovské přípravy, a
učinit pokrok v oblasti zaměstnatelnosti mladých lidí, např.
zavedením opatření pro neregistrované mladé lidi, kteří nemají
zaměstnání a neúčastní se ani vzdělávání nebo odborné
přípravy. Podniknout kroky k vytvoření integrovanějšího a
ucelenějšího výzkumného systému, mimo jiné tím, že financování bude
soustředěno na výzkumné instituce schopné prosadit se v mezinárodní
konkurenci.
3.           Pokročit v reformě
sociální pomoci a jejího financování s cílem zajistit větší rozsah pomoci,
přiměřenost dávek, účinnější aktivační
opatření a cílené sociální služby. Zvýšit dosah aktivních politik trhu
práce. Zlepšit nákladovou efektivnost, kvalitu a dostupnost systému zdravotní
péče.
4.           Urychlit rozvoj vzájemných
propojení se sítěmi s elektřinou a plynem v sousedních členských
státech v zájmu diverzifikace zdrojů energie a podpořit
hospodářskou soutěž prostřednictvím větší integrace
trhů s energií v pobaltských zemích. Pokračovat v úsilí o další
zvyšování energetické účinnosti v dopravě, u budov a vytápěcích
systémů.
5.           Dokončit reformy
soudnictví, včetně dosud neprovedených reforem v oblasti
insolvenčních řízení, rozhodčích řízení a mediace, a
zajistit takové právní prostředí, které bude příznivé pro podniky a
spotřebitele. Pokročit v reformách veřejné správy,
včetně provedení reformy řízení státních podniků a zvýšení
institucionální a finanční nezávislosti Rady pro hospodářskou
soutěž.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 a
P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.