				|

		52012DC0314

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Belgie na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na období 2012–2015 /* COM/2012/0314 final - 2012/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Belgie na rok
2012 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4
této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. prosince 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného
nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za
účelem posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských
států[5],
které společně tvoří „integrované hlavní směry“.
Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v
úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a
zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Belgie na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Belgie na období
2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politiky ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6], ve které
je Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability,
fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu upřednostnit fiskální konsolidaci podporující růst,
obnovit běžné poskytování úvěrů ekonomice, podpořit
růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální
dopady krize a modernizovat veřejnou správu.
(6)       Evropská rada dne 2.
března 2012 rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty
do programů stability či konvergenčních programů a
národních programů reforem.
(7)       Dne 30. dubna 2012
předložila Belgie svůj program stability z roku 2012, který se
vztahuje na období 2012–2015 a svůj národní program reforem na rok 2012.
Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
současně. Komise rovněž v hloubkovém přezkumu podle
článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 posoudila, zda je Belgie
postižena makroekonomickou nerovnováhou. Komise ve svém hloubkovém
přezkumu dospěla k závěru[7], že Belgie se potýká s vnější
nerovnováhou, která však není nadměrná.
(8)       Na základě posouzení
programu stability z roku 2012 podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97
zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí
rozpočtové projekce programu, je realistický pro roky 2012 a 2013 a
optimistický pro roky 2014 a 2015, neboť počítá s podstatně
vyšším růstem HDP než poslední odhady potenciálního růstu vyplývající
z prognózy útvarů Komise z jara 2012. Cílem rozpočtové strategie
nastíněné v programu je snížit schodek pod 3 % HDP (z 3,7 % HDP v roce
2011 na 2,8 % HDP) v roce 2012 a na nulu v roce 2015. Střednědobým
rozpočtovým cílem zůstává přebytek 0,5 % HDP ve strukturálním
vyjádření, což přiměřeně odráží požadavky Paktu o
stabilitě a růstu. Celkový schodek plánovaný na rok 2012 je v souladu
s lhůtou, kterou Rada stanovila pro nápravu nadměrného schodku, a
plánované fiskální úsilí je v souladu s doporučením postupu při
nadměrném schodku udržet minimální průměrné roční úsilí na
¾ % HDP ve strukturálním vyjádření. Plánovaná míra růstu
veřejných výdajů je, s přihlédnutím k diskrečním
opatřením na straně příjmů, v období 2013 až 2015 v souladu
s výdajovým kritériem stanoveným v Paktu o stabilitě a růstu, v roce
2012 tomu tak však není. V programu se na základě
(přepočítaného) strukturálního salda rozpočtu[8]
počítá se zlepšením strukturálního salda o 1,1 % HDP v roce 2012 a v
průměru o 0,8 % HDP v období 2013–2015. Tyto projekce jsou však
ohroženy riziky plynoucími ze skutečnosti, že dosud nebyla
upřesněna dodatečná opatření, která mají být přijímána
od roku 2013, a že makroekonomický scénář od roku 2014 je příliš
optimistický. Podle programu by se měl veřejný dluh, který v roce
2011 činil 98,0 % HDP, což je výrazně nad limitem 60 %, stabilizovat
a do roku 2015 klesnout na 92,3 %, což by představovalo dostatečný
pokrok při snižování dluhu na úroveň stanovenou v Paktu o
stabilitě a růstu. Kromě toho existuje mimořádně
široká implicitní odpovědnost plynoucí ze záruk poskytnutých
finančnímu sektoru je. Na pravidlech založený víceletý rámec
veřejných financí by bylo možné zejména v oblasti výdajů zlepšit
donucovacími mechanismy a/nebo závazky regionů, společenství a obcí o
dodržování limitů, které byly pro jejich schodky stanoveny.
(9)       Ke snížení vysokého
veřejného dluhu by se měla přijmout opatření na
vyřešení problematiky výdajů souvisejících se stárnutím populace a
mělo by se dosáhnout strukturálního snížení schodku. Nová federální vláda
v prosinci 2011 schválila reformu belgického systému důchodového
zabezpečení. Aby se věk odchodu do důchodu reálně zvýšil,
je nutné zahájené reformy systému skutečně provádět a
kontrolovat. Je také naprosto nezbytné podpořit reformu důchodového
systému opatřeními, která podněcují aktivní stárnutí a delší pracovní
kariéru. K dosažení výše uvedeného cíle by přispěly i další reformy,
například vytvoření vazby mezi zákonem stanoveným věkem pro
odchod do důchodu a průměrnou délkou života.
(10)     Belgický finanční systém
se ještě musí vyrovnat s řadou velkých výzev. Restrukturalizace belgických
bank pokračuje a dosud nebyla plně splacena státní podpora, kterou
banky obdržely v letech 2008/2009 z důvodu finanční krize. Bankovní
rizika jsou navíc s ohledem na vysokou úroveň záruk provázána s riziky
veřejného sektoru.
(11)     Stav běžného účtu se
postupně zhoršuje. Zlepšení salda služeb nevyrovnává zhoršení salda zboží.
Vývoz belgického zboží se snížil nejen v porovnání s rostoucím světovým
obchodem, ale i v porovnání s ostatními zeměmi eurozóny a s
průměrem eurozóny obecně, protože jednotkové náklady práce se v
Belgii na rozdíl od jejích hlavních obchodních partnerů (NL, FR, DE) a
celé eurozóny vyvíjely nepříznivě. Vzhledem k tomu, že v Belgii
existuje systém automatické indexace mezd, nemohlo úsilí vlády o omezení
reálného zvýšení mezd na maximálně 0,3 % v letech 2011–2012 zabránit
růstu nominální mzdy, který převýšil růst v sousedních zemích.
Přestože úrovně produktivity jsou vysoké, růst produktivity je
slabý a náklady na vstupy, zejména energii, jsou vysoké. Maloobchodní ceny
plynu a elektřiny byly zmraženy s cílem omezit inflaci, ale nebyla
přijata žádná konkrétní opatření vedoucí k reformě samotného
systému vyjednávání a indexace mezd. V posledních letech stagnuje intenzita
výzkumu a vývoje v soukromém sektoru a nedostatek kvalifikovaných odborníků,
zejména vědců a inženýrů, by se mohl stát závažnou
překážkou dalšího zlepšení inovační schopnosti belgického
hospodářství.
(12)     Byla přijata určitá
strukturální opatření na zvýšení zaměstnanosti mladších a starších
pracovníků a na začleňování nezaměstnaných do pracovní
síly. Belgie zahájila rozsáhlou reformu systému dávek v nezaměstnanosti.
Na trhu práce však stále přetrvávají strukturální problémy a bylo by možné
je řešit účinněji. Zásadní význam pro zlepšení efektivity
aktivních politik trhu práce, zejména pro starší pracovníky nebo
znevýhodněné skupiny, například osoby pocházející z migrace, má
zvýšení míry účasti na celoživotním vzdělávání a provádění
dalších reforem odborného vzdělávání a přípravy. Nebylo dosaženo
žádného výrazného pokroku při snižování daňového zatížení práce. V
červnu 2011 byla zavedena nová daňová úleva pro nejnižší mzdy, ale
nestačila k vyřešení závažných faktorů, které osoby s nejnižšími
příjmy udržují v nezaměstnanosti. Nedošlo k žádnému posunu
daňového zatížení od práce ke spotřebě a/nebo ekologickým daním.

(13)     V případě řady
zboží a služeb jsou ceny obecně vyšší než v jiných členských státech,
což je projevem nízkého konkurenčního tlaku, zejména v maloobchodě a
síťových odvětvích, a slabého rámce dohledu. V odvětví
maloobchodu přetrvávají vysoké překážky vstupu a provozu.
Předpisy, které regulují hospodářskou soutěž, například
stále omezují otevírací hodiny, chrání subjekty na trhu před vstupem
nových soutěžitelů a brání šíření nových obchodních modelů
a technologií. Společným problémem v oblasti hospodářské soutěže
v síťových odvětvích je v Belgii silná pozice subjektů, které
jsou již přítomny na trhu, a vysoké vstupní bariéry v porovnání s
ostatními členskými státy, z čehož vyplývá, že bývalé monopoly mohou
v těchto odvětvích stále ještě účtovat vyšší ceny, než by
dovolil konkurenční trh. Probíhá reforma belgického Úřadu pro ochranu
hospodářské soutěže, ale není jasné, zda bude nový úřad
dostatečně nezávislý a zda bude mít k dispozici dostatečné
zdroje.
(14)     Belgie je na dobré cestě
k dosažení cíle zvýšit podíl obnovitelných zdrojů energie v
hospodářství, ale očekává se, že vůbec nepokročí při
dosahování cíle snížit o 15 % emise skleníkových plynů v odvětvích, na
která se nevztahuje systém obchodování s emisemi[9]. Belgie v roce 2011 nepřijala
dostatečná opatření ani politické iniciativy k řešení této
situace.
(15)     Belgie přijala v rámci
Paktu euro plus řadu závazků. Tyto závazky a provádění
závazků přijatých v roce 2011 se týkají zlepšování
konkurenceschopnosti, zvyšování míry zaměstnanosti, zlepšování
udržitelnosti veřejných financí a posilování fiskální stability. Komise
posoudila provádění závazků přijatých v rámci Paktu euro plus.
Tato doporučení přihlížejí k výsledkům posouzení.
(16)     Komise v souvislosti s
evropským semestrem provedla celkovou analýzu belgické hospodářské
politiky. Vyhodnotila jak program stability, tak národní program reforem, a
předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Belgii, ale také
skutečnost, zda jsou v souladu s pravidly a pokyny EU, a to z toho
důvodu, že je nutné posílit celkovou správu ekonomických záležitostí
Evropské unie tím, že se k budoucím vnitrostátním rozhodnutím bude
přispívat na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru
jsou uvedena v bodech 1 až 7 níže.
(17)     Na základě tohoto
hodnocení Rada posoudila program stability Belgie na rok 2012 a její stanovisko[10] je
vyjádřeno zejména v doporučení č. 1 níže.
(18)     S ohledem na výsledky
hloubkového přezkumu a hodnocení Komise Rada posoudila belgický národní
program reforem na rok 2012 a belgický program stability. Její doporučení
podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou vyjádřena
zejména v níže uvedených doporučeních č. 1, 4, 5 a 6,
DOPORUČUJE, aby Belgie v období
2012–2013 provedla tato opatření:
1.           Provést rozpočet na rok
2012 s cílem zajistit nápravu nadměrného schodku do konce roku 2012. Dále
upřesnit, jaká opatření je třeba přijmout k provedení
rozpočtové strategie na rok 2013 a později, a tak zajistit trvalou
nápravu nadměrného schodku a dostatečný pokrok při dosahování
střednědobého rozpočtového cíle, včetně splnění
výdajového kritéria, a zajistit pokrok při plnění referenční
hodnoty pro snížení dluhu. Upravit fiskální rámec tak, aby se zajistila
závaznost rozpočtových cílů na federální i subfederální úrovni, a
zvýšila transparentnost, pokud jde o sdílení zátěže a odpovědnost
jednotlivých složek veřejné správy.
2.           Pokračovat při zlepšování
dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí omezením výdajů
souvisejících se stárnutím, včetně výdajů ve zdravotnictví. Je
zejména nutné provést reformy systému předběžného odchodu do
důchodu a důchodového systému a zavést opatření, která by
propojila zákonem stanovený věk odchodu do důchodu s prodloužením
průměrné délky života.
3.           Dále navýšit kapitál
nejslabších bank, aby se podpořila síla bankovního sektoru a umožnilo se
mu plnit jeho běžnou roli poskytování úvěrů hospodářství.
4.           Podpořit tvorbu
pracovních míst a konkurenceschopnost, přijmout po konzultaci se
sociálními partnery a v souladu s běžnými vnitrostátními postupy
opatření na reformu systému vyjednávání a indexace mezd. Jako první krok
zajistit, aby růst mezd lépe odrážel vývoj produktivity práce a
konkurenceschopnosti, a) zajištěním provedení ex-post nápravných
mechanismů stanovených zákonem o mzdách a podporou celkových dohod o
zlepšení konkurenceschopnosti na straně nákladů a b) usnadněním
využívání doložek u neúčasti v odvětvových kolektivních dohodách, aby
vznikla dokonalejší vazba mezi růstem mezd a vývojem produktivity práce na
místní úrovni.
5.           Výrazně posunout
daňové zatížení z práce na daně, které méně brzdí růst,
například na daně v oblasti životního prostředí. Pokračovat
v zahájené reformě systému dávek v nezaměstnanosti, aby se snížily
faktory, které odrazují od pracovní činnosti, a aby se posílilo
zaměření podpory zaměstnanosti a aktivačních politik
zaměstnanosti na zranitelné skupiny, zejména na osoby pocházející z
imigrace. Využít další plánované regionalizace kompetencí v oblasti trhu práce
k podpoře meziregionální mobility pracovních sil a posílení souladu mezi
vzděláváním, celoživotním učením, odbornou přípravou a
politikami zaměstnanosti. Rozšířit současné aktivační politiky
zaměstnanosti na všechny věkové skupiny.
6.           Dále rozvíjet
hospodářskou soutěž v maloobchodním odvětví snížením
překážek vstupu a snížením provozních omezení. Zavést opatření na
posílení hospodářské soutěže v síťových odvětvích
(elektřina, plyn, telekomunikace, poštovní služby a doprava)
přezkumem překážek v právních předpisech a posílením
institucionálních ustanovení pro efektivní prosazování pravidel státní podpory.
7.           Přijmout opatření
na nápravu nedostatečného pokroku při dosahování cílů snižování emisí
skleníkových plynů z činností, na které se nevztahuje evropský systém
pro obchodování s emisemi, zejména zajistit, aby k dosažení tohoto cíle
výrazně přispělo odvětví dopravy.
V Bruselu dne […].
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 314 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047.
[5]               Rozhodnutí Rady 2012/238 EU ze dne 26. dubna 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 150 final.
[8]               Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a
dočasných opatření, které útvary Komise přepočítaly
společně dohodnutou metodikou na základě informací uvedených v
programu.
[9]               V Belgii pochází pouze 37,9 % emisí z odvětví, která jsou zahrnuta
do systému EU pro obchodování s emisemi (EZS). Z odvětví, která nespadají do ETS, jsou v této zemi
nejdůležitějšími zdroji emisí skleníkových plynů silniční
doprava (21,5 %) a spotřeba energie (38,9 %). .
[10]             Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Finska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/14

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Finska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2015
   (2015/C 272/04)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020), založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Finska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Finska z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Finska na rok 2015.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Finsku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Finsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Daná zpráva též obsahuje výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že ve Finsku existují makroekonomické nerovnováhy, jež vyžadují politické kroky a sledování. Pozornost je zvlášť třeba věnovat rizikům spojeným se slabou exportní výkonností v souvislosti s restrukturalizací průmyslu. Doba poklesu podílů na světovém vývozu a zpomalení dynamiky elektronického průmyslu sice do značné míry pominula, ovšem míra investic stále zůstává nízká a byl oslaben potenciální růst. Stabilizoval se dluh soukromého sektoru a podle všeho nevzbuzuje bezprostřední obavy, nicméně jeho poměrně vysoká úroveň si žádá pozorné sledování.

               (7)

               Dne 2. dubna 2015 předložilo Finsko svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Finsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. V programu stability z roku 2015 předloženém odstupující vládou, který je založen na předpokladu, že nedojde ke změně politiky a vztahuje se na období let 2014–2019, se očekává, že celkový schodek vládního sektoru který se v roce 2014 zvýšil na 3,2 % HDP, a překročil tak referenční hodnotu 3 % HDP, se podle prognóz dále zhorší na 3,4 % HDP v roce 2015 a poté postupně klesne na 3,1 % HDP v roce 2017 a dále na 2,5 % HDP v roce 2019. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle programu stability z roku 2015 v průběhu prognózovaného horizontu programu vzrůst a do roku 2019 dosáhnout 67,8 % HDP. Střednědobého cíle v podobě strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP nebude do konce programového období dosaženo. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Podle prognózy Komise z jara 2015 by měl schodek veřejných financí dosáhnout 3,3 % HDP v roce 2015 a 3,2 % HDP v roce 2016, přičemž poměr dluhu k HDP má do roku 2016 vzrůst na 64,4 % HDP. Komise zveřejnila dne 13. května 2015 v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy zprávu, která dospěla k závěru, že kritéria pro schodek a dluh se nepovažují za dodržená. Dne 27. května však nastupující vláda zveřejnila svůj strategický program zahrnující plánovaná konsolidační opatření. Podle posouzení Komise by tato opatření v případě plného provedení měla snížit celkový schodek vládního sektoru v roce 2016 na úroveň výrazně nižší než 3 % HDP. Po zhoršení v roce 2014 došlo v roce 2015 k dalšímu odchýlení od požadovaného strukturálního úsilí rámci preventivní složky. Výdajová referenční hodnota by měla být v roce 2015 spolehlivě dodržena. Může hrozit významné odchýlení od požadované korekce v zájmu dosažení střednědobého cíle v období 2014–2015, což bude nutno opětovně následně posoudit. V roce 2016 hrozí určité odchýlení s ohledem na opatření oznámená nastupující vládou. Budou proto zapotřebí další opatření s cílem dosáhnout požadovaných strukturálních korekcí. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015, jakož i posouzení konsolidačních opatření nastupující vlády předložených 27. května, zastává Rada stanovisko, že hrozí, že Finsko nesplní ustanovení Paktu o stabilitě a růstu. Ačkoli Finsko dosáhlo určitého pokroku při provádění správních reforem, účinnost finského veřejného sektoru by mohla být dále zlepšena, zejména v oblastech, které jsou vystaveny tlaku na budoucí náklady v souvislosti se stárnutím obyvatelstva.
               Ve věci obsahu důchodové reformy dospěli sociální partneři k dohodě na podzim roku 2014, ovšem tuto reformu je ještě nutno přijmout. S ohledem na mezeru fiskální udržitelnosti a plánované zvýšení zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu má zásadní význam větší zapojení starších pracovníků na trhu práce. Předčasný odchod z pracovního trhu je způsobován především zdravotním postižením nebo rozšířenými dávkami v nezaměstnanosti pro starší pracovníky. Vládní návrh zákona o reformě sociálních a zdravotních služeb byl finskému parlamentu předložen v prosinci 2014, ovšem do parlamentních voleb v dubnu 2015 se nepodařilo nalézt řešení, jak zajistit rovnováhu mezi správním modelem velkých obecních koalic a autonomií jednotlivých obcí zaručenou ústavou, a platnost návrhu zákona vypršela. Finské obce jsou poměrně malé, ale oproti obcím v jiných evropských zemích vykonávají značně rozsáhlé úkoly. Reforma týkající se uspořádání obcí probíhá s určitým zpožděním a obce provádějí studie ohledně přínosů slučování. Podle národního programu reforem na rok 2015 bude zřejmě parlamentu do konce roku 2016 předložen nový legislativní návrh.

               (9)

               Vzhledem ke stárnutí populace a klesajícímu počtu obyvatel v produktivním věku je třeba, aby měl trh práce přístup k plnému potenciálu pracovní síly. Finsko v tomto směru dosáhlo určitého pokroku a přijalo několik opatření, jež zahrnovala lepší organizaci subvencování mzdových nákladů (se zvláštním zaměřením na starší osoby) a lepší uspořádání veřejných služeb zaměstnanosti. Míra nezaměstnanosti v roce 2014 činila 8,7 % a je na vzestupu, zejména u mladých lidí a starších pracovníků. Dohoda o omezení růstu mezd z roku 2013 přispívá k obnovení konkurenceschopnosti z hlediska nákladů a vývozu nižším růstem jednotkových nákladů práce.

               (10)

               Určitého pokroku Finsko dosáhlo při posilování schopnosti dodávat inovativní produkty. Vláda provádí komplexní reformu výzkumných institucí a jejich financování. Koncepce pro čistou technologii, biotechnologii a digitalizaci jsou slibné, ovšem poměrně malého rozsahu. Ačkoli investice Finska do výzkumu a vývoje patří mezi nejvyšší v Unii, země se i nadále potýká s problémy, jak tyto investice úspěšně zúročit do vývozu výrobků a služeb. Vláda se snaží zjednodušit a zefektivnit systémy podpory pro podniky, navýšit financování začínajících podniků a podporovat jejich internacionalizaci. Míra investic ve Finsku nicméně zůstává nízká, přetrvávají vývozní potíže a poklesla zaměstnanost. Úsilí je třeba též věnovat posílení hospodářské soutěže na trzích výrobků a služeb, a to zejména v maloobchodním sektoru, který je i nadále vysoce koncentrovaný.

               (11)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Finska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Finsku pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Finsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Finsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (12)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (13)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 2 a 3.

               (14)

               V souvislosti s evropským semestrem Komise provedla rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Finsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Finsku v období 2015–2016:

               1.

               Dosáhnout fiskální korekce ve výši nejméně 0,1 % HDP v zájmu splnění střednědobého rozpočtového cíle v roce 2015 a 0,5 % HDP v roce 2016. Dále usilovat o zmenšení mezery fiskální udržitelnosti a upevnění podmínek pro růst.

               2.

               Přijmout dohodnutou důchodovou reformu a postupně odstranit možnosti předčasného odchodu do důchodu. Zajistit účinné nastavení a provádění správních reforem týkajících se uspořádání obcí a sociálních a zdravotních služeb s cílem zvýšit produktivitu a nákladovou efektivnost při poskytování veřejných služeb a současně zajistit jejich kvalitu.

               3.

               Usilovat o zlepšení zaměstnatelnosti mladých lidí, starších pracovníků a dlouhodobě nezaměstnaných s důrazem především na rozvoj jejich pracovních dovedností. Podporovat vývoj mezd v souladu s vývojem produktivity při plném respektování úlohy sociálních partnerů a v souladu s vnitrostátními postupy.

               4.

               Přijmout opatření, která otevřou maloobchodní sektor účinné hospodářské soutěži.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Finska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 127).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 15. prosince 2015 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (ESRB/2015/2)

text:
               12.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 97/9

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
   ze dne 15. prosince 2015
   o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě
   (ESRB/2015/2)
   (2016/C 97/02)
   GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (1), a zejména na článek 3 a články 16 až 18 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (2), a zejména na článek 458 tohoto nařízení,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (3), a zejména na oddíl II kapitoly 4 hlavy VII uvedené směrnice,
   s ohledem na rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (4), a zejména na čl. 15 odst. 3 písm. e) a články 18 až 20 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Finanční systém v Unii je vysoce integrovaný. To znamená, že zahraniční subjekty často poskytují přeshraniční finanční služby. V rámci vnitřního trhu se mohou poskytovatelé finančních služeb v určitém členském státě rozhodnout, zda budou finanční služby poskytovat prostřednictvím dceřiných společností nebo poboček, které se nacházejí v jiném členském státě, nebo zda budou přeshraniční finanční služby poskytovat přímo. Tato situace může vést k tomu, že vnitrostátní makroobezřetnostní politika může mít značné přeshraniční účinky.

               (2)

               Zahraniční poskytovatelé finančních služeb, kteří poskytují přeshraniční finanční služby, a to přímo, nebo prostřednictvím svých poboček v jiných členských státech, nejsou obvykle dotčeni opatřeními makroobezřetnostní politiky, která se uplatňují v případě vnitrostátních poskytovatelů finančních služeb v těchto členských státech. Poskytovatelé finančních služeb, na něž by se jinak tyto požadavky vztahovaly, např. z důvodu, že mají místní dceřinou společnost, jsou v důsledku této skutečnosti motivováni k tomu, aby svou činnost směřovali prostřednictvím alternativních cest, jimiž obejdou opatření hostitelské země. Úniky a regulatorní arbitráž, které jsou důsledkem takového jednání, by mohly narušit účinnost vnitrostátních opatření makroobezřetnostní politiky.

               (3)

               Hospodářská soutěž může být dále narušena, pokud pobočky zahraničních poskytovatelů finančních služeb a zahraniční poskytovatelé finančních služeb, kteří poskytují přeshraniční finanční služby přímo, s cílem zvýšit svůj podíl na trhu využívají svou konkurenční výhodu, a to například nižší kapitálové požadavky na expozice vytvořené v aktivačním členském státě, oproti tuzemským poskytovatelům finančních služeb a dceřiným společnostem zahraničních poskytovatelů finančních služeb v daném členském státě.

               (4)

               Opatření makroobezřetnostní politiky přijatá v jedné zemi budou mít prostřednictvím přeshraničních vazeb vnější účinky na finanční stabilitu v jiných zemích. Obecně budou tyto účinky pozitivní, neboť makroobezřetnostní politika snižuje systémové riziko a pravděpodobnost a dopad systémové krize, čímž rovněž zlepšuje finanční stabilitu v jiných členských státech. Tyto účinky však mohou být rovněž negativní. Například pobočky zahraničních poskytovatelů finančních služeb a zahraniční poskytovatelé finančních služeb, kteří poskytují přeshraniční finanční služby přímo, ačkoli jsou vystaveni stejným rizikům jako tuzemští poskytovatelé finančních služeb a dceřiné společnosti zahraničních poskytovatelů finančních služeb, nemusí obvykle zvyšovat odolnost vůči těmto rizikům, a to například tím, že by se na ně vztahovala vnitrostátní kapitálová opatření v domovském členském státě. Pokud tito poskytovatelé finančních služeb kromě toho využívají konkurenční výhodu oproti tuzemským poskytovatelům finančních služeb a dceřiným společnostem zahraničních poskytovatelů finančních služeb, mohlo by je to motivovat ke zvýšení jejich expozic vůči příslušným makroobezřetnostním rizikům v aktivačním členském státě, čímž je domovský členský stát vystaven vyššímu riziku. Pokud by se tato makroobezřetnostní rizika související s poskytováním finančních služeb měla naplnit, mohly by se kapitálové rezervy těchto poskytovatelů finančních služeb ukázat jako nedostatečné, což by mělo negativní důsledky pro jejich domovské finanční systémy.

               (5)

               S ohledem na tyto skutečnosti a s cílem zajistit, aby makroobezřetnostní politika byla účinná a konzistentní, musí tvůrci makroobezřetnostní politiky tyto přeshraniční účinky řádně zohlednit a je-li to důvodné, musí za účelem jejich řešení použít vhodné nástroje této politiky. Za účelem dosažení tohoto cíle Evropská rada pro systémová rizika (ESRB) doporučuje použít přístup, který je založen na dvou hlavních pilířích, a to na: a) systematickém hodnocení přeshraničních účinků makroobezřetnostní politiky a b) koordinované politické reakci ve formě dobrovolné reciprocity opatření makroobezřetnostní politiky v případě potřeby. Je rovněž důležité, aby tyto pilíře byly v rámci Unie provedeny co nejkonzistentněji.

               (6)

               Systematickému hodnocení přeshraničních účinků makroobezřetnostní politiky dosud nebyla věnována pozornost, jakou si zaslouží. To je částečně dáno tím, že znalost (možných) kanálů přeshraničních dopadů je stále omezena a že dostupné údaje dosud nebyly zcela vyhodnoceny s cílem analyzovat přeshraniční účinky. ESRB se tedy domnívá, že je důležité, aby všechny dostupné údaje byly používány systematicky s cílem lépe porozumět a zhodnotit přeshraniční účinky.

               (7)

               Je důležité stanovit postup, který se zaměřuje na systematické hodnocení přeshraničních účinků makroobezřetnostní politiky a jehož cílem je zajistit, aby tvůrci makroobezřetnostní politiky případné přeshraniční účinky jimi navrhovaných opatření hodnotili ex ante. S ohledem na stávající požadavky vyplývající z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (5), směrnice 2013/36/EU a doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2013/1 (6) by tvůrci makroobezřetnostní politiky měli skutečné přeshraniční účinky svých politik kromě toho hodnotit rovněž ex post. Analýzy, které provádějí členské státy, doplní analýzy, které provádí ESRB.

               (8)

               Koordinovaná politická reakce, kterou podporuje ESRB, má formu ujednání o dobrovolné reciprocitě opatření makroobezřetnostní politiky. Dobrovolný charakter ujednání, který vyplývá z povahy doporučení ESRB (7), tuto dobrovolnou reciprocitu odlišuje od povinného uznávání určitých opatření makroobezřetnostní politiky podle práva Unie. S výjimkou doporučení A o hodnocení přeshraničních účinků a doporučení B o oznamování opatření makroobezřetnostní politiky není záměrem tohoto doporučení uplatňovat opatření makroobezřetnostní politiky, v jejichž případě právo Unie zakotvuje povinné uznávání. Povinné uznávání je v současné době zakotveno v případě opatření přijatých podle čl. 124 odst. 5 a čl. 164 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013 a v případě proticyklické kapitálové rezervy, je-li stanovena pod hranicí pro povinné uznávání. Stejná výjimka platí pro sazby proticyklických kapitálových rezerv, které jsou nad hranicí pro povinné uznávání, neboť doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2014/1 (8) již nyní podporuje úplné uznávání sazeb proticyklických kapitálových rezerv mezi členskými státy.

               (9)

               S cílem zajistit, aby vnitrostátní opatření makroobezřetnostní politiky byla účinná a konzistentní, je důležité doplnit povinné uznávání podle práva Unie dobrovolnou reciprocitou, čímž se vnitrostátní opatření makroobezřetnostní politiky budou vztahovat i na pobočky zahraničních poskytovatelů finančních služeb a zahraniční poskytovatele finančních služeb, kteří poskytují přeshraniční finanční služby přímo. Konečným cílem je dosáhnout toho, aby se na stejný druh rizikové expozice v daném členském státě uplatňoval stejný soubor makroobezřetnostních požadavků, a to bez ohledu na právní status poskytovatele finančních služeb nebo místo, kde se tento poskytovatel nachází. Opatření makroobezřetnostní politiky založená na expozici, zejména opatření, která jsou zaměřena na určitou rizikovou expozici, by měla být recipročně uplatněna.

               (10)

               Toto doporučení poskytuje příslušným orgánům pokyny ve vztahu k přijímání recipročních opatření v návaznosti na opatření makroobezřetnostní politiky jiných příslušných orgánů. Opatření makroobezřetnostní politiky, která aktivoval jeden členský stát a která jsou v tomto doporučení uvedena, by měla být ve všech dalších členských státech recipročně uplatněna. Opatření makroobezřetnostní politiky budou uvedena v tomto doporučení, pokud příslušný aktivační orgán požádá o reciprocitu a pokud ESRB žádost o reciprocitu považuje za důvodnou. S cílem zajistit účinnost ujednání o dobrovolné reciprocitě je důležité, aby ESRB byla o těchto opatřeních vyrozuměna včas a dostatečně podrobně, a to za pomoci standardizovaného vzoru.

               (11)

               V zájmu zajištění účinnosti ujednání o dobrovolné reciprocitě se očekává, že příslušné orgány přijmou reciproční opatření v přiměřené lhůtě. Delší lhůty budou doporučeny v případě opatření, která nejsou k dispozici ve všech jurisdikcích.

               (12)

               Záměrem tohoto doporučení je obsáhnout všechna opatření makroobezřetnostní politiky bez ohledu na to, kterou částí finančního systému se zabývají. Na základě mandátu ESRB obsaženého v nařízení (EU) č. 1092/2010 oblast působnosti tohoto doporučení přesahuje uplatňování makroobezřetnostních nástrojů ve smyslu směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013. Záměrem tohoto doporučení je tedy obsáhnout i opatření, která nebyla v právu Unie harmonizována. Oblast působnosti tohoto doporučení podléhá příslušné jurisdikci příslušných orgánů a uplatňuje se na opatření makroobezřetnostní politiky, jež příslušné orgány mohou na základě svého mandátu přijmout či aktivovat.

               (13)

               Vnitrostátní příslušné orgány, pověřené orgány, jakož i makroobezřetnostní orgány a Evropská centrální banka (ECB) (v případě členských států, které se účastní jednotného mechanismu dohledu) se považují za příslušné orgány, a to zejména tehdy, pokud jsou oprávněny přijímat nebo aktivovat opatření makroobezřetnostní politiky. Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (9) a nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (10) ECB svěřují zvláštní úkoly v oblasti dohledu. ECB může uplatňovat vyšší požadavky týkající se kapitálových rezerv nebo opatření přísnější než ta, která uplatňují vnitrostátní pověřené orgány. Za tímto výhradním účelem se má za to, že ECB případně je příslušným nebo pověřeným orgánem a má všechny pravomoci a povinnosti, které mají příslušné a pověřené orgány na základě příslušných právních předpisů Unie.

               (14)

               Nová opatření makroobezřetnostní politiky, jež přijaly členské státy účastnící se jednotného mechanismu dohledu, musí projít příslušnými koordinačními postupy v rámci jednotného mechanismu dohledu. Recipročním ujednáním ve smyslu tohoto doporučení nejsou dotčeny tyto vnitřní koordinační postupy v rámci jednotného mechanismu dohledu, přičemž ESRB začne posuzovat reciprocitu až poté, co byly vnitřní koordinační postupy v rámci jednotného mechanismu dohledu ukončeny.

               (15)

               Orgány mohou vyjmout poskytovatele finančních služeb s nepodstatnou expozicí vůči zjištěnému makroobezřetnostnímu riziku v aktivační zemi (zásada de minimis). Jedná se o vnitrostátní diskreční pravomoc, kterou však orgány rovněž nemusí uplatňovat, pokud reciprocitu považují za zásadní.

               (16)

               S cílem zajistit, aby opatření makroobezřetnostní politiky byla transparentní a odpovědná a aby tato opatření byla účinně provedena, měly by příslušné orgány v rámci své obecné strategie pro komunikaci opatření makroobezřetnostní politiky zavést strategii pro komunikaci žádostí o reciprocitu a všech recipročních opatření. Ve vztahu k žádostem o reciprocitu je obzvláště důležité, aby všem dotčeným orgánům byly včas poskytnuty všechny informace, které jsou relevantní a nezbytné pro příslušné rozhodovací procesy. Stejně tak je důležité, aby zúčastněné strany (včetně přímých adresátů opatření makroobezřetnostní politiky) byly včas v plném rozsahu informovány o všech opatřeních makroobezřetnostní politiky, která jsou pro ně relevantní.

               (17)

               Postup doporučený tímto doporučením a rozhodnutím ESRB/2015/4 (11) je koncipován tak, aby byl co neúčinnější za účelem dosažení dobrovolné reciprocity. V souvislosti s nadcházejícím přezkumem unijního rámce pro makroobezřetnostní politiku a v souladu s možnými změnami stávajícího souboru nástrojů by však Evropská komise měla zvážit, zda a jakým způsobem by ujednání o dobrovolné reciprocitě ve smyslu tohoto doporučení mohlo být s cílem podpořit účinnost vnitrostátních makroobezřetnostních politik nejlépe zakotveno v právu Unie. Návrh Evropské komise by měl v ideálním případě vycházet z ujednání o dobrovolné reciprocitě, jak je rozpracováno v tomto doporučení a v kapitole 11 příručky ESRB s názvem „ESRB Handbook on Operationalising Macroprudential Policy in the Banking Sector“ (dále jen „příručka ESRB“) (12).

               (18)

               Doporučení ESRB se zveřejňují poté, co generální rada o svém záměru je zveřejnit informovala Radu a dala jí příležitost se k tomuto záměru vyjádřit,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   ODDÍL 1

      DOPORUČENÍ

      Doporučení A - Hodnocení přeshraničních účinků vlastních opatření makroobezřetnostní politiky přijatých příslušnými orgány

               1.

               Příslušným aktivačním orgánům se doporučuje, aby před přijetím svých vlastních opatření makroobezřetnostní politiky zhodnotily přeshraniční účinky provedení těchto opatření. Přinejmenším by měly být zhodnoceny kanály přeshraničních dopadů ve formě úpravy rizik a regulatorní arbitráže, a to za pomoci metodiky vymezené v kapitole 11 příručky ESRB.

               2.

               Příslušným aktivačním orgánům se doporučuje, aby zhodnotily možné:

                           a)

                           přeshraniční účinky (úniky a regulatorní arbitráž) provádění opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci a

                           b)

                           přeshraniční účinky navrhovaných opatření makroobezřetnostní politiky na jiné členské státy a na vnitřní trh.

               3.

               Příslušným aktivačním orgánům se doporučuje, aby alespoň jednou ročně sledovaly vznik a vývoj přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky, jež zavedly.

      Doporučení B - Oznámení a žádost o reciprocitu vlastních opatření makroobezřetnostní politiky přijatých příslušnými orgány

               1.

               Příslušným aktivačním orgánům se doporučuje, aby ESRB o opatřeních makroobezřetnostní politiky vyrozuměly, jakmile jsou přijata, avšak nejpozději dva týdny po jejich přijetí. Oznámení by měla obsahovat hodnocení přeshraničních účinků a nezbytnost reciprocity ze strany příslušných orgánů. Příslušné aktivační orgány se vyzývají k tomu, aby informace poskytovaly v anglickém jazyce za použití vzorů zveřejněných na internetových stránkách ESRB.

               2.

               Považuje-li se reciprocita ze strany ostatních členských států za nezbytnou k zajištění účinného fungování příslušných opatření, příslušným aktivačním orgánům se doporučuje, aby ESRB předložily žádost o reciprocitu spolu s oznámením tohoto opatření.

               3.

               Pokud opatření makroobezřetnostní politiky byla aktivována před přijetím tohoto doporučení nebo pokud při prvotním zavedení těchto opatření nebyla reciprocita považována za nezbytnou, avšak příslušný aktivační orgán následně rozhodl, že tato reciprocita je nezbytná, příslušným aktivačním orgánům se doporučuje, aby ESRB předložily žádost o reciprocitu.

      Doporučení C - Reciprocita opatření makroobezřetnostní politiky přijatých jinými příslušnými orgány

               1.

               Příslušným orgánům se doporučuje, aby recipročně uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, která byla přijata jinými příslušnými orgány a jejichž reciproční uplatnění doporučila ESRB.

               2.

               Příslušným orgánům se doporučuje, aby recipročně uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky uvedená v tomto doporučení, a to tak, že provedou opatření makroobezřetnostní politiky, které je stejné jako opatření, které provedl aktivační orgán. Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky ve vnitrostátní legislativě k dispozici, příslušným orgánům se doporučuje, aby po konzultaci s ESRB toto opatření recipročně uplatnily tak, že přijmou opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný aktivovanému opatření makroobezřetnostní politiky.

               3.

               Není-li doporučena konkrétní lhůta pro reciproční uplatnění opatření makroobezřetnostní politiky, příslušným orgánům se doporučuje, aby reciproční opatření makroobezřetnostní politiky přijaly nejpozději ve lhůtě tří měsíců od zveřejnění poslední změny tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie. Přijatá a reciproční opatření by měla mít pokud možno stejné aktivační datum.

      Doporučení D - Oznámení reciprocity opatření makroobezřetnostní politiky přijatých jinými příslušnými orgány

   Příslušným orgánům se doporučuje, aby ESRB vyrozuměly o tom, že recipročně uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky jiných příslušných orgánů. Oznámení by měla být zaslána nejpozději jeden měsíc po přijetí recipročního opatření. Orgány, které činí oznámení, se vyzývají k tomu, aby informace poskytovaly v anglickém jazyce za použití vzoru zveřejněného na internetových stránkách ESRB.
   ODDÍL 2

      PROVÁDĚNÍ

   1.   Výklad pojmů

   Pro účely tohoto doporučení:

               a)

               „aktivací“ se rozumí uplatňování opatření makroobezřetnostní politiky na vnitrostátní úrovni;

               b)

               „přijetím“ se rozumí rozhodnutí příslušného orgánu, pokud se týká zavedení, recipročního uplatnění nebo změny opatření makroobezřetnostní politiky;

               c)

               „finanční službou“ se rozumí služba bankovní, úvěrové, pojišťovací, investiční či platební povahy nebo povahy osobního důchodu;

               d)

               „opatřením makroobezřetnostní politiky“ se rozumí opatření, jehož předmětem je předcházení a zmírňování systémového rizika ve smyslu čl. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1092/2010 a jež příslušný orgán přijal nebo aktivoval podle práva Unie nebo vnitrostátního práva.

               e)

               „oznámením“ se rozumí písemné oznámení v anglickém jazyce, které ESRB adresují příslušné orgány včetně ECB podle článku 9 nařízení (EU) č. 1024/2013, které se týká opatření makroobezřetnostní politiky přijatého zejména v souladu s článkem 133 směrnice 2013/36/EU a článkem 458 nařízení (EU) č. 575/2013 a jímž může být žádost členského státu o reciprocitu učiněná zejména v souladu s čl. 134 odst. 4 směrnice 2013/36/EU a čl. 458 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013;

               f)

               „reciprocitou“ se rozumí ujednání, podle něhož příslušný orgán v jedné jurisdikci uplatní opatření makroobezřetnostní politiky, které je stejné jako opatření stanovené příslušným aktivačním orgánem v jiné jurisdikci nebo je tomuto opatření rovnocenné, na finanční instituce v rámci jurisdikce příslušného orgánu, pokud jsou v jurisdikci příslušného orgánu vystaveny stejnému riziku;

               g)

               „příslušným aktivačním orgánem“ se rozumí příslušný orgán, který odpovídá za uplatňování opatření makroobezřetnostní politiky na vnitrostátní úrovni;

               h)

               „příslušným orgánem“ se rozumí orgán pověřený k tomu, aby přijímal nebo aktivoval opatření makroobezřetnostní politiky, a to zejména:

                           i)

                           pověřený orgán v souladu s kapitolou 4 směrnice 2013/36/EU a článkem 458 nařízení (EU) č. 575/2013, příslušný orgán ve smyslu čl. 4 odst. 1 pododst. 40 nařízení (EU) č. 575/2013, ECB v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013; nebo

                           ii)

                           makroobezřetnostní orgán s cíli, mechanismy, pravomocemi, požadavky týkajícími se odpovědnosti a jinými znaky vymezenými v doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/3 (13).

         2.   Výjimky

               1.

               Příslušné orgány mohou rozhodnout, že se na poskytovatele finančních služeb v jejich jurisdikci nebude vztahovat určité reciproční opatření makroobezřetnostní politiky, pokud tito poskytovatelé finančních služeb mají nepodstatné expozice vůči zjištěnému makroobezřetnostnímu riziku v jurisdikci, v níž příslušný aktivační orgán uplatňuje předmětné opatření makroobezřetnostní politiky (zásada de minimis). Obdobně jako v případě postupu přijatého pro proticyklické kapitálové rezervy v článku 130 směrnice 2013/36/EU mohou orgány rozhodnout, že poskytovatele finančních služeb s expozicemi pod stanovenou prahovou hodnotou osvobodí od recipročního uplatnění tohoto opatření makroobezřetnostní politiky. Vyžaduje se, aby příslušné orgány ESRB vyrozuměly o těchto výjimkách za použití vzoru pro oznamování recipročních opatření, který je zveřejněn na internetových stránkách ESRB. Při používání zásady de minimis musí orgány pozorně sledovat, zda dochází k únikům a regulatorní arbitráži, a v případě potřeby odstranit mezeru v regulaci.

               2.

               Pokud příslušné orgány opatření již recipročně uplatnily a zveřejnily před tím, než je na základě tohoto doporučení doporučeno reciproční uplatnění tohoto opatření, nemusí být reciproční opatření měněno, a to ani v případě, že se liší od opatření provedeného aktivačním orgánem.

         3.   Lhůty a podávání zpráv

               1.

               Příslušné orgány se vyzývají, aby ESRB a Radě podávaly zprávy o opatřeních, jež přijaly v reakci na toto doporučení, nebo aby v případě nečinnosti poskytly náležité zdůvodnění. Zprávy se zasílají jednou za dva roky; první zpráva musí být předána nejpozději dne 30. června 2017. Zprávy by měly zahrnovat přinejmenším:

                           a)

                           informace o podstatě a časovém rámci přijímaných opatření;

                           b)

                           hodnocení účinnosti přijímaných opatření z pohledu cílů sledovaných tímto doporučením;

                           c)

                           podrobné odůvodnění výjimek udělených podle zásady de minimis spolu s podrobným odůvodněním nečinnosti či jakéhokoli odchýlení od tohoto doporučení včetně případného prodlení.

               2.

               V případě sdílené odpovědnosti by měly příslušné orgány svůj postup vzájemně koordinovat, aby nezbytné informace poskytly včas.

               3.

               Příslušné orgány se vyzývají, aby ESRB o všech navrhovaných opatřeních makroobezřetnostní politiky informovaly při nejbližší možné příležitosti.

               4.

               Reciproční opatření makroobezřetnostní politiky se považuje za rovnocenné, má-li pokud možno:

                           a)

                           stejný hospodářský dopad;

                           b)

                           stejnou oblast působnosti a

                           c)

                           stejné důsledky (sankce) v případě neplnění.

         4.   Změny tohoto doporučení

   Generální rada rozhodne o tom, zda je třeba provést změnu tohoto doporučení. Tato změna zahrnuje zejména všechna dodatečná či pozměněná opatření makroobezřetnostní politiky, která mají být recipročně uplatněna, ve smyslu doporučení C a související přílohy, které obsahují informace o konkrétním opatření. Je-li pro splnění jednoho nebo více doporučení nutné iniciovat přijetí právních předpisů, generální rada může lhůty uvedené v předchozích odstavcích rovněž prodloužit. Generální rada může zejména rozhodnout, že provede změnu tohoto doporučení v návaznosti na přezkum rámce pro povinné uznávání podle práva Unie, který provede Evropská komise, nebo na základě zkušeností s fungováním ujednání o dobrovolné reciprocitě, zavedeného tímto doporučením.
   5.   Sledování a hodnocení

               1.

               Sekretariát ESRB:

                           a)

                           napomáhá příslušným orgánům tím, že usnadňuje koordinované podávání informací, poskytuje jim příslušné vzory a v případě nutnosti upřesňuje postup a lhůty pro dodržování tohoto doporučení;

                           b)

                           ověřuje dodržování tohoto doporučení ze strany příslušných orgánů, a to mj. i poskytnutím pomoci na jejich žádost, a předkládá zprávy o dodržování tohoto doporučení generální radě.

               2.

               Generální rada hodnotí přijatá opatření a zdůvodnění oznámená příslušnými orgány a případně rozhoduje o tom, zda toto doporučení nebylo zohledněno a zda příslušné orgány řádně nezdůvodnily svou nečinnost.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 15. prosince 2015.

            Předseda ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (4)  Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

      (6)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 4. dubna 2013 o průběžných cílech a nástrojích makroobezřetnostní politiky (ESRB/2013/1) (Úř. věst. C 170, 15.6.2013, s. 1).

      (7)  Ačkoli doporučení ESRB nejsou právně závazná, jsou spjata s postupem „konej, nebo vysvětli“.

      (8)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 18. června 2014 o pokynech ke stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv (ESRB/2014/1) (Úř. věst. C 293, 2.9.2014, s. 1).

      (9)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).

      (10)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

      (11)  Anglické znění je k dispozici na internetových stránkách ESRB www.esrb.europa.eu.

      (12)  Zveřejněno na internetových stránkách ESRB www.esrb.europa.eu.

      (13)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 22. prosince 2011 o makroobezřetnostním mandátu vnitrostátních orgánů (ESRB/2011/3) (Úř. věst. C 41, 14.2.2012, s. 1).


title: Doporučení Rady ze dne  14. února 2006  o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky

text:
               17.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 47/58

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 14. února 2006
   o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky
   (2006/108/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 112 odst. 2 písm. b) a čl. 122 odst. 4 této smlouvy a na články 11.2 a 43.3 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   Funkční období Otmara ISSINGA končí dne 31. května 2006. Je třeba přistoupit ke jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky,
   DOPORUČUJE:
   jmenovat Jürgena STARKA členem Výkonné rady Evropské centrální banky na dobu osmi let s účinkem ode dne 1. června 2006.
   Toto doporučení podléhá rozhodnutí hlav států nebo vlád členských států Evropského společenství, jejichž měnou je euro, a to po konzultaci s Evropským parlamentem a s Radou guvernérů Evropské centrální banky.
   Toto doporučení bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 14. února 2006.

            Za Radu

            předseda

         K.-H. GRASSER


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/115

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2014
   2014/C 247/22
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Slovinska na období 2012–2016. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Slovinska na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Slovinsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu Slovinska podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Slovinsko se nadále potýká s nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou, která vyžaduje sledování apokračující rozhodná politická opatření. I když v průběhu roku 2013 došlo díky makroekonomickým změnám a některým politickým opatřením, které Slovinsko přijalo, ke zmírnění nerovnováhy, rozsah potřebné korekce znamená, že stále přetrvávají významná rizika. Velmi velkou pozornost vyžadují konkrétně rizika pocházející z hospodářské struktury charakterizované slabou správou a řízením společností, z vysokého stupně zapojení státu do hospodářství, ze ztrát nákladové konkurenceschopnosti, z nadměrné výše podnikových dluhů a ze značného nárůstu veřejného zadlužení. Přestože bylo dosaženo značného pokroku při korekci rozvah bank, jsou stále zapotřebí rozhodné kroky s ohledem na úplné provedení ucelené strategie pro bankovní sektor, včetně restrukturalizace, privatizace a zvýšeného dohledu.

               (8)

               Dne 5. března 2014 podala Komise Slovinsku autonomní doporučení, v němž od orgánů vyžaduje další úsilí k zajištění plného souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném schodku a podání zpráv o dalších opatřeních v samostatné části letošního programu stability.

               (9)

               Dne 15. dubna 2014 předložilo Slovinsko svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 24. dubna 2014 svůj program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability z roku 2014 je napravit nadměrný schodek do roku 2015 a dosáhnout střednědobého cíle do roku 2017. Program potvrzuje předcházející střednědobý cíl dosáhnout vyrovnaného rozpočtu, což je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Nepředpokládá se však, že (přepočtené) strukturální saldo dosáhne do roku 2017 střednědobého cíle. Podle programu stability se má v roce 2015 v souladu s cílem stanoveným v doporučení v rámci postupu při nadměrném schodku snížit deficit pod 3 % HDP. Po roce 2015 program stability předpokládá stálé snižování deficitu s tím, že v roce 2018 by mělo být dosaženo přebytku 0,3 % HDP. Podle programu stability má veřejný dluh dosáhnout vrcholu v roce 2015 na hodnotě 81,1 % HDP a v roce 2016 má klesnout na 76 %. Celkově je rozpočtová strategie popsaná v programu stability v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu stability vycházejí a který vypracoval nezávislý subjekt (Ústav pro makroekonomickou analýzu a rozvoj), je obezřetný. V programu stability jsou určena některá doplňující opatření, která pomohou překlenout rozdíly vůči požadovanému fiskálnímu úsilí. Na základě toho lze konstatovat, že program stability částečně dodržel autonomní doporučení Komise. Rizika horšího vývoje však přetrvávají vzhledem k tomu, že opatření, o něž se program stability opírá, nejsou dostatečně podrobná a mnohá z nich mají být teprve přijata.
               Veškeré případné další potřeby rekapitalizace bank vyplývající z výsledků přezkumu kvality aktiv a zátěžového testu provedených ve Slovinsku v roce 2013 by zvýšily deficit a míru zadlužení, zatímco veškeré výnosy z úspěšné privatizace subjektů nebo bank ve vlastnictví státu, které nebyly v projekcích programu zahrnuty, by snížily dluhové zatížení. Na základě prognózy Komise zaostává fiskální úsilí v období 2013–2014 o 1,4 % HDP, pokud jde o (korigovanou) změnu strukturálního salda, a o 0,5 % HDP, pokud jde o objem požadovaných opatření, která byla považována za nezbytná v době vydání doporučení v rámci postupu při nadměrném schodku. Zatímco v programu stability se pro rok 2015 předpokládá deficit v souladu s doporučením v rámci postupu při nadměrném schodku, prognóza útvarů Komise z jara 2014 odhaduje deficit ve výši 3,1 % HDP.

               (11)

               Kromě toho se na základě prognózy Komise očekává, že fiskální úsilí měřené jak pomocí (korigované) změny strukturálního salda, tak objemu diskrečních opatření, která mají být provedena, bude poněkud nižší, než doporučuje pro rok 2015 Rada. Na základě prognózy Komise a posouzení konvergenčního programu provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že v roce 2014 i v dalších letech je potřebné další úsilí, aby byl zajištěn úplný soulad s doporučením v rámci postupu při nadměrném schodku, včetně požadovaného strukturálního úsilí.

               (12)

               Co se týče fiskálních pravidel, v roce 2013 parlament schválil ústavní základ pro stanovení pravidla vyrovnaného nebo přebytkového rozpočtu veřejných financí ve strukturálním vyjádření. Avšak potřebné prováděcí právní předpisy, konkrétně zákon o fiskálních pravidlech, který měl být schválen do listopadu 2013, musí být teprve přijaty. Především je nutno vytvořit právní základnu, která by definovala úlohu, pravomoci a nezávislost fungující fiskální rady. Včasné dokončení komplexního přezkumu výdajů všech rozpočtových subjektů v hlavní oblasti výdajů na zdravotní péči by mohlo určit opatření na podporu fiskální konsolidace a určit možnosti pro zlepšení účinnosti a nákladové efektivnosti.

               (13)

               V roce 2013 bylo Slovinsku doporučeno posílit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému a zlepšit účinnost, nákladovou efektivnost a kvalitu v oblasti dlouhodobé péče. Slovinsko dosáhlo omezeného pokroku, co se týče opatření přijatých na základě tohoto doporučení. Hodnocení důchodové reformy z roku 2012 bylo dokončeno v dubnu 2014 a první zjištění jsou pozitivní. I když byly realizovány určité fiskální úspory, úroveň důchodů zůstává nezměněna. Slovinsko je ve střednědobém a dlouhodobém výhledu vystaveno vysokým rizikům v souvislosti s fiskální udržitelností, zejména kvůli zvyšování výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva vyplývajícímu z tamější demografické situace. Jestliže se mají celkové výdaje ve střednědobém a dlouhodobém výhledu stabilizovat při zajištění přiměřených důchodů a dostatečného přístupu k službám dlouhodobé péče, budou muset být důchodový systém a systém dlouhodobé péče ve střednědobém výhledu reformovány. Příslušné orgány mají v plánu vypracovat bílou knihu pro komplexní důchodovou reformu. Návrh reformy dlouhodobé péče byl přijat na konci roku 2013 a příslušná legislativa se očekává do konce roku 2014. Existuje však riziko, že se reforma zpozdí kvůli tomu, že se opožďuje probíhající reorganizace zdravotního pojištění.

               (14)

               Situace na trhu práce se zhoršila. V roce 2013 dosáhla nezaměstnanost 10,3 % a nezaměstnanost mladých se vyšplhala na 21,6 %, zatímco podíl mladých lidí, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání či odborné přípravy, se mezi lety 2011 a 2013 zvýšil o 2,1 procentního bodu. Z hodnocení reformy trhu práce přijaté v roce 2013 je zřejmá klesající segmentace mezi smlouvami na dobu neurčitou a na dobu určitou, třebaže na základě většího využívání jiných netrvalých smluvních forem, zatímco účinek pobídek k zaměstnávání starších a mladších lidí je stále nejasný. Segmentace trhu práce je také řešena pomocí lepší regulace práce studentů. Přestože nový zákon čeká na schválení, přetrvávají obavy, zda bude dostatečně řešit nedostatky předcházejících předpisů. Vláda dosáhla omezeného pokroku v provádění doporučení z loňského roku k minimální mzdě, která se nadále upravuje pouze podle inflace, zatímco zákon o minimální mzdě umožňuje indexaci podle jiných ekonomických podmínek. Omezeného pokroku bylo dosaženo v přípravě účinných cílených opatření aktivní politiky na trhu práce a řešení nesouladu mezi nabízenými dovednostmi a potřebami trhu práce.

               (15)

               Vláda dosáhla značného pokroku v realizaci doporučení týkajících se stability v bankovním sektoru, provedení spolehlivého přezkumu kvality aktiv a zátěžového testu, včasných rekapitalizací a převodů úvěrů v selhání na společnost spravující aktiva bank. Práce však zdaleka není dokončena a jsou nezbytná rozhodná opatření k dokončení a provedení komplexní strategie pro bankovní sektor oznámené v prosinci 2013, včetně restrukturalizace, privatizace a zvýšeného dohledu. Množství úvěrů v selhání v bankovním systému zůstává vysoké. Je proto důležité, aby si banky vybudovaly interní kapacitu pro řešení úvěrů v selhání, včetně posílení vnitřních jednotek pro řízení aktiv a restrukturalizaci, za účelem zrychleného řešení úvěrů v selhání při maximalizaci hodnoty, která je získána zpět, a zachování životaschopných podniků. Každý další převod úvěrů v selhání na společnost spravující aktiva bank musí být pečlivě připraven, aby se usnadnila rychlá a účinná restrukturalizace úvěrů poskytnutých společnostem, zejména v případě složitých, vzájemně provázaných půjček uvnitř skupiny. Předpokládá se komplexní plán strategie řízení a podnikatelský plán, který by zdůvodnil cíle týkající se splácení dluhů pro společnost spravující aktiva bank. Na základě zkušeností získaných z přezkumu kvality aktiv a zátěžového testu jsou potřebná další rozhodná opatření ke zlepšení správy a řízení všech bank a dohledu nad nimi, zejména těch, které zůstávají ve vlastnictví státu, a to posílení řízení rizik, zdokonalení postupů schvalování úvěrů a zlepšování kvality a dostupnosti dat s cílem snížit podíl úvěrů v selhání a omezit budoucí rizika.

               (16)

               Vláda dosáhla omezeného pokroku v provádění doporučení ke správě a řízení státních podniků, které představují jednu šestinu celkové přidané hodnoty a tvoří komplexní vzájemně provázanou soustavu domácích bank, pojišťovacích skupin a nefinančních podniků s významným vzájemným vlastnictvím podílů. Míra státního vlivu představuje významná rizika pro veřejné finance, a to přímá i nepřímá prostřednictvím závazků plynoucích ze záruk. Promyšlená strategie řízení státních podniků spolu se zlepšenou správou a řízením společností by vytvořila příznivější prostředí pro přilákání přímých zahraničních investic. Přestože byly provedeny první kroky a v květnu 2013 byl vypracován výchozí seznam patnácti společností pro zrychlenou privatizaci, pokrok k dnešnímu dni je neurčitý a existuje značné riziko, že lhůty nebudou dodrženy. V dubnu 2014 byly po určitém zpoždění zavedeny nové právní předpisy na podporu slovinského státního holdingového úřadu, který je nástrojem pro konsolidaci správy státního majetku. Předpokládá se komplexní strategie a přesná klasifikace hlavních a vedlejších aktiv, včetně aktiv vyčleněných k privatizaci. Je nutno určit a provést příslušná opatření k zabezpečení procesu restrukturalizace a dosažení jeho cílů, včetně mimo jiného maximalizace hodnoty, kterou věřitelé získají zpět, a vypracování seznamu nejnaléhavějších případů k restrukturalizaci pro rychlé dosažení výsledku.

               (17)

               V roce 2013 byl změněn insolvenční rámec, aby se usnadnilo včasné vyřešení úvěrů v selhání, ale nový rámec nebyl zatím z velké části využit. Vysoká míra zadlužení a finanční problémy omezily schopnost podnikatelského sektoru investovat do budoucích projektů. Naléhavě potřebná finanční a provozní restrukturalizace podnikatelského sektoru ve větším rozsahu teprve čeká na zahájení. Pro urychlené vyřešení situace kolem úvěrů v selhání a pro usnadnění jednání o restrukturalizaci, zejména v případě složitých, vzájemně provázaných půjček uvnitř skupiny, je potřebný konsolidovaný přehled o jednotlivých úvěrových expozicích v bankovním systému. Pro podporu a urychlení tohoto procesu by mohla převzít iniciativu centralizovaná pracovní skupina se zkušenými zástupci všech zúčastněných stran. Mezitím je zásadně důležité rychle a efektivně uzavřít několik probíhajících naléhavých případů v rámci společnosti pro správu bankovních aktiv.

               (18)

               Přes svůj potenciál má Slovinsko jeden z nejnižších stavů přímých zahraničních investic v Unii (34,1 % HDP v porovnání s průměrem Unie ve výši 47,1 % HDP v roce 2012). I když privatizace a restrukturalizace podniků nabízí soukromým investorům mnoho nových možností, vše nasvědčuje tomu, že nedostatečně rozvinuté podnikatelské prostředí a kultura brání Slovinsku těchto možností plně využít. V roce 2012 byl zahájen proces deregulace regulovaných povolání a doposud poklesl počet regulovaných povolání z 323 na 262. Další deregulace regulovaných povolání by přispěla ke zvýšení počtu domácích i zahraničních poskytovatelů služeb a tím také ke zvýšení konkurenceschopnosti. Existuje potenciál ke zvýšení konzistentnosti opatření navržených ke zlepšení podnikatelského prostředí a podnikatelských činností. V této souvislosti poskytne strategie pro inteligentní specializaci připravovaná v rámci evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020 příležitost zaměřit se na nejdůležitější opatření, jako je vytváření obchodovatelných, inovativních výrobků.

               (19)

               Slovinsko je na počátku přípravy návrhů komplexní reformy veřejného sektoru (která má být přijata do ledna 2015). V této souvislosti musí Slovinsko obnovit kvalitu a důvěryhodnost veřejné správy. Slovinsko dosáhlo určitého pokroku ve zlepšování kvality soudního systému a snížilo počet nevyřízených případů. Reforma správy případů v obchodním a civilním soudnictví zlepšila fungování soudního systému. Pozitivní trendy v občanskoprávních a obchodních sporech z poslední doby zůstaly zachovány.

               (20)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovinska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v České republice, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 8.

               (21)

               Na základě tohoto posouzení Rada projednala program stability Slovinska, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (22)

               Na základě hloubkového přezkumu provedeného Komisí a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 8.

               (23)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise také analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Slovensko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Slovinsku v období 2014–2015:

               1.

               Posílit rozpočtovou strategii pomocí dostatečně specifikovaných strukturálních opatření pro rok 2014 a následující léta, zajistit nápravu nadměrného schodku do roku 2015 udržitelným způsobem dosažením strukturálního přizpůsobení specifikovaného v doporučení Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Trvalá náprava fiskální nerovnováhy vyžaduje věrohodné provádění ambiciózních strukturálních reforem ke zvýšení přizpůsobivosti a na podporu růstu a zaměstnanosti. Po nápravě nadměrného schodku každoročně provádět strukturální korekce ve výši nejméně 0,5 % HDP a za příznivých ekonomických podmínek více, nebo zajistit, aby bylo splněno pravidlo týkající se zadlužení za účelem udržitelného snižování vysokého veřejného zadlužení. Pro zlepšení důvěryhodnosti fiskální politiky v co nejkratší době dokončit přijetí pravidla vyrovnaného nebo přebytkového rozpočtu veřejných financí ve strukturálním vyjádření, učinit střednědobý rozpočtový rámec závazným, všezahrnujícím a transparentním a vytvořit nezbytnou právní základnu pro fungující fiskální radu, která by definovala její pravomoci v rámci rozpočtového procesu a zavedla jasná procesní pravidla pro sledování rozpočtových výsledků. Do konce roku 2014 zahájit komplexní přezkum výdajů zahrnující státní i místní úroveň správy, přímé i nepřímé rozpočtové subjekty a poskytovatele veřejných služeb a jiných služeb v oblasti zdravotní péče, kteří jsou ve vlastnictví obcí, za účelem realizace rozpočtových úspor v roce 2015 a v dalších letech.

               2.

               Na základě veřejné konzultace dohodnout opatření k zajištění udržitelnosti důchodového systému a přiměřenosti důchodů po roce 2020 zahrnující úpravy hlavních parametrů, např. propojení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu se zvyšováním střední délky života, a podporující soukromé příspěvky do druhého pilíře důchodového systému. Udržet kontrolu nad náklady spojenými se stárnutím obyvatelstva v oblasti dlouhodobé péče přidělováním prostředků těm, kteří je nejvíce potřebují a přesměrováním poskytování péče z institucionální na domácí.

               3.

               Po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy vypracovat do konce roku 2014 komplexní dohodu o sociální politice zajišťující, aby vývoj mezd, včetně minimální mzdy, podporoval konkurenceschopnost, domácí poptávku a vytváření pracovních míst. Znovu definovat skladbu minimální mzdy a přezkoumat systém její indexace. Přijmout opatření k dalšímu snížení segmentace, zejména se zaměřením na účinnost pobídek k přijímání mladých a starších pracovníků a využívání smluv občanského práva. Přijmout zákon o práci studentů. Stanovit jako prioritu aktivní pomoc mladým lidem neregistrovaným v evidenci úřadů práce a zajistit dostatečné kapacity veřejných služeb zaměstnanosti. Zvýšit zaměstnanost pracovníků s nízkou kvalifikací a starších pracovníků, přizpůsobit pracovní prostředí delšímu produktivnímu životu a soustředit zdroje na cílená opatření aktivní politiky na trhu práce při současném zlepšení jejich účinnosti. Řešit nesoulad mezi nabízenými dovednostmi a potřebami trhu práce tím, že se zlepší atraktivita odborného vzdělávání a přípravy a více se rozvine spolupráce s příslušnými zúčastněnými stranami při posuzování potřeb trhu práce.

               4.

               V roce 2014 podle plánu dokončit privatizaci NKBM, připravit Abanku na privatizaci v roce 2015, pokračovat bez prodlení s prováděním plánů restrukturalizace bank, které jsou příjemci státní podpory, a s nezbytnou konsolidací bankovního sektoru. V srpnu 2014 na základě zkušeností získaných z přezkumu kvality aktiv a zátěžového testu dokončit komplexní akční plán pro banky, včetně konkrétních opatření ke zlepšení správy a řízení, dohledu, řízení rizik, procesu schvalování úvěrů a kvality a dostupnosti dat. Zlepšit způsobilost bank řešit úvěry v selhání posílením vnitřních jednotek pro řízení aktiv a restrukturalizaci. Do září 2014 vyjasnit mandát společnosti spravující aktiva bank zveřejněním komplexního plánu strategie řízení a podnikatelského plánu, ve kterém bude podrobně uvedena její úloha při restrukturalizaci jejích aktiv, cíle týkající se splácení dluhů, rozpočty, plány řízení aktiv a očekávané návratnosti při současném zajištění přiměřených zdrojů.

               5.

               Pokračovat v provádění privatizací oznámených v roce 2013 ve stanovených lhůtách. Přijmout strategii pro slovinský státní holdingový úřad s jasným členěním aktiv v souladu s časovým plánem a definicemi stanovenými v zákoně o slovinském státním holdingovém úřadu z roku 2014. Do listopadu 2014 závazně přijmout krátkodobý (horizont jednoho až dvou let) harmonogram odprodeje řady vhodně vybraných aktiv s jasným časovým vymezením. Zajistit jeho úplné fungování jako nástroje pro řízení aktiv, která zůstávají ve vlastnictví státu, a odprodej aktiv vyčleněných podle aktů řízení v časovém rámci stanoveném právními předpisy. Do září 2014 přijmout a provést kodex správy a řízení pro státní podniky, aby bylo zajištěno odborné, transparentní a nezávislé řízení.

               6.

               Do konce roku 2014 dokončit hlavní plán restrukturalizace podniků v rámci jasných priorit a účinného postupu provádění. Zřídit centralizovanou pracovní skupinu pro restrukturalizaci podniků, která bude sledovat a koordinovat celkový proces restrukturalizace, poskytovat nezbytné odborné znalosti, vedení a poradenství a zprostředkovávat jednání mezi všemi zúčastněnými stranami. Zpracovat seznam nejnaléhavějších případů restrukturalizace při maximalizaci hodnoty, kterou věřitelé získají zpět. Podporovat využití dostupných zákonných mechanismů a mezinárodních osvědčených postupů všemi zúčastněnými stranami v procesu restrukturalizace. Do září 2014 vyhodnotit poslední změny právních předpisů týkajících se platební neschopnosti a zajistit připravenost k zavedení jakýchkoli dalších nezbytných opatření. Dále snížit délku soudních řízení na prvním stupni v občanskoprávních a obchodních sporech, včetně případů, které se řídí právními předpisy týkajícími se platební neschopnosti, a snížit počet nevyřízených případů, zejména případů exekuce a insolvenčních řízení.

               7.

               Odstraňovat překážky pro podnikání ve Slovinsku v oblastech důležitých pro hospodářský rozvoj a tím učinit Slovinsko atraktivnější zemí pro přímé zahraniční investice, zejména prostřednictvím urychlené liberalizace regulovaných povolání a snížení administrativní zátěže včetně jednodušších režimů udělování oprávnění. Zajistit dostatečnou rozpočtovou autonomii agentury na ochranu hospodářské soutěže a zvýšit její institucionální nezávislost. Zjednodušit priority, zajistit konzistenci mezi strategií pro výzkum a inovace z roku 2011 a strategií pro průmyslovou politiku z roku 2013 s připravovanými strategiemi pro inteligentní specializaci a dopravu a zajistit jejich bezodkladné provedení a posouzení účinnosti.

               8.

               Přijmout účinná opatření pro boj s korupcí, zvýšení transparentnosti a odpovědnosti a zavedení externího hodnocení výsledků a postupů řízení kvality.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 75.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


Důležité právní upozornění

|

52008SC0381

Doporučení Komise Radě týkající se účasti Evropského společenství na vyjednáváních změn protokolu o perzistentních organických znečišťujících látkách (POP) k Úmluvě EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států  /* SEK/2008/0381 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 31.3.2008SEK(2008) 381 v konečném zněníDOPORUČENÍ KOMISE RADĚtýkající se účasti Evropského společenství na vyjednáváních změn Protokolu o perzistentních organických znečišťujících látkách (POP) k Úmluvě EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice státůDOPORUČENÍ KOMISE RADĚtýkající se účasti Evropského společenství na vyjednáváních změn Protokolu o perzistentních organických znečišťujících látkách (POP) k Úmluvě EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice státůA. DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Výkonná rada Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států (CLRTAP) přijala protokol o látkách POP v červnu 1998. Protokol o látkách POP se v současné době zaměřuje na šestnáct látek zahrnujících jedenáct pesticidů, dvě průmyslové chemické látky a tři nezáměrně vznikající vedlejší produkty. Hlavním cílem je eliminovat veškeré vypouštění, emise a úniky látek POP. Protokol o látkách POP vstoupil v platnost dne 23. října 2003. Ratifikovalo jej 29 stran, včetně Společenství a 21 členských států[1].2. Rada přijala dne 19. února 2004 rozhodnutí o uzavření uvedeného protokolu jménem Evropského společenství[2]. Listina o ratifikaci protokolu Společenstvím byla uložena u depozitáře dne 30. dubna 2004.3. Podle článku 14 protokolu může jakákoliv strana navrhnout změny protokolu a jeho příloh. Strany, které zasedají ve výkonné radě, navržené změny projednají a přijmou je konsensem stran, které jsou na zasedání přítomny.4. Dne 13. prosince 2007 pověřilo dvacáté páté zasedání výkonné rady Pracovní skupinu pro strategie a přezkum vyjednáním návrhů změn protokolu o látkách POP, jež mají být předloženy dvacátému šestému zasedání výkonné rady v prosinci 2008. Změny se týkají: i) plánovaného přehodnocení ustanovení týkajících se látek, jakož i možných revizí ustanovení protokolu týkajících se nejlepších dostupných technik (BAT) a mezních hodnot emisí (ELV); ii) zahrnutí sedmi „nových“ látek[3] do příloh protokolu; a iii) zrychleného řízení v souvislosti se změnami příloh.5. Podle čl. 174 odst. 1 Smlouvy o ES je jedním z cílů politiky Společenství v oblasti životního prostředí podpora opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí. K dosažení tohoto cíle může Společenství uzavírat dohody se třetími stranami v souladu s články 175 a 300.6. Podle čl. 300 odst. 1 Smlouvy o ES v případě uzavření dohod mezi Společenstvím a jedním nebo více státy nebo mezinárodními organizacemi předloží Komise doporučení Radě, která zmocní Komisi k zahájení nezbytných jednání. Komise při vedení těchto jednání konzultuje zvláštní výbory, které jmenuje Rada, aby jí v tomto úkolu pomáhaly, a řídí se směrnicemi, které jí Rada může poskytnout.7. Výše uvedené změny, projednávané v rámci protokolu o látkách POP, budou vyjednány v Pracovní skupině pro strategie a přezkum a ve výkonné radě. Tyto změny budou dohodami ve smyslu čl. 300 odst. 1 Smlouvy o ES. Na sedm navrhovaných látek se vztahuje řada právních nástrojů ES[4]. Členské státy nemohou přijímat závazky mimo rámec právních předpisů Společenství, které by mohly mít na předpisy Společenství vliv nebo by mohly měnit jejich oblast působnosti.8. Komise proto musí předložit doporučení Radě, které Komisi povolí účast na nutných vyjednáváních těchto záležitostí na příštích zasedáních Pracovní skupiny pro strategie a přezkum v dubnu a září 2008 a na zasedání výkonné rady v prosinci 2008.B. DOPORUČENÍVzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise doporučuje, aby:1) Rada Komisi povolila účastnit se jménem Evropského společenství a s ohledem na záležitosti spadající do pravomoci Společenství vyjednávání změn protokolu EHK OSN o látkách POP na zasedáních Pracovní skupiny pro strategie a přezkum v dubnu a září 2008 a na zasedání výkonné rady v prosinci 2008;2) Komise při tomto vyjednávání jménem Evropského společenství a s ohledem na záležitosti spadající do pravomoci Společenství konzultovala zvláštní výbor zástupců členských států v souladu s přiloženými směrnicemi pro vyjednávání;3) v případě, že se výše uvedené změny týkají záležitostí spadajících do sdílené pravomoci Společenství a členských států, Komise a členské státy v průběhu vyjednávacího procesu úzce spolupracovaly ve snaze dosáhnout jednoty v mezinárodním zastupování Evropského společenství;4) Komise podala Radě zprávu o výsledcích vyjednávání a případně o jakémkoli problému, který by během těchto vyjednávání vyvstal.1.  PŘÍLOHASMĚRNICE PRO VYJEDNÁVÁNÍ1. Komise zajistí, aby všechny změny protokolu o látkách POP byly v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství.2. Komise bude rovněž usilovat o to, aby změny protokolu:a) byly provedeny v souladu s plánovaným přehodnocením ustanovení týkajících se látek, jakož i s možnými revizemi ustanovení protokolu týkajících se nejlepších dostupných technik (BAT) a mezních hodnot emisí (ELV);b) doplnily do příslušné přílohy I, II a/nebo III tyto látky: hexachlorbutadien (HCBD); obchodovaný oktabromdifenylether (c-OctaBDE); pentachlorbenzen (PeCB); polychlorované naftaleny (PCN); chlorované parafiny s krátkým řetězcem (SCCP); perfluoroktansulfonáty (PFOS); obchodovaný pentabromdifenylether (c-PentaBDE);c) zavedly zrychlené řízení za účelem změny příloh I – IV, VI a VIII protokolu.[1] Podle nejnovější aktualizace, kterou dne 18. září 2007 vydal sekretariát pro látky POP.[2] Rozhodnutí Rady 2004/259/ES ze dne 19. února 2004 o uzavření Protokolu o perzistentních organických znečišťujících látkách k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979 jménem Společenství, Úř. věst. L 81, 19.3.2004, s. 37.[3] Hexachlorbutadien (HCBD); obchodovaný oktabromdifenylether (c-OctaBDE); pentachlorbenzen (PeCB); polychlorované naftaleny (PCN); chlorované parafiny s krátkým řetězcem (SCCP); perfluoroktansulfonáty (PFOS); obchodovaný pentabromdifenylether (c-PentaBDE).[4] Mimo jiné směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/45/ES ze dne 25. června 2002, kterou se podvacáté mění směrnice Rady 76/769/EHS o omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (chlorované parafiny s krátkým řetězcem), Úř. věst. L 177, 6.7.2002, s. 21; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/11/ES ze dne 6. února 2003, kterou se po dvacáté čtvrté mění směrnice Rady 76/769/EHS týkající se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (pentabromdifenylether, oktabromdifenylether), Úř. věst. L 42, 15.2.2003, s. 45; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/122/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se po třicáté mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (perfluoroktansulfonáty), Úř. věst. L 372, 27.12.2006, s. 32; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1 (hexachlorbutadien a pentachlorbenzen jsou prioritní nebezpečné látky podle článku 2); směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění, Úř. věst. L 257, 10.10.1996, s. 26.