title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Estonska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/25

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Estonska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2014
   2014/C 247/06
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Estonska na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Estonska na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (4) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Estonska na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování (5), ve které není Estonsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 8. května 2014 předložilo Estonsko svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 29. dubna 2014 svůj program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability z roku 2014 je dodržení střednědobého cíle v průběhu celého programu a vytvoření dostatečných rozpočtových rezerv pro ekonomicky náročná období. Program stability potvrzuje předchozí střednědobý cíl, který spočívá ve vytvoření strukturálního přebytku, což je ambicióznější než cíl požadovaný Paktem o stabilitě a růstu. Očekává se, že přepočítané strukturální saldo Estonska se nejdříve zhorší o 0,1 procentního bodu HDP v roce 2014, a tím se odchýlí od požadovaného postupu korekce, poté se v roce 2015 zlepší o 0,4 procentního bodu HDP a v letech 2016–2017 bude jeho stav téměř vyrovnaný. Program stability dále poukazuje na riziko odchylky od výdajové referenční hodnoty v roce 2014 a na riziko významného odchýlení se v roce 2015. Celkově je plánovaný postup korekce zaměřený na dosažení střednědobého cíle spojen s riziky ohrožujícími soulad s požadavky Paktu o stabilitě a růstu.

               (9)

               Makroekonomický scénář, který nebyl potvrzen nezávislým subjektem a na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, je realistický a v zásadě v souladu s prognózou útvarů Komise z jara 2014. Tato prognóza předpokládá zhoršení strukturálního schodku o 0,1 % HDP v roce 2014, což povede k odchýlení se od požadované korekce o 0,3 % HDP a z hlediska hodnocení prováděného po dobu dvou let představuje významnou odchylku. V roce 2015 Komise předpokládá zhoršení strukturálního salda o další 0,2 % HDP, což poukazuje na významné odchýlení se od korekce požadované k plnění střednědobého cíle. Výrazná odchylka se očekává rovněž ve vztahu k výdajové referenční hodnotě v letech 2014–2015. Na základě posouzení programu stability z roku 2014 a prognózy Komise v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že v letech 2014 a 2015 existuje riziko významného odchýlení se od střednědobého cíle. Pravidlo souladu strukturálního salda s požadavky Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě, které vstoupilo v platnost prostřednictvím nového zákona o státním rozpočtu Estonska dne 23. března 2014, ještě musí být doplněno posílením závazné povahy víceletých cílů v oblasti výdajů.

               (10)

               Pokud jde o trh práce, došlo k zásadnímu pokroku při snižování nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobé nezaměstnanosti. Zvláštní pozornost je třeba věnovat opatřením, která poskytují pobídky k práci pro osoby s nízkými příjmy. Je zapotřebí věnovat další úsilí řešení rostoucího nedostatku pracovní síly způsobeného mj. odchody z trhu práce z důvodů stáří, zdravotního postižení a ze zdravotních důvodů. Je proto velmi důležité, aby byla včas přijata a provedena reforma týkající se posuzování pracovní schopnosti a zajištěna dostupnost podpůrných služeb. Nákladová efektivita výdajů na rodinnou politiku by se mohla dále zlepšit, mimo jiné podporou přístupu k péči o dítě. Taková opatření by mohla uspíšit návrat žen na trh práce a snížit přetrvávající vysoké rozdíly v odměňování žen a mužů. Je třeba zvýšit úsilí na podporu podnikání a vytváření pracovních míst v regionech mimo města Tallinn a Tartu, aby se zabránilo narůstání rozdílů v ekonomickém rozvoji a snížila nezaměstnanost především mezi osobami s nízkou kvalifikací.

               (11)

               V oblasti vzdělávání a odborné přípravy byly v nedávné době přijaty reformy s cílem sladit vzdělávání s požadavky trhu práce. Bude nutné další úsilí zaměřené na usnadnění přechodu z procesu vzdělávání do zaměstnání. Bude zapotřebí, aby bylo zejména se zapojením sociálních partnerů vyvíjeno úsilí s cílem zvýšit účast na odborném vzdělávání a přípravě a učení se založeném na pracovní činnosti, zejména na učňovských programech. Provádění strategie celoživotního učení si vyžádá značné úsilí v zájmu tolik potřebného zvyšování kvalifikace, rekvalifikace a zajišťování úrovní kvalifikace zejména pro osoby, které se na trhu práce nacházejí v oslabené pozici. Existuje rámec pro inteligentní specializaci, k němuž patří strategie pro podnikání a růst a strategie pro výzkum, rozvoj a inovace a jež klade důraz na sdílené priority a další specializaci tematických oblastí. Vzhledem k malé velikosti estonské ekonomiky by se mělo pokračovat ve snahách o internacionalizaci a upřednostňování systému výzkumu, rozvoje a inovací.

               (12)

               Náročnost na zdroje zůstává v Estonsku velmi vysoká. Při řešení energetické náročnosti veřejných budov došlo k určitému pokroku, avšak je třeba v tomto úsilí pokračovat a zintenzívnit jej, a to zejména v rezidenčním sektoru a průmyslových odvětvích. K zásadnímu pokroku došlo u nakládání s odpady a u skládek, je však nutné zajistit ekonomickou životaschopnost recyklace. Aby se Estonsku podařilo výrazně zamezit růstu emisí CO2 v odvětvích, která nejsou součástí systému obchodování s emisemi, je nutné provést opatření obsažená v plánu rozvoje dopravy. Zaváděním udržitelnějších způsobů dopravy lze zlepšit energetickou účinnost nákladní dopravy. Je možné dále zvýšit využívání veřejné dopravy posílením doplňkovosti regionálních dopravních sítí a propojenosti mezi autobusovou a železniční přepravou cestujících. Zvyšuje se využívání soukromých vozidel, přičemž průměrné stáří osobních vozidel je téměř dvakrát vyšší než průměr EU a nová osobní vozidla zde patří mezi ta, která znečišťují ovzduší nejvíce v Unii. Je nezbytné zásadním způsobem posílit environmentální pobídky, mj. v oblasti daní. Přes slibné kroky při vytváření přeshraničních propojení v oblasti energetiky bude k plnému propojení estonského trhu s energií s Unií zapotřebí času a investic.

               (13)

               Prohlubující se rozdíly mezi regiony v kombinaci s nepříznivým demografickým vývojem, neefektivností a nedostatkem spolupráce orgánů místní správy omezují rozvojový potenciál Estonska. V tom se zčásti odráží trvalý rozpor mezi fiskální kapacitou a přenesenou odpovědností v malých obcích, jakož i omezenost úspor z rozsahu. Účinnější a dostupnější poskytování kvalitních veřejných služeb na místní úrovni zejména v oblasti dopravy, dlouhodobé péče, předškolního vzdělávání a sociálních služeb, které by bylo založeno na oblastech služeb a minimálních standardech služeb, je předpokladem účinnosti aktivačních opatření a opatření prováděných na trhu práce.

               (14)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (15)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Estonsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Estonsku v období 2014–2015:

               1.

               Posílit rozpočtová opatření na rok 2014 s ohledem na to, že podle prognózy útvarů Komise z jara 2014, která poukazuje na riziko významné odchylky od požadavků preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, hrozí vznik rozdílu ve výši 0,3 % HDP. V roce 2015 významně posílit rozpočtovou strategii, aby se zajistilo, že bude splněn střednědobý cíl a následně udržována jeho úroveň. Doplnit rozpočtové pravidlo o závaznější pravidla pro víceleté výdaje v střednědobém rozpočtovém rámci a pokračovat ve zvyšování efektivity veřejných výdajů.

               2.

               Zlepšit motivaci k práci prostřednictvím opatření zaměřených na osoby s nízkými příjmy. Zajistit cílené aktivační úsilí prostřednictvím včasného přijetí a provádění reformy týkající se posuzování pracovní schopnosti. Zvýšit účinnost a nákladovou efektivitu rodinné politiky a současně zlepšit dostupnost a dosažitelnost péče o dítě. Zavést koordinovaná opatření na podporu hospodářského rozvoje a podnikání v regionech s vysokou nezaměstnaností.

               3.

               Zajistit, aby systémy vzdělávání a odborné přípravy odpovídaly potřebám pracovního trhu, zvyšovat úroveň kompetencí a kvalifikace širší nabídkou opatření v oblasti celoživotního učení a systematicky zvyšovat účast na odborném vzdělávání a přípravě, včetně účasti na učňovských programech. Dále posilovat upřednostňování a specializaci v systémech výzkumu a inovací a posilovat spolupráci mezi podnikovým sektorem a vysokoškolskými a výzkumnými institucemi s cílem podpořit jejich mezinárodní konkurenceschopnost.

               4.

               Zvýšit úsilí o zlepšení energetické účinnosti, a to zejména u rezidenčních a průmyslových budov. Významně posílit environmentální pobídky v odvětví dopravy s cílem přispět k mobilitě, jež by byla méně náročná na zdroje. Pokračovat v rozvoji přeshraničních propojení se sousedními členskými státy s cílem diverzifikovat zdroje energie a podpořit hospodářskou soutěž lepší integrací pobaltských trhů s energií.

               5.

               Lépe vyvážit poměr mezi příjmy orgánů místní správy a jejich přenesenou odpovědností. Zlepšit efektivitu orgánů místní správy a zajistit poskytování kvalitních místních veřejných služeb, zejména sociálních služeb coby doplňku aktivačních opatření.

      V Bruselu dne 8. Července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 21.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Doporučení Komise ze dne 27. října 2011 o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 283/39

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 27. října 2011
   o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů
   (2011/711/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Digitální agenda pro Evropu usiluje o optimalizaci přínosů informačních technologií k hospodářskému růstu, k vytváření pracovních míst a ke kvalitě života evropských občanů jako součást strategie Evropa 2020. Digitalizace a uchovávání kulturní paměti Evropy, která zahrnuje tištěný materiál (knihy, časopisy, noviny), fotografie, muzejní předměty, archiválie, zvukový a audiovizuální materiál, památky a archeologická naleziště (dále jen „kulturní materiál“), je jednou z klíčových oblastí, které Digitální agenda řeší.

               (2)

               Strategie EU pro digitalizaci a uchovávání vychází z práce vykonané v posledních několika letech v rámci iniciativy „digitální knihovny“. Evropská opatření v této oblasti, včetně rozvoje Europeany, evropské digitální knihovny, jež je zároveň i archivem a muzeem, byla podpořena Evropským parlamentem a Radou, naposledy v usnesení Parlamentu ze dne 5. května 2010 a v závěrech Rady ze dne 10. května 2010. Pracovní plán na podporu kultury pro období 2011–2014 sestavený Radou na zasedání, které se konalo ve dnech 18. a 19. listopadu 2010, podtrhuje potřebu koordinovaného úsilí v oblasti digitalizace.

               (3)

               Dne 28. srpna 2006 vydala Komise členským státům doporučení, jehož cílem je prostřednictvím internetu optimalizovat hospodářský a kulturní potenciál kulturního dědictví Evropy. Zprávy členských států o provádění doporučení z let 2008 a 2010 ukazují, že bylo dosaženo pokroku. Pokrok v jednotlivých členských státech však není stejný a v různých bodech doporučení je nerovnoměrný.

               (4)

               Kromě toho se situace týkající se úsilí v oblasti digitalizace a spolupráce na evropské úrovni v posledních několika letech podstatně změnila. K novým prvkům patří spuštění Europeany v listopadu 2008, zveřejnění zprávy „Nová renesance“„Výboru moudrých (Comité des Sages) pro zprostředkování kulturního dědictví Evropy prostřednictvím internetu“ ze dne 10. ledna 2011 a návrh Komise na směrnici o osiřelých dílech ze dne 24. května 2011.

               (5)

               Členským státům by měl být proto doporučen aktualizovaný soubor opatření pro digitalizaci a zpřístupnění kulturního dědictví prostřednictvím internetu a pro uchovávání digitálních záznamů. V této souvislosti by měl být nadále podporován rozvoj digitalizovaného materiálu z knihoven, archivů a muzeí, aby se zajistilo, že si Evropa udrží svou vůdčí pozici na mezinárodním poli v oblasti kulturního a tvořivého obsahu a využije svůj bohatý kulturní materiál co možná nejlépe. Jak zdůraznil „Výbor moudrých pro zprostředkování kulturního dědictví Evropy prostřednictvím internetu“, má-li Evropa využít přínosu digitalizace a uchovávání digitálních záznamů, musí jednat nyní. Pokud členské státy nezvýší investice do této oblasti, hrozí, že kulturní a hospodářský přínos přechodu k digitalizaci se projeví na jiných kontinentech, a nikoli v Evropě.

               (6)

               Dostupnost kulturního materiálu on-line umožní, aby k němu občané v celé Evropě měli přístup a využívali jej k zábavě, studiu nebo práci. Rozmanité a mnohojazyčné dědictví Evropy získá jasný profil na internetu a digitalizace kulturních děl napomůže evropským kulturním institucím, aby i v digitálním prostředí nadále plnily své poslání zpřístupňovat a uchovávat naše kulturní dědictví.

               (7)

               Digitalizovaný materiál lze navíc opětovně použít – ke komerčním i nekomerčním účelům – jako je vyvíjení učebního a vzdělávacího obsahu, dokumentárních filmů, turistických aplikací, her, animovaných filmů a designérských nástrojů, pokud se tak děje při plném respektování autorského práva a práv s ním souvisejících. To také poskytne významný příspěvek tvůrčím odvětvím, která představují 3,3 % HDP EU a 3 % zaměstnanosti. Tato odvětví čelí přechodu na digitalizaci, který otřásá tradičními modely, transformuje hodnotové řetězce a vyžaduje nové obchodní modely. Digitalizace a poskytnutí širšího přístupu ke kulturním zdrojům nabízejí ohromné ekonomické příležitosti a jsou základní podmínkou dalšího rozvoje kulturních a tvůrčích schopností Evropy a zastoupení jejího průmyslu v této oblasti.

               (8)

               Digitalizace je důležitým prostředkem pro zajištění širšího přístupu ke kulturnímu materiálu a jeho využívání. Vzájemně sladěná akce členských států, pokud jde o digitalizaci jejich kulturního dědictví, by vedla k větší soudržnosti při výběru materiálu a zabránila vícenásobné digitalizaci. Rovněž by vedla k vytvoření bezpečnějšího prostředí pro společnosti, které investují do digitalizačních technologií. Přehledy stávajících a plánovaných činností v oblasti digitalizace a kvantitativní cíle pro digitalizaci by pomohly k dosažení těchto záměrů.

               (9)

               Náklady na digitalizaci celého kulturního dědictví Evropy jsou vysoké a nelze je pokrýt jen z veřejného financování. Sponzorování digitalizace ze strany soukromého sektoru nebo partnerství soukromého a veřejného sektoru může do digitalizace zapojit soukromé subjekty a mělo by být nadále podporováno. Aby tato partnerství byla korektní a vyvážená, měla by splňovat řadu klíčových zásad. Zejména je nutné stanovit lhůty pro preferenční používání digitalizovaného materiálu. „Výbor moudrých pro zprostředkování evropského kulturního dědictví prostřednictvím internetu“ uvedl, že maximální doba pro preferenční používání materiálu digitalizovaného v partnerstvích veřejného a soukromého sektoru by neměla být delší než sedm let.

               (10)

               Strukturální fondy EU lze využít a využívají se na spolufinancování digitalizačních činností jako součást projektů, které mají dopad na regionální hospodářství. Toto využívání by však mohlo být rozsáhlejší a systematičtější. Efektivnost procesů hromadné digitalizace se může zvyšovat s rozsahem. Proto by se mělo podporovat účinné využívání kapacity digitalizace a pokud možno sdílení digitalizačního zařízení mezi kulturními institucemi a zeměmi.

               (11)

               Pouze část materiálu v knihovnách, archivech a muzeích patří mezi volná díla ve smyslu, že se na něj nikdy nevztahovala nebo již nevztahují práva duševního vlastnictví, zatímco zbytek je právy duševního vlastnictví chráněn. Vzhledem k tomu, že práva duševního vlastnictví jsou klíčovým nástrojem na podporu tvořivosti, měl by se kulturní materiál Evropy digitalizovat, zpřístupňovat a uchovávat při plném respektování autorského práva a práv s ním souvisejících.

               (12)

               Dne 24. května 2011 předložila Komise návrh směrnice o osiřelých dílech. K úplné účinnosti by měla být rychle schválena a provedena, aby byl zajištěn harmonizovaný přístup k otázce osiřelých děl v celé Evropské unii. Pro digitalizaci komerčně nedostupných děl ve velkém měřítku může být v členských státech zapotřebí legislativní opora pro licenční řešení dobrovolně vyvinutá zúčastněnými stranami s přihlédnutím k potřebě zajistit přeshraniční účinek. V tomto ohledu by přístup uplatněný v dialogu zúčastněných stran, který byl sponzorován Komisí, o komerčně nedostupných knihách a odborných časopisech, jehož výsledkem bylo memorandum o porozumění podepsané v Bruselu dne 20. září 2011, měl být chápán jako model pro další dialogy za účelem usnadnění dohod o digitalizaci co největšího množství komerčně nedostupného materiálu. Informační databáze práv propojené na evropské úrovni mohou snížit transakční náklady na vypořádání práv. Takové mechanismy by tedy měly být podporovány v úzké spolupráci se všemi zúčastněnými stranami.

               (13)

               Pro umožnění širokého přístupu k veřejně dostupnému obsahu a jeho používání je nutné zajistit, aby veřejně dostupný obsah zůstal veřejně dostupný i po své digitalizaci. Používání rušivých vodoznaků nebo jiných vizuálních ochranných opatření na kopiích veřejně dostupného materiálu jako znaku vlastnictví nebo původu je třeba předejít.

               (14)

               Europeana, evropská digitální knihovna, jež je zároveň archivem a muzeem, začala fungovat dne 20. listopadu 2008. Další rozvoj platformy Europeany bude do značné míry záviset na způsobu, jakým obsahem ji členské státy a jejich kulturní instituce naplní a jak ji v očích občanů zviditelní. Opatření k dosažení tohoto cíle by měla být podpořena.

               (15)

               Europeana umožňuje v současné době přímý přístup k více než 19 milionům digitalizovaných objektů. Pouze dvě procenta z těchto objektů tvoří zvukový nebo audiovizuální materiál. Rozšiřování obsahu přístupného prostřednictvím Europeany, včetně typů materiálů, které jsou v současné době méně zastoupeny, učiní stránky pro uživatele zajímavějšími, a proto by mělo být podporováno. Celkový cíl dosáhnout 30 milionů objektů do roku 2015 je v souladu se strategickým plánem Europeany a odrazovým můstkem k dovršení digitalizace veškerého kulturního dědictví Evropy do roku 2025. Dostupnost všech volných mistrovských děl (významných kulturních nebo historických děl a předmětů, které určí a vyberou členské státy) prostřednictvím Europeany obohatí obsah stránek podle očekávání uživatelů. Ustanovení členských států, která zajistí, že veškerý materiál digitalizovaný pomocí veřejných finančních prostředků bude zpřístupněn prostřednictvím Europeany, by podpořila rozvoj platformy a vytvořila jasný rámec pro zadávání příspěvků kulturními institucemi, a je tedy třeba podporovat zavedení takových ustanovení.

               (16)

               Digitální materiál musí být spravován a udržován, jinak může dojít k nečitelnosti souborů, je-li hardware a software užívaný k jejich ukládání již zastaralý, materiál se může ztratit, když se paměťová zařízení časem poškodí, a paměťová zařízení by se mohla zahltit obrovským objemem nového a měnícího se obsahu. I přes pokrok dosažený v celé Evropské unii v oblasti uchovávání digitálního materiálu nejsou v několika členských státech zavedeny jasné a úplné politiky týkající se uchovávání digitálního obsahu. Neexistence takových politik ohrožuje přežití digitalizovaného materiálu a může také vést ke ztrátě materiálu vytvořeného v digitálním formátu (původního digitálního materiálu). Rozvoj účinných prostředků pro uchovávání digitálních záznamů má dalekosáhlé důsledky překračující rámec kulturních institucí. Otázky digitálního uchovávání jsou důležité pro jakoukoli soukromou nebo veřejnou organizaci, která má povinnost nebo která hodlá uchovávat digitální materiál.

               (17)

               Uchovávání digitálních záznamů představuje problémy finanční, organizační a technické povahy a někdy vyžaduje aktualizaci právních předpisů. Několik členských států zavedlo nebo zvažuje zákonné povinnosti vyžadující, aby producenti digitálního materiálu poskytli jednu nebo více rozmnoženin svého materiálu pověřenému depozitnímu subjektu. Účinné předpisy a postupy týkající se povinných rozmnoženin mohou minimalizovat administrativní zátěž jak majitelů obsahu, tak i institucí, které mají povinné rozmnoženiny na starost, a měly by se tedy doporučit. Účinná spolupráce mezi členskými státy je nezbytná k zamezení značné rozdílnosti pravidel pro povinnou rozmnoženinu digitálního materiálu a měla by se podporovat. „Web-harvesting“ je nová technika pro sběr materiálu z internetu pro účely uchovávání. Její součástí je aktivní shromažďování materiálu pověřenými institucemi namísto čekání, až bude deponován, čímž se minimalizuje administrativní zatížení producentů digitálního materiálu, a proto by tato technika měla být upravena vnitrostátními právními předpisy.

               (18)

               Pokud jde o kinematografická díla, toto doporučení v řadě aspektů doplňuje doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. listopadu 2005 o filmovém dědictví a konkurenceschopnosti souvisejících průmyslových činností (1),

         DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:

      Digitalizace: organizace a financování

               1.

               dále rozvíjely plánování a monitorování digitalizací knih, časopisů, novin, fotografií, muzejních předmětů, archiválií, zvukového a audiovizuálního materiálu, památek a archeologických nalezišť (dále jen „kulturního materiálu“):

                           a)

                           stanovením jasných kvantitativních cílů pro digitalizaci kulturního materiálu, v souladu s celkovými cíli uvedenými v bodě 7, a uvedením očekávaného nárůstu objemu digitalizovaného materiálu, který by mohl tvořit součást Europeany, jakož i rozpočtových prostředků přidělených veřejnými orgány;

                           b)

                           vytvářením přehledů digitalizovaného kulturního materiálu a přispíváním ke společnému úsilí o vytvoření přehledu na evropské úrovni se srovnatelnými čísly;

               2.

               podporovaly partnerství mezi kulturními institucemi a soukromým sektorem s cílem vytvořit nové způsoby financování digitalizace kulturního materiálu a stimulovat inovativní používání materiálu a zároveň zajistit, aby partnerství veřejného a soukromého sektoru pro digitalizaci byla korektní a vyvážená a v souladu s podmínkami uvedenými v příloze;

               3.

               pokud možno využívaly strukturálních fondů EU ke spolufinancování digitalizační činnosti v rámci regionálních inovačních strategií pro inteligentní specializaci;

               4.

               zvážily možnosti pro optimalizaci využívání digitalizační kapacity a dosažení úspor z rozsahu, což by mohlo vyžadovat spojení úsilí v oblasti digitalizace prostřednictvím kulturních institucí a přeshraniční spolupráce, a to s využitím středisek kompetence pro digitalizaci v Evropě;

      Digitalizace a dostupnost volných děl on-line

               5.

               zlepšily přístup k digitalizovanému kulturnímu materiálu, který patří mezi volná díla, a jeho využívání:

                           a)

                           tím, že zajistí, aby tato volná díla zůstala po digitalizaci veřejně dostupná;

                           b)

                           podporou co nejširšího přístupu k digitalizovaným volným dílům a rovněž co nejširšího opětovného využívání těchto děl pro nekomerční i komerční účely;

                           c)

                           přijetím opatření k omezení používání rušivých vodoznaků nebo jiných vizuálních ochranných opatření, která snižují použitelnost digitalizovaných volných děl;

      Digitalizace a dostupnost autorským právem chráněného materiálu on-line

               6.

               zlepšily podmínky pro digitalizaci a dostupnost autorským právem chráněného materiálu on-line:

                           a)

                           rychlým a správným provedením a uplatňováním ustanovení směrnice o osiřelých dílech, jakmile tato bude přijata, po konzultaci se zúčastněnými stranami před přijetím, aby se tak usnadnilo rychlé zavedení; bedlivým sledováním uplatňování směrnice, jakmile tato bude přijata;

                           b)

                           vytvořením podmínek právního rámce na podporu mechanismů udílení licencí vymezených a schválených zúčastněnými stranami pro rozsáhlou digitalizaci a přeshraniční přístupnost děl, která jsou komerčně nedostupná;

                           c)

                           přispíváním k dostupnosti databází obsahujících informace o autorských právech, které jsou propojeny na evropské úrovni, jako jsou například projekty ARROW, a jejich podporou;

      Europeana

               7.

               přispěly k dalšímu rozvoji Europeany:

                           a)

                           tím, že budou povzbuzovat kulturní instituce a také vydavatele a jiné nositele práv k tomu, aby svůj digitalizovaný materiál zpřístupnili prostřednictvím Europeany, což platformě pomůže umožnit přímý přístup k 30 milionům digitalizovaných objektů do roku 2015, a to včetně dvou milionů zvukových nebo audiovizuálních objektů;

                           b)

                           tím, že podmíní veškeré veřejné financování budoucích digitalizačních projektů zpřístupněním digitalizovaného materiálu prostřednictvím Europeany;

                           c)

                           tím, že zajistí, aby všechna jejich volná mistrovská díla byla zpřístupněna prostřednictvím Europeany do roku 2015;

                           d)

                           zřizováním nebo posilováním jednotlivých shromaždišť na vnitrostátní úrovni přispívajících k obsahu Europeany z různých oblastí a přispíváním přeshraničním shromaždištím ve specifických oblastech nebo na specifická témata, což může vést k úsporám z rozsahu;

                           e)

                           zajištěním používání společných norem v oblasti digitalizace definovaných Europeanou ve spolupráci s kulturními institucemi za účelem dosažení interoperability digitalizovaného materiálu na evropské úrovni, jakož i systematického používání trvalých identifikátorů;

                           f)

                           zajištěním široké a volné dostupnosti stávajících metadat (popisů digitálních objektů) získaných kulturními institucemi pro opětovné použití prostřednictvím služeb, jako je Europeana, a pro inovativní aplikace;

                           g)

                           vytvořením plánu komunikace pro zvýšení povědomí o Europeaně u široké veřejnosti, a zejména ve školách, ve spolupráci s kulturními institucemi, které do stránek přispívají obsahem;

      Uchovávání digitálních záznamů

               8.

               posílily národní strategie pro dlouhodobé uchovávání digitálního materiálu, aktualizovaly akční plány provádění těchto strategií a vzájemně si vyměňovaly informace o strategiích a akčních plánech;

               9.

               zapracovaly do svých právních předpisů výslovné a jasné ustanovení umožňující vícenásobné rozmnožování a migraci digitalizovaného kulturního materiálu prováděné veřejnými institucemi pro účely uchovávání a při plném respektování právních předpisů Evropské unie a mezinárodních právních předpisů o právech duševního vlastnictví;

               10.

               provedly nezbytná opatření pro ukládání materiálu vytvořeného v digitálním formátu s cílem zaručit jeho dlouhodobé uchovávání a zlepšit účinnost stávajících dohod o ukládání materiálu vytvořeného v digitálním formátu:

                           a)

                           tím, že zajistí, aby nositelé práv dodávali díla knihovnám uchovávajícím povinné rozmnoženiny bez technických ochranných opatření nebo popřípadě poskytovali knihovnám uchovávajícím povinné rozmnoženiny prostředky na zajištění toho, aby technická ochranná opatření nebránila úkonům, které knihovny musí provádět pro účely uchovávání, při plném respektování právních předpisů Evropské unie a mezinárodních právních předpisů o právech duševního vlastnictví;

                           b)

                           v případě potřeby přijetím právní úpravy pro umožnění přenosu digitálních povinných rozmnoženin z jedné knihovny uchovávající povinné rozmnoženiny do jiných depozitních knihoven, které mají na tato díla také právo;

                           c)

                           umožněním uchovávání webového obsahu pověřenými institucemi za použití technik pro shromažďování materiálu z internetu, jako je například „web harvesting“, a při plném respektování právních předpisů Evropské unie a mezinárodních právních předpisů o právech duševního vlastnictví;

               11.

               zohlednily vývoj v jiných členských státech při určování nebo modernizaci politik a postupů, pokud jde o povinnou rozmnoženinu materiálu původně vytvořeného v digitálním formátu, s cílem zabránit značné rozdílnosti mechanismů pro odevzdávání povinných rozmnoženin;

      Následná opatření k tomuto doporučení

               12.

               informovaly Komisi po 24 měsících od vyhlášení tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie a poté každé dva roky o akcích provedených na základě tohoto doporučení.

      V Bruselu dne 27. října 2011.

            Za Komisi

         Neelie KROES

            místopředsedkyně

      (1)  Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 57.

      PŘÍLOHA I

         PARTNERSTVÍ VEŘEJNÉHO A SOUKROMÉHO SEKTORU PRO DIGITALIZACI

      Pro dosažení rychlého pokroku v digitalizaci našeho kulturního dědictví je nezbytné, aby veřejné finanční prostředky určené na digitalizaci byly doplněny soukromými investicemi. Proto Komise podporuje partnerství veřejného a soukromého sektoru pro digitalizaci kulturního materiálu.
      Vyzývá členské státy, aby stimulovaly taková partnerství, která by měla splňovat tyto klíčové zásady:
      1.   Respektování práv duševního vlastnictví

      Partnerství veřejného a soukromého sektoru pro digitalizaci sbírek v kulturních institucích by měla plně respektovat právní předpisy Evropské unie a mezinárodní právní předpisy o právech duševního vlastnictví.
      2.   Nevýhradnost

      Dohody o digitalizaci veřejně dostupného materiálu by měly být nevýhradní v tom smyslu, že kterýkoli jiný soukromý partner by měl mít možnost digitalizovat stejný materiál za srovnatelných podmínek.
      Lhůta preferenčního obchodního používání nebo preferenčního obchodního využívání může být nezbytná k tomu, aby bylo soukromému partnerovi umožněno získat své investice zpět. Tato lhůta by měla být časově omezena a měla by být co nejkratší v zájmu dodržení zásady, že veřejně dostupný materiál by měl zůstat veřejně dostupný i po své digitalizaci. Lhůta preferenčního používání by neměla být delší než sedm let.
      Dohody by měly být plně v souladu s pravidly EU pro hospodářskou soutěž.
      3.   Transparentnost procesu

      Dohody o digitalizaci sbírek kulturních institucí by měly být uzavírány na základě otevřeného výběrového řízení mezi potenciálními soukromými partnery.
      4.   Transparentnost dohod

      Obsah dohod mezi kulturními institucemi a soukromými partnery pro digitalizaci kulturních sbírek by měl být zveřejněn.
      5.   Dostupnost prostřednictvím Europeany

      Uzavření partnerství veřejného a soukromého sektoru by mělo být podmíněno dostupností digitalizovaného materiálu prostřednictvím Europeany.
      6.   Klíčová kritéria

      Klíčová hodnotící kritéria návrhů na partnerství veřejného a soukromého sektoru jsou následující:

                  —

                  celkové investice, které má uskutečnit soukromý partner, se zohledněním úsilí vyžadovaného veřejným partnerem,

                  —

                  dostupnost digitalizovaného materiálu pro širokou veřejnost, mimo jiné prostřednictvím Europeany. Modely partnerství, u nichž má koncový uživatel volný přístup k digitalizovanému materiálu, by měly být prosazovány před modely, u kterých musí koncový uživatel za přístup k tomuto materiálu platit,

                  —

                  přeshraniční přístup. Dohody o partnerství musí vést k přeshraničnímu přístupu pro všechny,

                  —

                  délka každého období preferenčního obchodního používání digitalizovaného materiálu soukromým partnerem. Toto období by mělo být co nejkratší,

                  —

                  předpokládaná kvalita digitalizace a kvalita souborů, které budou poskytnuty kulturním institucím. Soukromý partner by měl vybavit kulturní instituce digitalizovanými soubory stejné kvality jako soubory, které používá sám,

                  —

                  míra, do jaké mohou kulturní instituce využívat digitalizovaný materiál v nekomerčním kontextu. Toto využívání by mělo být co nejširší a nemělo by být limitováno technickými nebo smluvními omezeními,

                  —

                  harmonogram digitalizačního projektu.

      PŘÍLOHA II

         ORIENTAČNÍ CÍLOVÉ HODNOTY PRO MINIMÁLNÍ OBSAHOVÝ PŘÍSPĚVEK DO EUROPEANY V JEDNOTLIVÝCH ČLENSKÝCH STÁTECH

                  Počet objektů v Europeaně z daného členského státu (1)

                  Orientační cíl pro rok 2015 (2)

                  BELGIE

                  338 098

                  759 000

                  BULHARSKO

                  38 263

                  267 000

                  ČESKÁ REPUBLIKA

                  35 490

                  492 000

                  DÁNSKO

                  67 235

                  453 000

                  NĚMECKO

                  3 160 416

                  5 496 000

                  ESTONSKO

                  68 943

                  90 000

                  IRSKO

                  950 554

                  1 236 000

                  ŘECKO

                  211 532

                  618 000

                  ŠPANĚLSKO

                  1 647 539

                  2 676 000

                  FRANCIE

                  2 745 833

                  4 308 000

                  ITÁLIE

                  1 946 040

                  3 705 000

                  KYPR

                  53

                  45 000

                  LOTYŠSKO

                  30 576

                  90 000

                  LITVA

                  8 824

                  129 000

                  LUCEMBURSKO

                  47 965

                  66 000

                  MAĎARSKO

                  115 621

                  417 000

                  MALTA

                  56 233

                  73 000

                  NIZOZEMSKO

                  1 208 713

                  1 571 000

                  RAKOUSKO

                  282 039

                  600 000

                  POLSKO

                  639 099

                  1 575 000

                  PORTUGALSKO

                  28 808

                  528 000

                  RUMUNSKO

                  35 852

                  789 000

                  SLOVINSKO

                  244 652

                  318 000

                  SLOVENSKO

                  84 858

                  243 000

                  FINSKO

                  795 810

                  1 035 000

                  ŠVÉDSKO

                  1 489 488

                  1 936 000

                  SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                  944 234

                  3 939 000

         (1)  Říjen 2011. Další objekty poskytuje řada států, jež nejsou členy EU (zejména Norsko a Švýcarsko), nebo pocházejí z projektů na úrovni celé EU, a nejsou proto přiřazena k jednomu členskému státu.

         (2)  Orientační cílové hodnoty pro jednotlivé členské státy jsou vypočítány na základě a) počtu obyvatel a b) HDP, v souladu s celkovým cílem zpřístupnit do roku 2015 pomocí Europeany 30 milionů digitalizovaných objektů. U členských států, které již nyní své orientační cílové hodnoty dosáhly nebo jí brzy dosáhnou, se výpočet zakládá na současném počtu objektů, kterými přispěly do Europeany, zvýšeném o 30 %. Všechny členské státy by se rovněž měly zabývat aspekty kvality a zohlednit přitom, že je třeba zpřístupnit všechna veřejně dostupná mistrovská díla prostřednictvím Europeany do roku 2015.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Itálie na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Itálie z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Itálie na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Itálie z roku 2016
   (2016/C 299/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Itálie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Itálie by jakožto země, jejíž měnou je euro, měla vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Itálii za rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Itálie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva rovněž obsahovala hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 představila Komise výsledky hloubkového přezkumu. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Itálie se potýká s nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou. Zejména velmi pomalý růst produktivity neumožňuje oživit konkurenceschopnost a znesnadňuje snižování vysoké míry veřejného zadlužení. Mimořádně důležité je přijetí opatření, jež by snížila riziko nepříznivých účinků na italské hospodářství a vzhledem k jeho velikosti i nepříznivých vedlejších účinků na hospodářskou a měnovou unii.

               (3)

               Dne 28. dubna 2016 předložila Itálie svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Itálii se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo o zadlužení v období 2013–2015 a pravidlo pro zadlužení počínaje rokem 2016. Podle programu stability by poměr veřejného dluhu k HDP měl dosáhnout svého maxima 132,7 % v roce 2015 a postupně se snižovat až na 123,8 % v roce 2019. Komise ve své prognóze z jara 2016 očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se v roce 2016 stabilizuje, mírně snižovat se však začne až od roku 2017. Provedení ambiciózního programu privatizace představeného italskými orgány je vzhledem k jeho očekávanému příspěvku k úsilí o snížení zadlužení pro Itálii zásadní výzvou. Ačkoliv v roce 2015 byly privatizace provedeny podle plánu, zdá se, že cíl dosáhnout během let 2016–2018 výnosů z privatizace ve výši 0,5 % ročně a v roce 2019 0,3 % je i vzhledem ke zpoždění u některých privatizačních projektů velmi ambiciózní. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že Itálie v roce 2015 dostatečně nepokročila směrem k dodržení pravidla pro zadlužení, vydala Komise dne 18. května 2016 zprávu podle čl. 126 odst. 3 SFEU. Analýza obsahovala všechny relevantní činitele a dospěla k závěru, že kritérium dluhu by se mělo považovat za splněné. Své posouzení Komise přezkoumá v nové zprávě podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy na základě prognózy Komise z podzimu 2016, jakmile budou k dispozici další informace o opětném zahájení korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017.

               (7)

               Na jaře 2015 byla Itálii udělena dočasná odchylka ve výši 0,4 procentního bodu HDP od požadované cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016, jejímž účelem bylo zohlednit rozsáhlé strukturální reformy mající pozitivní dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Ve svém návrhu rozpočtového plánu na rok 2016 Itálie požádala o dodatečnou odchylku ve výši 0,1 procentního bodu HDP od požadované cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016, jejímž účelem bylo zohlednit další strukturální reformy mající pozitivní dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Detailní údaje, z nichž tyto reformy vycházejí, byly stanoveny v národním programu reforem Itálie z roku 2016, který v zásadě program reforem potvrdil. Reformy, jež podle programu budou mít dopad na udržitelnost veřejných financí, se týkají těchto oblastí: i) veřejné správy a jejího zjednodušení, ii) trhů produktů a služeb, iii) trhu práce, iv) civilního soudnictví, v) vzdělávání, vi) přesunu daňové zátěže, vii) opatření ke snížení množství úvěrů v selhání a reformy insolvenčních řízení a viii) přezkumu výdajů jako finančního opatření. Podle odhadu italských orgánů má dopad reforem na reálný HDP do roku 2020 činit 2,2 procentního bodu HDP, což se zdá realistické. V případě jejich plného a včasného provedení budou mít tyto reformy pozitivní dopad na udržitelnost veřejných financí. Itálii lze v současnosti považovat za způsobilou pro plné udělení vyžádané dočasné odchylky ve výši 0,5 procentního bodu HDP v roce 2016, pokud odpovídajícím způsobem provede schválené reformy, jejichž provádění bude předmětem sledování v rámci evropského semestru a podmínek stanovených v 10. bodě odůvodnění.

               (8)

               Ve svém návrhu rozpočtového plánu na rok 2016 Itálie požádala o dodatečnou odchylku ve výši 0,3 procentního bodu HDP od požadované cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016, jejímž účelem bylo zohlednit vnitrostátní výdaje na investice do projektů spolufinancovaných EU. Informace obsažené v programu stability z roku 2016 se zdají potvrzovat, že Itálie účinně využívá odchylku od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016 za účelem zvýšení investic. Nicméně přetrvávají jisté pochyby, zda lze spolufinancované investice v jejich celé naplánované výši v průběhu roku 2016 realizovat. Itálii lze v současnosti považovat za způsobilou pro udělení dočasné odchylky ve výši 0,25 procentního bodu HDP v roce 2016, pokud odpovídajícím způsobem uskuteční zamýšlené investice a splní podmínky stanovené v 10. bodě odůvodnění. Komise provede následné posouzení s cílem ověřit skutečnou výši vnitrostátních výdajů na spolufinancované investiční projekty a související výjimky, k jejichž poskytnutí je Itálie způsobilá na základě tzv. „investiční doložky“.

               (9)

               Program stability z roku 2016 naznačuje, že rozpočtový dopad mimořádného přílivu uprchlíků a mimořádných bezpečnostních opatření je značný a že tyto faktory by měly být považovány za neobvyklou událost, kterou vláda nemůže ovlivnit, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97. Podle Komise je dodatečný dopad v souladu s odhady obsaženými v programu stability a činí 0,03 % HDP v roce 2015 a 0,04 % HDP v roce 2016 v případě výdajů souvisejících s přílivem uprchlíků a 0,06 % HDP u výdajů na bezpečnostní opatření. Itálie v této souvislosti požádala o dodatečnou odchylku od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 řeší tyto dodatečné výdaje, jelikož příliv uprchlíků i závažnost teroristické hrozby jsou neobvyklé události, jejich dopad na veřejné finance v Itálii je významný a povolením odchylky od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle by nebyla ohrožena udržitelnost veřejných financí. Výše požadované korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro rok 2015 byla proto snížena, aby se zohlednily náklady spojené s přílivem uprchlíků. Pokud jde o rok 2016, bude závěrečné posouzení, včetně způsobilých částek, provedeno na jaře 2017 na základě zjištěných údajů poskytnutých italskými orgány.

               (10)

               Ve svém stanovisku k návrhu rozpočtového plánu Itálie na rok 2016 Komise naznačila, že v souvislosti s „celkovým posouzením“ možného odchýlení se od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle zohlední případnou způsobilost Itálie pro využití flexibility v rámci Paktu o stabilitě a růstu, přičemž by zvláštní pozornost věnovala skutečnosti, zda odchýlení se od cesty korekce bude efektivně využito za účelem zvýšení investic, existenci věrohodných plánů na opětovné nastoupení cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle a pokroku při naplňování programu strukturálních reforem se zřetelem k doporučením Rady. Komise má za to, že Itálie je způsobilá pro obdržení další odchylky ve výši 0,35 procentního bodu HDP na rok 2016, pokud se zohlední pokrok při naplňování programu strukturálních reforem, plánované investice, jakož i závazek vlády zajistit soulad s cestou k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017, což bude předmětem opětovného posouzení Komise na podzim.

               (11)

               Na základě prognózy Komise z jara 2016 a po zohlednění odchylky povolené u investic a provádění strukturálních reforem poukazuje plánované strukturální zhoršení o -0,7 % HDP v roce 2016 na riziko určitého odchýlení od závazků Itálie v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. Za předpokladu nezměněné politiky plyne z prognózy Komise nulové strukturální úsilí v roce 2017, v důsledku čehož by existovalo riziko významného odchýlení od požadované strukturální korekce ve výši 0,6 % HDP. Podle prognózy Itálie nedodrží pravidlo pro zadlužení v letech 2016 a 2017.

               (12)

               Na základě posouzení programu stability z roku 2016 a při zohlednění prognózy Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Itálii hrozí riziko, že nedodrží ustanovení Paktu o stabilitě a růstu. Zda Itálie plní požadovanou korekci k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle, Komise znovu posoudí na základě své prognózy z podzimu 2016, jakmile budou k dispozici další informace o opětovném nastoupení cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017, včetně návrhu rozpočtového plánu na rok 2017.

               (13)

               Navzdory pokračujícímu úsilí o reformu fiskálního rámce byla doposud přijata jen omezená opatření, jež mají zajistit, aby přezkum výdajů přispěl k fiskální konsolidaci. Došlo zejména k dalšímu snížení cílů přezkumu výdajů a skutečnost, že tyto přezkumy nejsou plně začleněny do rozpočtového procesu, má negativní dopad na jeho celkovou účinnost. Dokončení komplexní reformy rozpočtového procesu probíhající již od roku 2009 by mělo tyto nedostatky odstranit a dát tomuto procesu podobu více orientovanou na výsledky. Za účelem dosažení lepší udržitelnosti veřejného dluhu je rovněž nutné urychlit provádění plánu privatizace. Italský daňový systém brání hospodářské efektivitě a nepřestává čelit řadě problémů. Ty souvisí s velmi nízkou daňovou morálkou a s odkládanou reformou daňových výdajů, zejména pokud jde o snížené sazby daně z přidané hodnoty, a s odkládanou reformou starého systému katastrálních hodnot. To vše byly aspekty zmocňovacího zákona v oblasti reformy daňového systému, které buď nebyly provedeny vůbec, nebo jen částečně. Nedávné kroky jako zrušení daně z nemovitosti v případě prvního bydliště jsou nadto podle všeho v rozporu s cílem rozšíření daňového základu a přenesení daňové zátěže z výrobních činitelů na zdanění majetku a spotřeby.

               (14)

               Reforma veřejné správy je důležitým krokem, který by v případě přijetí a provedení nezbytných legislativních dekretů Itálii umožnil dosáhnout očekávaných přínosů v podobě vyšší efektivity a kvality veřejného sektoru. Zvláštní význam pro odstranění hlubších příčin těchto nedostatků mají legislativní dekrety o státních podnicích a místních veřejných službách navržené vládou v lednu 2016, jakož i nadcházející dekret o veřejné zaměstnanosti. Zatímco v nedávné době došlo k přijetí opatření k vystupňování boje proti korupci (mj. zvýšení finančních sankcí a prodloužení promlčecích lhůt v konkrétních případech korupčního jednání), dlouho doporučovaná systematická revize ustanovení o promlčení se ještě nerozběhla. Další nezanedbatelný problém představují účetní podvody. Hlavními problémy soudního systému jsou zdlouhavá soudní řízení a vysoký počet nevyřízených občanskoprávních a obchodních sporů. Pečlivé sledování dopadu nedávno přijatých opatření k vyřešení těchto problémů napomůže posoudit nutnost přijetí dalších doplňujících opatření.

               (15)

               K určitému pokroku došlo při zlepšování kvality aktiv v bankovním sektoru. I když v posledních měsících zpomalil nárůst úvěrů v selhání, jejich objem zůstává velmi vysoký a nepřestává vytvářet tlak na ziskovost a zdroje bank. Insolvenční rámec a rámec pro vymáhání pohledávek, jež má Itálie k dispozici, nadto nestačí k rychlému odbourávání znehodnocených úvěrů. Od poloviny roku 2015 bylo přijato několik zákonů zjednodušujících a urychlujících řízení při platební neschopnosti a zabavení majetku a byl předložen návrh zmocňovacího zákona na systematickou reformu konkurzního rámce. Na účinky těchto reforem týkajících se délky řízení a výše zpětně získávaných částek je však nutno si počkat. Od začátku roku 2015 přijala Itálie několik opatření k odstranění nedostatků ve správě a řízení svých bank, zejména pokud jde o větší družstevní banky, banky, jejichž akcionáři jsou nadace, a drobné vzájemné banky. Plné provedení těchto reforem by tomuto odvětví pomohlo k větší odolnosti a zajistilo by účinnější přísun úvěrů do reálné ekonomiky. Zatímco nízká nákladová efektivnost v bankovním odvětví brání ziskovosti a interní tvorbě kapitálu, představuje prostředí nízkého růstu a nízkých úrokových sazeb dodatečný problém. Nový rámec EU k řešení krize bank (5) změnil rizikový profil dluhopisů vydávaných bankami, jejichž významná část je v držení italských neprofesionálních zákazníků, což jen podtrhuje význam finanční gramotnosti široké veřejnosti.

               (16)

               Zákonem o zaměstnanosti provedla Itálie v roce 2015 dalekosáhlou reformu pravidel a institucí v oblasti trhu práce. Provedení reformy aktivní politiky na trhu práce je klíčové pro začlenění osob, které zůstávají mimo dosah trhu práce, zejména dlouhodobě nezaměstnaných a mladých lidí, na tento trh. V současnosti Itálie čelí řadě správních a politických problémů a problémů spojených s nedostatkem zdrojů. To především vyžaduje posílit nabídku veřejných služeb zaměstnanosti a důsledně sledovat jejich poskytování. Byl reformován systém učňovské přípravy, aby byl schopen pojmout rovněž dospělé osoby propuštěné ze zaměstnání a rozšířit možnosti pro mladé lidi, ale realizace této reformy ještě není dokončena. Mzdové kolektivní vyjednávání není v Itálii dostatečně rozvinuto a to brání přijímání inovativních řešení na úrovni podniků, která by mohla zvýšit produktivitu a napomoci, aby mzdy více odpovídaly podmínkám na trhu práce. Opatření v této oblasti je nutno přijímat po dohodě se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy. Sociální partneři ještě nedospěli k dohodě na reformě kolektivního vyjednávání. Podle národního programu reforem by k této reformě mělo dojít do konce roku 2016. Míra zaměstnanosti žen je jedna z nejnižší v EU. Ženy převažují na atypických a nejistých pracovních místech, tvoří většinu pracovních sil s nestandardními pracovními smlouvami a hrozí jim, že budou obzvláště vystaveny podmínkám neformální ekonomiky. Daňový systém a systém sociálního zabezpečení odrazuje druhé výdělečně činné osoby od práce a zákon o zaměstnanosti tento problém účinně nevyřešil. Omezená nabídka cenově dostupných pečovatelských služeb rovněž brání ženám s dětmi či staršími rodinnými příslušníky, aby se účastnily trhu práce. Míra chudoby je vysoká (více než čtvrtina Italů je ohrožena chudobou či sociálním vyloučením) a poskytování sociální pomoci je i nadále slabé a nekoncepční. Přijetí a provedení národní strategie pro boj proti chudobě a racionalizace sociálních výdajů by mohly představovat první kroky na cestě k postupnému zavedení vhodného režimu sociální podpory na základě zásady aktivního začlenění na vnitrostátní úrovni, které by se obešly bez dopadů na rozpočet. K zásadnímu pokroku došlo při reformě vzdělávání. Školní reforma byla přijata v červenci 2015 a přijetí prováděcího dekretu se očekává v lednu 2017.

               (17)

               Omezeného pokroku se dosáhlo při podpoře konkurence ve službách. Roční zákon o hospodářské soutěži z roku 2015 je v současnosti ještě projednáván v parlamentu. Řada ustanovení (např. o právnických povoláních) byla během projednávání v parlamentu oslabena. Mnoho oblastí trpí stále nadměrnou ochranou či regulací, zejména regulovaná povolání, zdravotnictví, místní veřejná doprava a taxislužba nebo přístavy a letiště. Maloobchodní odvětví ztrácí na efektivitě v důsledku přísné tržní regulace. Veřejný proces udělování práv na provozování hospodářské činnosti ve veřejné sféře nepodporuje hospodářskou soutěž, a to zejména kvůli vydávání povolení bez vypsání veřejné soutěže. Opatření zaměřená na otevření trhu se musí opírat o podnikatelsky příznivé prostředí. V rámci programu zjednodušení 2015–2017 došlo k určitému pokroku v této oblasti, což umožnilo snadnější a jednodušší spolupráci mezi ústřední vládou a regionálními správami. Nicméně italské podnikatelské prostředí i nadále nevede dostatečně k růstu a investicím a trpí nekoncepčním a odstupňovaným systémem zákonů a předpisů, které vznikají na různých úrovních veřejné správy. Hospodářské subjekty se neustále potýkají s administrativní a regulační zátěží. Silné stránky v podobě snadného zahájení podnikání či vyřešení platební neschopnosti stojí ve stínu těch slabých: povolení ke stavbě, vymáhání smluv, placení daní či získání úvěrů. Provedení národní strategie zadávání veřejných zakázek přijaté počátkem roku 2016 by rovněž mohlo pomoci odstranit některé systémové a rozšířené nedostatky.

               (18)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Itálie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Itálii pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Itálii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Itálii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (20)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5,

         DOPORUČUJE Itálii v období 2016–2017:

               1.

               V roce 2016 omezit dočasnou odchylku od požadované korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle ve výši 0,5 % HDP na odchylku ve výši 0,75 % HDP povolenou v případě investic a provádění strukturálních reforem za předpokladu opětného nastoupení cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017. Dosáhnout roční fiskální korekce ve výši nejméně 0,6 % HDP na cestě k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017. Dokončit reformu rozpočtového procesu během roku 2016 a zajistit, že přezkum výdajů se stane jeho nedílnou součástí. Zajistit včasné provádění programu privatizace a využít neočekávaných příjmů k rychlejšímu snižování míry hrubého veřejného dluhu. Přenést daňovou zátěž z výrobních činitelů na spotřebu a majetek. Snížit počet a rozsah daňových výdajů a do poloviny roku 2017 dokončit reformu katastrálního systému. Přijat opatření vedoucí k lepšímu dodržování daňových předpisů, mj. prostřednictvím elektronických fakturací a plateb.

               2.

               Provést reformu veřejné správy přijetím a provedením všech nezbytných legislativních dekretů, zejména dekretů zaměřených na reformu podniků ve veřejném vlastnictví, místních veřejných služeb a řízení lidských zdrojů. Posílit boj proti korupci mj. provedením revize ustanovení o promlčení do konce roku 2016. Zkrátit délku občanskoprávních řízení prosazením reformních kroků a účinným zpracováním případů.

               3.

               Urychlit snižování míry úvěrů v selhání mj. dalším zlepšením rámce pro postup při platební neschopnosti a vymáhání pohledávek. Urychleně dokončit provádění probíhajících reforem správy a řízení v bankovním odvětví.

               4.

               Provést reformu aktivní politiky na trhu práce zejména posílením účinnosti služeb zaměstnanosti. Usnadnit druhým výdělečně činným osobám uplatnění na trhu práce. Přijmout a provést národní strategii pro boj proti chudobě a provést přezkum a racionalizaci sociálních výdajů.

               5.

               Urychleně přijmout a provést nepřijatý zákon o hospodářské soutěži. Přijmout další opatření na zvýšení hospodářské soutěže v regulovaných povoláních, dopravě, zdravotnictví a maloobchodním odvětví a systému koncesí.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 190).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


Důležité právní upozornění

|

52007SC0070

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Kypru na období 2006–2010  /* SEK/2007/0070 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.1.2007SEK(2007) 70 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Kypru na období 2006–2010(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAObecné souvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi progamy stability nebo konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První kovergenční program Kypru byl předložen v květnu 2004. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 5. července 2004 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované stabilizační a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualizaci konvergenčního programu Kypru předloženou dne 6. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový konvergenční program vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci konvergenčního programu)3.  vyhodnocení národního programu reforem, které provedla Komise v říjnu 2006.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíKypr má malé, otevřené hospodářství, které je výrazně vystaveno externím vlivům. Probíhá v něm úspěšný proces nominální a reálné konvergence s EU. Růst HDP je výrazný, během posledních deseti let dosahoval v průměru 3,5 % ročně, zatímco inflace je nízká. Inflace HISC se pohybovala téměř po celých posledních deset let na úrovních nižších než 3 %. Na Kypru je téměř plná zaměstnanost. Dlouhodobá nezaměstnanost je na velmi nízké úrovni a produktivita je podle mezinárodních standardů vysoká. Nominální mzdy a náklady na jednotku práce však rostly relativně rychleji než u jeho obchodních partnerů. Sektor služeb zaměřených na vývoz, které představuje většinu vývozů, má přesto dobré výsledky, i když velké přebytky v obchodě se službami plně nevyvážily schodek v obchodě se zbožím. Saldo běžného účtu Kypru tedy bylo v posledních deseti letech pasivní. S jeho financováním však nenastaly žádné problémy díky přílivu portfoliových a přímých investic a vklady nerezidentů u rezidentských finančních institucí. Program fiskální konsolidace, který se v současné době provádí, snížil schodek na 2 % HDP v roce 2006 a státní dluh se také snižuje.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 14. března 2006 přijala Rada stanovisko k předchozí aktualizaci konvergenčního programu na období 2005–2009. Rada uvítala „strukturální změnu plánovanou během programového období po snížení schodku pod 3 % HDP v roce 2005“. Rada vyzvala Kypr, aby „zajistil prostřednictvím opatření trvalé povahy udržitelnost rozpočtové konsolidace ke střednědobému cíli programu, poté, co bude odstraněn nadměrný schodek“. Rovněž ho vyzvala, aby „kontroloval veřejné výdaje na důchody a provedl další reformy v oblasti důchodů a zdravotní péče s cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí“.Vyhodnocení národního programu reforem, které Komise provedla v říjnu 2006Zpráva o provádění národního programu reforem Kypru, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 17. října 2006. Kyperský národní program reforem uvádí jako hlavní výzvy a priority: fiskální udržitelnost; kvalitu veřejných financí; výzkum a vývoj, inovaci a informační a komunikační technologie; rozmanitější hospodářství; hospodářskou soutěž a podnikatelské prostředí; udržitelnost životního prostředí; infrastrukturu; lidský kapitál a sociální soudržnost.Komise ve svém hodnocení tohoto programu (přijatém jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006 [2] ) konstatovala, že Kypr dosahuje při provádění svého národního programu reforem dobrých výsledků. Celkově se zdá, že provádění většiny opatření probíhá podle plánu.Na základě analýzy silných a slabých stránek bylo Kypru doporučeno, aby přijal opatření v oblasti důchodové reformy, reformy zdravotní péče a pracovních a vzdělávacích příležitostí pro mladé lidi.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro stabilizační programy) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[3] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu se stabilizačními a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o stabilizačních a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Kypru na období 2006–2010RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:4.  Dne [27. února 2007] Rada přezkoumala aktualizovaný konvergenční program Kypru na období 2006 až 2009.5.  Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že růst reálného HDP se zvýší z 3,7 % v roce 2006 na průměrně 4,1 % v průběhu zbývající části programového období. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na přijatelných předpokladech růstu. Inflace předpokládaná v programu se rovněž zdá reálná.6.  V prognóze útvarů Komise z podzimu 2006 se odhaduje, že schodek veřejných financí bude v roce 2006 mírně nižší než 2 % HDP, dosáhne tedy cíle stanoveného v předchozí aktualizaci konvergenčního programu. Očekává se, že s ohledem na nižší růst reálného HDP, než se předpokládalo v předchozí aktualizaci (3,7 % místo 4,2 %) budou celkové výdaje sice vyšší, než se plánovalo, ale vyváží je vyšší celkové příjmy.7.  Po nápravě nadměrného schodku v roce 2005 se program zaměřuje na další konsolidaci veřejných financí. Saldo veřejných financí by se mělo ze schodku 1,9 % HDP v roce 2006 dostat v roce 2010 do vyváženého stavu, a to výhradně díky omezení výdajů, protože poměr příjmů zůstane během celého programového období konstantní. Zatímco se očekává, že celkové výdaje v programovém období klesnou o 1,75 % HDP, z čehož 1 % HDP připadne na klesající platby úroků, sociální převody by se měly zvýšit o 1,25 %. Primární přebytek by měl podle plánu narůst z 1,5 % HDP v letech 2006–07 na více než 2 % HDP v roce 2008 a poté na této hodnotě setrvat. Plánovaná konsolidace je poněkud rychlejší než v předchozí aktualizaci konvergenčního programu, makroekonomický scénář přitom zůstává zhruba stejný.8.  Strukturální saldo (tedy cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a dočasných opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky by se podle plánu mělo změnit ze schodku ve výši přibližně 1,5 % HDP v roce 2006 na přebytek ve výši 0,25 % HDP na konci programového období. Stejně jako v předchozí aktualizaci konvergenčního programu je střednědobým cílem pro stav rozpočtu i v tomto programu strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, jehož by mělo být podle programu dosaženo do roku 2008, tedy o rok dříve než v předchozí aktualizaci. Vzhledem k tomu, že střednědobý cíl je náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,75 % HDP), jeho dosažením by měla být zajištěna bezpečná rezerva proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl se nachází v rozpětí, které pro eurozónu a členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a pokyny pro sestavování programů a přiměřeně odráží míru zadlužení a dlouhodobý průměrný růst potenciálního produktu.9.  Zdá se, že rizika zatěžující rozpočtové projekce se v programu víceméně vyrovnávají. Při porovnání s prognózou útvarů Komise z podzimu 2006 se zdá, že cíl na rok 2007 je pravděpodobný a že pro rok 2008, kdy se má zlepšit primární přebytek, byly v programu poskytnuty relativně podrobné informace o opatřeních, která k této nápravě přispějí. Mohlo by však dojít k překročení plánovaných výdajů, protože plánované omezení výdajů je vysoké a nejsou k dispozici údaje o výdajových stropech ani o jejich vynucování. Na druhou stranu se rozpočtové cíle dosud plnily s dobrými výsledky.10.  S ohledem na toto posouzení rizik se zdá, že přístup k rozpočtu uvedený v programu může stačit k dosažení střednědobého cíle do roku 2008, jak je uvedeno v aktualizaci programu. Navíc se zdá, že přístup poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech v průběhu programu. Tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle programu je plně v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že meziroční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM-II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP; v případě příznivých hospodářských podmínek by změny měly být větší a naopak v případě nepříznivých hospodářských podmínek menší. Přístup k rozpočtové politice, který je v programu popsán pro období po dosažení střednědobého cíle, rovněž odpovídá požadavkům Paktu o stabilitě a růstu.11.  Odhaduje se, že hrubý státní dluh dosáhl v roce 2006 64,75 % HDP, přesáhl tedy referenční hodnotu 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Podle programu by míra zadlužení měla v roce 2008 klesnout pod referenční hodnotu 60 % HDP a do konce programového období by měla dosáhnout nepatrně více než 46 % HDP. Zdá se, že rizika plánovaného vývoje míry zadluženosti jsou vcelku vyvážená. Podle vyhodnocení rizik míra zadlužení v první části programového období dostatečně rychle klesá k referenční hodnotě a do roku 2007 by se k ní měla přiblížit.12.  Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatel na rozpočet je na Kypru jedním z nejvýraznějších v EU, což je dáno především podstatným zvýšením části HDP, která bude věnována na důchody. Výchozí rozpočtová pozice sice předpokládaný značný dlouhodobý dopad stárnutí obyvatel na rozpočet zmírňuje, ale nestačí k jeho pokrytí. Navíc je současná úroveň hrubého dluhu vyšší než referenční hodnota stanovená ve Smlouvě. Jak kyperské orgány uznaly, ke snížení rizik ohrožujících udržitelnost veřejných financí by přispěla další konsolidace veřejných financí prováděná zároveň s důchodovou reformou, která by omezila výrazný růst výdajů spojených s věkem. Celkově se zdá, že udržitelnost veřejných financí Kypru je vystavena vysokému riziku.13.  Konvergenční program obsahuje kvalitativní vyhodnocení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem v rámci střednědobé fiskální strategie, která byla předložena v říjnu 2006. Kromě toho poskytuje systematické informace o přímých rozpočtových nákladech a úsporách vyplývajících z hlavních reforem plánovaných v národním programu a zdá se, že uvedené rozpočtové projekce berou v úvahu dopady opatření nastíněných v národním programu reforem na veřejné finance. Opatření v oblasti veřejných financí, která jsou uvedena v konvergenčním programu, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci národního programu reforem. Podle obou programů by mělo dojít především k postupnému provádění důchodové reformy a reformy zdravotnictví, které by měly řešit dopad stárnutí populace, ale obsah a časový rámec pro dokončení a plné provádění komplexní dlouhodobé strategie není zcela jasný.14.  Rozpočtová strategie je do velké míry v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008.15.  V programu je uvedena většina povinných a většina nepovinných údajů požadovaných podle pokynů pro sestavování konvergenčních programů a programů stability[6].Celkově lze konstatovat, že po opravě nadměrného schodku v roce 2005 program díky omezení výdajů a v situaci, kdy se předpokládá vysoký růst, s dobrými výsledky směřuje k dosažení střednědobého cíle během programového období. Hrubý státní dluh by se měl do roku 2007 přiblížit k referenční hodnotě 60 % HDP a v následujících letech by měl dále klesat.Na základě výše uvedeného hodnocení, zejména s ohledem na úroveň zadlužení a předpokládaný nárůst výdajů souvisejících se stárnutím obyvatel, se doporučuje, aby Kypr kontroloval veřejné výdaje na důchody a provedl další reformy v oblasti důchodů a zdravotní péče s cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reálný HDP (změna v %) | KP prosinec 2006 | 3,9 | 3,7 | 3,9 | 4,1 | 4,1 | 4,1 |KOM listopad 2006 | 3,8 | 3,8 | 3,8 | 3,9 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 2005 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 | neuvedeno |Inflace podle HISC (%) | KP prosinec 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,5 | 2,4 | 2,0 | 2,0 |KOM listopad 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,0 | 2,4 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 2005 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | neuvedeno |Mezera výstupu (% potenciálního HDP). | KP prosinec 20061 | -0,9 | -1,0 | -1,1 | -1,1 | -1,1 | -1,1 |KOM listopad 20065 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 20051 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 | n,a, |Saldo veřejných financí (% HDP) | KP prosinec 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,6 | -0,7 | -0,4 | -0,1 |KOM listopad 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,7 | -1,7 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 2005 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | neuvedeno |Primární saldo (% HDP) | KP prosinec 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 2,1 | 2,1 | 2,2 |KOM listopad 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 2005 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 | neuvedeno |Saldo očištěné o cyklické vlivy (% HDP) | KP prosinec 20061 | -2,0 | -1,5 | -1,2 | -0,3 | 0,0 | 0,3 |KOM listopad 2006 | -1,8 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 20051 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | neuvedeno |Strukturální saldo2 (% HDP) | KP prosinec 20063 | -3,3 | -1,9 | -1,0 | -0,3 | -0,1 | -0,1 |KOM listopad 20064 | -2,7 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 2005 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 | neuvedeno |Hrubý státní dluh (% HDP) | KP prosinec 2006 | 69,2 | 64,7 | 60,5 | 52,5 | 49,0 | 46,1 |KOM listopad 2006 | 69,2 | 64,8 | 62,2 | 59,6 | neuvedeno | neuvedeno |KP prosinec 2005 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 | neuvedeno |Pozn.: 1 Výpočet útvarů Komise na základě údajů z programu. 2 Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných dočasných opatření. 3 Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z programu (1,3 % HDP v roce 2005 a 0,4 % v roce 2006, všechna snižují schodek). Včetně 0,4 % HDP v roce 2005 a 2006, které odpovídají transakcím souvisejícím s fondy EU. 4 Jednorázová a jiná prozatímní opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006 (0,9 % HDP v roce 2005; snižující schodek) ve srovnání s programem (viz poznámka 3). Útvary Komise nepovažovaly žádnou transakci související s fondy EU za jednorázovou. 5 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 3,9 %, 3,7 %, 3,9 % a 4,0 %. Zdroj: Konvergenční program (KP); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); Výpočty útvarů Komise |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006)816.[3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM (2006) 574 v konečném znění a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Chybí především údaje o „cyklickém vývoji“ (tabulka 5) a příspěvcích k potenciálnímu růstu HDP (bod 4).