Důležité právní upozornění

|

52007SC0288

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2006–2010  /* SEK/2007/0288 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.3.2007SEK(2007) 288 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2006–2010(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst napomáhající vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi programy stability nebo konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První program stability Belgie byl předložen v prosinci 1998. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 15.března 1999 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Belgie předloženou dne 13. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability) a3.  vyhodnocení národního programu reforem z prosince 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíNa základě analýz za posledních deset let lze dojít k závěru, že belgický hospodářský cyklus v podstatě odpovídá cyklu eurozóny a vykazuje obdobnou úroveň růstu. Tato skutečnost je však významná, neboť zároveň poukazuje na belgickou fiskální konsolidaci, jež byla mnohem rozsáhlejší než konsolidace v oblasti eurozóny, a umožnila tak ukončit dlouhé období vysokého rozpočtového schodku. Belgie se od roku 2000 snaží udržet vyrovnaný rozpočet (aniž by se jí do této chvíle podařilo nahromadit přebytky), přesto pokračuje v provádění jednorázových opatření, která mají vést k tomuto cíli. Výrazné snížení podílu zadluženosti státního rozpočtu oživilo domácí poptávku a zvýšilo důvěru spotřebitelů. Během posledních deseti let se sazba z úspor domácností snížila z 20 % v roce 1995 na zhruba 13 % v roce 2005. Čistý vývoz rovněž přispěl k hospodářskému růstu, Belgie je však nucena čelit velkým ztrátám podílů na trhu, což by v dlouhodobém horizontu mohlo vést k ohrožení zaměstnanosti a hospodářského růstu. Nízká úroveň vývozu Belgie je částečně způsobena belgickou vývozní strukturou, ale i vysokými náklady na pracovní síly. Časově neomezené pobírání příspěvků v nezaměstnanosti, nízké požadavky při hledání nového zaměstnání kladené zejména na nezaměstnané vyššího věku a existence velkorysého systému předčasných důchodů vysvětlují, proč je podíl na trhu práce (zejména starších pracovníků) jedním z nejnižších v eurozóně.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 14. února 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005–2009. Rada se domnívala, „že stav rozpočtu je obecně zdravý a pokračující snižování dluhu z jeho stále ještě vysoké úrovně předpokládané v programu poskytuje příklad fiskálních politik prováděných v souladu s paktem. Opírání se o jednorázová opatření na počátku programového období zdůrazňuje potřebu provést konsolidaci na začátku programového období.“ Rada Belgii vyzvala, „aby zvážila opatření, která by zabránila zhoršení strukturálního salda v roce 2006, a aby uplatnila nezbytná opatření k dosažení náročných rozpočtových cílů v následujících letech.“Vyhodnocení národního programu reforem provedené KomisíZpráva o provádění národního programu reforem Belgie, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla předložena dne 16. října 2006. Národní program reforem Belgie uvádí tyto hlavní problémy/priority: udržitelnost veřejných financí; snižování nákladů na pracovní síly; vytvoření dynamického trhu pracovních sil; podpora hospodářství prostřednictvím investic a reforem; zlepšení systému sociálního zabezpečení; a posilování součinnosti mezi ochranou životního prostředí a hospodářským růstem.Komise ve svém vyhodnocení programu (vyhodnocení bylo přijato jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006 [2] ) uvedla, že Belgie dosáhla při provádění a vylepšení svého národního programu reforem na období 2005–2008 významného pokroku. Přestože existují určitá rizika v udržitelnosti veřejných financí vzhledem k celkovému stárnutí obyvatelstva, celkové politické zaměření veřejné správy je odpovídající. I když v oblasti výzkumu a rozvoje bylo dosaženo jen skromných výsledků, Belgie provádí ohlášená opatření v mikroekonomické oblasti a podporuje současné reformy pro zvýšení investic. Výsledky týkající se zaměstnanosti jsou však nestálé a Belgie musí provést ještě celou řadu opatření, aby dosáhla evropských cílů týkajících se míry zaměstnanosti, a zejména zaměstnanosti starších osob.Na základě zjištěných předností a nedostatků bylo Belgii doporučeno, aby podnikla další kroky ke snížení daňové zátěže práce a regionálních rozdílů v míře nezaměstnanosti.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických jevů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006[3]; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předpisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2006–2010RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:4.  Dne [27.března 2007] posoudila Rada aktualizovaný program stability Belgie na období 2006–2010[6].5.  Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že růst reálného HDP bude po zbytek programového období klesat z úrovně 2,7 % v roce 2006 na průměrně 2,2 %. Na základě informací, které jsou v současné době k dispozici, se zdá, že tento scénář vychází z reálných předpokladů růstu. Předpovědi týkající se inflace uvedené v programu se rovněž jeví reálně.6.  Schodek veřejných financí na rok 2006 je na základě prognózy útvarů Komise z podzimu roku 2006 odhadován na 0,2 % HDP oproti vyrovnanému rozpočtu, s nímž se počítalo v předešlé aktualizaci programu stability. Přestože podmínky hospodářského cyklu byly v roce 2006 mnohem lepší, než se předpokládalo v předešlé aktualizaci programu, a přestože výdaje se vyvíjely podle prognózy, příjmy byly nižší, než se předpokládalo (zejména z důvodu podhodnocení závěrečné fáze reformy přímých daní z roku 2001, což se zjistilo během druhé poloviny roku 2006). Za účelem (částečného) vyrovnání nižších příjmů a zajištění vyrovnaného rozpočtu se začalo častěji využívat jednorázových opatření. Proto se strukturální saldo (tj. saldo očištěné o cyklické vlivy a bez jednorázových a jiných dočasných opatření) v roce 2006 významně zhoršilo.7.  Hlavním cílem střednědobé rozpočtové strategie programu je zajištění soustavného snižování stále vysoké míry zadluženosti (okolo 90 % v roce 2006) na 75 % HDP v roce 2010 prostřednictvím postupného navyšování nominálních rozpočtových přebytků (z 0,3 % HDP v roce 2007 na 0,9 % v roce 2010) s cílem čelit krizi, kterou vyvolá stárnutí obyvatelstva. Primární přebytek, který se od roku 2001 stále snižuje (tehdy dosahoval výše 7 % HDP), se má ustálit na zhruba 4,1 % HDP. Úpravy se dosáhne převážně snížením výdajů (o 1,25 procentního bodu HDP v období let 2006 až 2010). Hlavní způsob snížení výdajů představuje omezování výdajů na úroky (0,75 procentního bodu), které vyplývají ze soustavného snižování zadluženosti a jsou částečně kompenzovány snížením příjmů veřejných financí (0,5 procentního bodu). Předpověď na období po roce 2007 uvedená v programu ve velké míře odpovídá předpovědím o neměnících se politikách, přestože se zdá, že program (nepřímo) počítá s použitím dalších jednorázových opatření pro dosažení rozpočtových cílů. Tato strategie je v podstatě obdobná jako strategie, jež byla předložena v rámci předešlé aktualizace programu stability, přičemž všeobecný makroekonomický scénář zůstává beze změn.8.  Vzhledem k tomu, že program neuvádí informace o použití jednorázových a jiných dočasných opatření po roce 2007, nelze na základě informací uvedených v programu vypočítat strukturální saldo od roku 2008. Za předpokladu, že relativní dopad jednorázových opatření se po roce 2007 nezmění, by se strukturální saldo vypočítané podle společně dohodnuté metodiky mělo zlepšit a zvýšit z okolo -0,4 % HDP v roce 2006 na 0,7 % na konci programového období. Stejně jako předešlá aktualizace programu stability i tento program definuje střednědobé cíle stavu rozpočtu jako strukturální přebytek ve výši 0,5 % HDP, jehož se podle programu dosáhne v roce 2008 za předpokladu, že dopad jednorázových opatření nepřekročí výši 0,4 % HDP. To znamená o jeden rok později, než bylo uvedeno v předešlé aktualizaci programu. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,25 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl se nachází v rozmezí, které pro eurozónu a pro členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a kodexu chování, a je náročnější než to, co vyplývá z předpokládané míry zadlužení a dlouhodobého průměrného růstu potenciálního produktu.9.  Rozpočtové výsledky by mohly být o něco horší, než je uvedeno v programu. To platí zejména v případě předpovědí na rok 2007, neboť se zdá, že rozpočet je spíše optimistický a v některých případech chybí přesné údaje o navrhovaných opatřeních (zejména jednorázová opatření v oblasti prodeje nemovitostí nebo převodu důchodových povinností z veřejných společností nejsou dostatečným způsobem upřesněna). Belgie se většinou snaží o dosažení svých nominálních rozpočtových cílů, zdá se však, že pro dosažení cílů za rok 2007 bude muset přijmout další opatření. Přestože se v Belgii během roku běžně přijímají změny v rozpočtu, z důvodu červnových parlamentních voleb by v roce 2007 mohlo dojít k výraznému zpoždění. Horší výsledek, kterého by se v roce 2007 dosáhlo, by se musel převést do dalších let. Od roku 2008 také existuje riziko, že jednorázová opatření, jejichž platnost bude ukončena, nebudou nahrazena strukturálními opatřeními.10.  Vzhledem k tomuto posouzení rizik se rozpočtová strategie uvedená v programu může jevit jako nedostatečná pro dosažení střednědobého cíle do roku 2008, jak je uvedeno v programu. Střednědobý cíl je však, jak je uvedeno výše, náročnější, než to, co vyplývá z předpokládané míry zadlužení a dlouhodobého průměrného růstu potenciálního produktu. Proto se zdá, že rozpočtová strategie je pro dosažení téměř vyrovnaného strukturálního stavu rozpočtu, který lze na základě paktu od roku 2008 považovat za přiměřený, dostatečná.. Navíc se zdá, že přístup k rozpočtu vyjádřený v programu poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech v průběhu programového období. Tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle programu by mělo být v souladu s Paktem o stabilitě a růstu zrychleno, neboť Pakt stanoví, že meziroční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM-II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP; v případě příznivých hospodářských podmínek by změny měly být větší a naopak v případě nepříznivých hospodářských podmínek menší. Pokud se však zohlední všechna rizika, může tempo vedoucí k dosažení střednědobého cíle klesnout na pouhé minimum již v roce 2007 a následně se úplně zpomalit, ačkoli se zdá, že Belgie je spíše v období příznivých hospodářských podmínek.11.  Výše dluhu uvedená v programu je 87,7 % HDP na rok 2006, tento údaj však nezohledňuje převzetí dluhů belgické železniční společnosti SNCB za rok 2005, což podle Eurostatu zvýší dluh pro dané období o 1,7 % HDP. Proto se útvary Komise domnívají, že hrubý veřejný dluh dosahuje v roce 2006 výše 89,4 % HDP, což značně přesahuje referenční hodnotu 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě, i když během několika posledních let výše dluhu významně poklesla. Program předpokládá rychlý pokles míry dluhu zhruba o 15 procentních bodů během programového období. Vzhledem k posouzení rizik, a zejména výše uvedených rizik týkajících se plnění rozpočtových cílů, se bude míra zadlužení pravděpodobně vyvíjet méně příznivěji, než je uvedeno v programu. Zdá se však, že se míra zadlužení během programového období ještě sníží a přiblíží se tak referenční hodnotě.12.  Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatel na rozpočet je v Belgii vyšší než je průměr EU, zejména z důvodu významného zvýšení výdajů na důchodové zabezpečení vyjádřené v procentech HDP v příštích desetiletích. Původní stav rozpočtu s výrazným primárním přebytkem, který sice nedosahuje takové výše jako v roce 2005, přispívá ke zmírňování plánovaných dlouhodobých účinků stárnutí populace na rozpočet, ale není dostatečný k plnému pokrytí podstatného zvýšení výdajů. Současná úroveň hrubého dluhu však přes svoje snižování zůstává stále mnohem vyšší než je referenční hodnota uvedená ve Smlouvě. Postupné snižování míry zadluženosti závisí na tom, zda se podaří dlouhodobě udržet vysoké primární přebytky, které by pomohly snížit rizika udržitelnosti veřejných financí. Celkově se zdá, že Belgie je v tomto ohledu vystavena středně vysokému riziku.13.  Program stability neobsahuje kvalitativní posouzení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé finanční strategie. Dále neposkytuje systematické informace o přímých rozpočtových nákladech nebo úsporách plynoucích z hlavních reforem předpokládaných v národním programu reforem, ale zdá se, že jeho rozpočtové odhady berou v úvahu dopady opatření popsané v národním programu reforem na veřejné finance. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá program stability, se zdají být v souladu s kroky plánovanými v rámci národního programu reforem. Oba programy tak předpokládají postupné provádění „generačního paktu“ (rozsáhlý plán, jehož cílem je zvýšit zaměstnanost a posílit sociální zabezpečení), další postupné snižování daňové zátěže práce a přijetí opatření na podporu výzkumu a podnikání.14.  Rozpočtová strategie v programu je vcelku v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008.15.  Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky jak u požadovaných, tak u nepovinných údajů[7].Všeobecně lze říci, že pokračující snižování ještě stále vysokého dluhu je příkladem fiskálních politik prováděných v souladu s paktem. Přestože program počítá s postupným navyšováním přebytků vycházejících z vyrovnaného nominálního stavu rozpočtu (zejména prostřednictvím omezování výdajů na úroky), dosažení rozpočtových cílů zůstává nejisté. Zdá se však, že střednědobého cíle bude v programovém období dosaženo.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení se Belgie vyzývá:(i) k dodržení rozpočtového cíle na rok 2007 a k urychlení tempa úprav střednědobých cílů za méně častého používání jednorázových opatření.(ii) vzhledem k vysoké míře zadluženosti a předpokládanému zvýšení výdajů souvisejících se stárnutím obyvatel k zlepšení udržitelnosti veřejných financí v dlouhodobém horizontu tím, že splní alespoň střednědobé cíle a přijme další opatření, jejichž cílem je významně snížit výdaje související se stárnutím obyvatel.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reálný HDP (změna v %) | SP pros. 2006 | 1,2 | 2,7 | 2,2 | 2,1 | 2,2 | 2,2 |KOM list. 2006 | 1,1 | 2,7 | 2,3 | 2,2 | neuv. | neuv. |SP pros. 2005 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 | neuv. |Inflace podle HISC (%) | SP pros. 2006 | 2,5 | 2,4 | 1,9 | 1,8 | 1,8 | 1,9 |KOM list. 2006 | 2,5 | 2,4 | 1,8 | 1,7 | neuv. | neuv. |SP pros. 2005 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 | neuv. |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | SP pros. 20061 | -0,8 | -0,3 | -0,4 | -0,4 | -0,4 | -0,3 |KOM list. 20065 | -1,0 | -0,6 | -0,6 | -0,7 | neuv. | neuv. |SP pros. 20051 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 | neuv. |Saldo veřejných financí (% HDP) | SP pros. 2006 | 0,1 -2,3* | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | 0,9 |KOM list. 2006 | -2,3 | -0,2 | -0,5 | -0,5 | neuv. | neuv. |SP pros. 2005 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | neuv. |Primární saldo (% HDP) | SP pros. 2006 | 4,3 1,9* | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | 4,2 |KOM list. 2006 | 1,9 | 3,9 | 3,4 | 3,2 | neuv. | neuv. |SP pros. 2005 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | neuv. |Saldo očištěné o cyklické vlivy (% HDP) | SP pros. 20061 | 0,8 -1,6* | 0,2 | 0,5 | 0,7 | 0,9 | 1,1 |KOM list. 2006 | -1,7 | 0,1 | -0,1 | -0,1 | neuv. | neuv. |SP pros. 20051 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 | neuv. |Strukturální saldo2 (% HDP) | SP pros. 20063 | neuv. | -0.4 | 0.1 | neuv. | neuv. | neuv. |KOM list. 20064 | 0,2 | -0,7 | -0,2 | -0,1 | neuv. | neuv. |SP pros. 2005 | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 | neuv. |Hrubý státní dluh (% HDP) | SP pros. 2006 | 91,5 93,2* | 87,7 89,4* | 83,9 85,6* | 80,4 82,1* | 76,6 78,3* | 72,6 74,3* |KOM list. 2006 | 93,2 | 89,4 | 86,3 | 83,2 | neuv. | neuv. |SP pros. 2005 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 | neuv. |Pozn.: |1Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. |2Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných dočasných opatření. |3Jednorázová a dočasná opatření z programu (0,6 % HDP v roce 2006 a 0,4 % v roce 2007; ve všech případech se jedná o snížení schodku). Program neposkytuje údaje o požití jednorázových opatření v jiných letech. |4Jednorázová a jiná dočasná opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006 (2,0 % HDP v roce 2005, jedná se o zvýšení schodku; 0,8 % v roce 2006 a 0,1 % v roce 2007, v obou případech se jedná o snížení schodku). |5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 2,2 %, 2,3 %, 2,3 % a 2,2 %. |* Údaje o schodku a zadlužení uvedené v programu na rok 2005 neodpovídají Evropskému systému národních účtů (ESA95). Eurostat dne 23. října 2006 pozměnil údaje o schodku a zadlužení, které Belgie předložila, v souvislosti s převzetím dluhů železniční společnosti SNCB/NMBS za rok 2005 ve výši 7 400 milionů EUR (2,5 % HDP) vládou (FIF/FSI - Fonds de l'infrastructure ferroviaire / Fonds voor spoorweginfrastructuur) (viz tisková zpráva Eurostatu č. 139/2006). Podle pravidel ESA95, dopad na schodek veřejných financí za rok 2005 dosahuje stejné výše; dopad na zadlužení státního rozpočtu dosahoval na konci roku 2005 výše 5 200 milionů EUR (1,7 % HDP, přičemž se zohlednilo částečné vyrovnání dluhu během tohoto roku). Údaje za rok 2005 označené hvězdičkou byly pozměněny Eurostatem. Údaje o zadlužení na období 2006 až 2010, které jsou označeny hvězdičkou, byly „automaticky“ upraveny útvary Komise tak, aby odpovídaly pravidlům ESA95. Tato úprava údajů o výši dluhu je založena na technickém předpokladu, že výše dluhu FIF/FSI se nezměnila. |Zdroj: |Program stability (SP); Hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů,“ které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005“.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Aktualizovaný program byl předložen přibližně 2 týdny po 1. prosinci, tedy po lhůtě stanovené v kodexu chování.[7] Odhady celkového schodku veřejných financí a zadlužení uvedené v programu nezohledňují dopad převzetí dluhů belgické železniční společnosti SNCB za rok 2005, jak o tom rozhodl Eurostat dne 23. října 2006. Program rovněž neposkytuje informace o použití jednorázových a jiných dočasných opatření v období let 2008–2010.


title: Doporučení pro vnitrostátní soudy o zahajování řízení o předběžné otázce

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/1

      DOPORUČENÍ

   pro vnitrostátní soudy o zahajování řízení o předběžné otázce
   2014/C 30/01
   České znění těchto doporučení již bylo zveřejněno v Úředním věstníku C 338 ze dne 6. listopadu 2012.


title: Doporučení Komise ze dne 6. května 2008 ohledně externího zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit subjektů veřejného zájmu (oznámeno pod číslem K(2008) 1721)

text:
               7.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 120/20

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 6. května 2008
   ohledně externího zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit subjektů veřejného zájmu
   (oznámeno pod číslem K(2008) 1721)
   (2008/362/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Externí zajištění kvality pro povinný audit je pro vysokou kvalitu auditu zásadní. Dodává důvěryhodnost zveřejňovaným finančním informacím a poskytuje lepší ochranu akcionářům, investorům, věřitelům a jiným zúčastněným stranám. Jakýkoliv systém externího zajištění kvality by proto měl být objektivní a nezávislý na auditorské profesi.

               (2)

               Ustanovení článků 29 a 43 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1) zavádí na vysoké úrovni kritéria pro systémy zajištění kvality u všech statutárních auditorů a auditorských společností. Směrnice zahrnuje některé myšlenky obsažené v doporučení Komise 2001/256/ES ze dne 15. listopadu 2000 nazvaném Zajištění kvality u povinného auditu v Evropské unii: minimální požadavky (2).

               (3)

               Části uvedeného doporučení, které se týkají povinného auditu subjektů veřejného zájmu, však již neodpovídají současnému mezinárodnímu vývoji a byly překonány tendencemi zavést pro tyto audity systémy externího zajištění kvality, které jsou řízeny nezávisle na auditorské profesi a u nichž přezkum zajištění kvality provádějí osoby jiné než auditoři.

               (4)

               V důsledku kritérií stanovených ve směrnici 2006/43/ES se stále vyskytují značné rozdíly ve způsobu současné organizace systémů externího zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností v členských státech. Je třeba zabránit tomu, aby zúčastněné strany měly odlišné pojetí kvality auditu u statutárních auditorů a auditorských společností v členských státech, zejména s ohledem na článek 34 směrnice 2006/43/ES. Směrnice 2006/43/ES rovněž podporuje systémy veřejného dohledu členských států s cílem nalézt koordinovaný přístup k provádění přezkumů zajištění kvality.

               (5)

               Spolupráce mezi členskými státy je prioritou s ohledem na audity subjektů veřejného zájmu. Pro systémy zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit v těchto subjektech by měly být stanoveny další pokyny. Je proto vhodné vypracovat nové doporučení, které odráží současný stav lépe než doporučení 2001/256/ES a které zohledňuje nové mezinárodní trendy i konkrétní potřeby členských států. Není však třeba vypracovat podrobné pokyny pro systémy zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit v subjektech jiných, než jsou subjekty veřejného zájmu.

               (6)

               Kontroly by měly přispět ke zvýšení kvality auditu u kontrolovaného statutárního auditora či auditorské společnosti a měly by být prováděny pravidelně a preventivně. Měly by se zaměřit na vytvoření a zachování důvěry v povinné audity, a tím i důvěry ve finanční trhy. Toto doporučení by se proto nemělo týkat vyšetřování ad-hoc, která jsou prováděna z důvodu možných porušení právních a správních předpisů.

               (7)

               Za účelem zvýšení kvality auditů v rámci Společenství by měly nezávislé orgány dohledu hrát aktivnější úlohu při kontrolách auditorských společností. Pro nezávislost kontrolního systému by měly být vypracovány pokyny. S ohledem na provádění kontrol by měla být ujasněna možná úloha orgánů veřejného dohledu, odborných sdružení a dalších příslušných orgánů, jakož i úloha odborníků. Je třeba rovněž ujasnit financování systému zajištění kvality.

               (8)

               Podle článku 43 směrnice 2006/43/ES se přezkum zajištění kvality musí u statutárních auditorů nebo auditorských společností provádějících audit subjektů veřejného zájmu provádět alespoň jednou za tři roky. Systém veřejného dohledu by mohl čelit obtížím při náboru dostatečného počtu kontrolorů, kteří při každé kontrole provádějí přezkum na místě. Proto by mělo být za určitých podmínek možné, aby se přezkumů na místě účastnili i odborníci, kteří nemají statut kontrolora.

               (9)

               Kontroloři a statutární auditor i auditorská společnost by spolu měli před přijetím závěrečné zprávy a při dalším postupu účinně komunikovat s cílem zajistit, aby dotčený statutární auditor či dotčená auditorská společnost postupovali v souladu se závěrečnou zprávou o kontrole a aby jim uvedená zpráva poskytla dostatečné pokyny k tomu, aby se v budoucnosti vyvarovali problémů uvedených ve zprávě.

               (10)

               Pro zdokonalení vykazatelnosti systému zajištění kvality a jeho srovnatelnosti v rámci Společenství by měla výroční zpráva o celkových výsledcích kontrol zahrnovat klíčové ukazatele o výkonnosti, na jejichž základě by mohlo být vypracováno hodnocení použitých zdrojů i účinnost systému zajištění kvality.

               (11)

               S ohledem na nejnovější mezinárodní vývoj, zejména na zapojení příslušných orgánů a odborníků do provádění kontrol, hodlá Komise v roce 2011 zhodnotit situaci,

         DOPORUČUJE:
   Předmět

               1.

               Toto doporučení stanoví pokyny pro provádění nezávislých systémů zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit subjektů veřejného zájmu v souladu s články 29 a 43 směrnice 2006/43/ES.

               2.

               V případech, kdy se členský stát rozhodl v souladu s článkem 39 směrnice 2006/43/ES zprostit některé subjekty veřejného zájmu požadavků, měl by rovněž vyjmout uvedené subjekty veřejného zájmu z oblasti působnosti opatření přijatých s ohledem na toto doporučení.

         Definice

               3.

               Definice uvedené v článku 2 směrnice 2006/43/ES se vztahují na toto doporučení. Pro účely tohoto doporučení se použijí rovněž tyto definice:

                           a)

                           „orgánem veřejného dohledu“ se rozumí příslušný orgán ve smyslu čl. 2 bodu 10 směrnice 2006/43/ES, který zastupuje systém veřejného dohledu vycházející ze zásad stanovených v článku 32 uvedené směrnice;

                           b)

                           „kontrolorem“ se rozumí osoba provádějící přezkum, která splňuje požadavky stanovené v čl. 29 odst. 1 prvním pododstavci bodu d) směrnice 2006/43/ES a je zaměstnána orgánem veřejného dohledu či jiným příslušným orgánem, který byl pověřen výkonem kontrol;

                           c)

                           „kontrolami“ se rozumí přezkumy zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností, které provádí kontrolor a které nejsou vyšetřováním ve smyslu čl. 32 odst. 5 směrnice 2006/43/ES;

                           d)

                           „odborníkem“ se rozumí fyzická osoba, která má specifické odborné znalosti v oblasti finančních trhů, účetního výkaznictví, provádění auditu či jiných oblastech týkajících se kontrol, přičemž odborníky mohou být i statutární auditoři.

         Nezávislost systému zajištění kvality

               4.

               Orgán veřejného dohledu by měl nést konečnou odpovědnost za systém externího zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit u subjektů veřejného zájmu. Členské státy by neměly jmenovat orgánem veřejného dohledu žádné sdružení či žádný subjekt spojený s účetní či auditorskou profesí.

               5.

               Statutární auditoři a auditorské společnosti provádějící audit u subjektů veřejného zájmu by měly podléhat kontrolám, které vykonává orgán veřejného dohledu, buď výlučně, nebo společně s jiným příslušným subjektem v souladu s bodem 6.

               6.

               Mělo by být možné pověřit výkonem úkolů spojených s prováděním kontrol jiný příslušný subjekt za předpokladu, že je zajištěna odpovědnost takového subjektu vůči orgánu veřejného dohledu a že si orgán veřejného dohledu ponechá alespoň tyto úkoly:

                           a)

                           schválení, a pokud to orgán veřejného dohledu považuje za vhodné, i změnu kontrolních metodik, včetně příruček pro kontrolu a postupy následující po kontrole, metodik výkaznictví a periodických kontrolních programů;

                           b)

                           schválení, a pokud to orgán veřejného dohledu považuje za vhodné, i změnu zpráv o kontrole a zpráv o postupech následujících po kontrole;

                           c)

                           schválení, a pokud to orgán veřejného dohledu považuje za nutné, i jmenování kontrolorů pro každou kontrolu;

                           d)

                           vydávání doporučení a pokynů jakéhokoliv druhu subjektu, který byl výkonem úkolů pověřen.

               7.

               Orgán veřejného dohledu by měl mít právo účastnit se kontrol a získat přístup ke kontrolní dokumentaci, pracovním dokumentům auditu a jiným příslušným dokladům.

               8.

               Všechna opatření týkající se financování systému zajištění kvality, včetně opatření vztahujících se k míře financování a finanční kontrole, by neměla podléhat schvalování nebo právu veta ze strany osob či organizací, které zastupují účetní profesi, auditorskou profesi nebo auditorskou společnost nebo jsou s těmito profesemi a společnostmi jinak spojeny. Míra financování by měla orgánu veřejného dohledu umožnit, aby zaměstnal dostatečný počet pracovníků pro účely provádění bodů 6 a 7.

               9.

               Jestliže finanční prostředky pro systém zajištění kvality poskytnou statutární auditoři či auditorské společnosti podléhající kontrole, měl by být jakýkoliv jimi splatný poplatek či jiný příspěvek povinně stanoven a měl by být včas zaplacen v plné výši.

         Nezávislost kontrol

               10.

               Orgán veřejného dohledu by měl zajistit, aby existovaly příslušné politiky a postupy týkající se nezávislosti a objektivnosti pracovníků, včetně kontrolorů, a řízení kontrolního systému.

               11.

               Osobě, která je statutárním auditorem nebo je zaměstnána u statutárního auditora nebo auditorské společnosti či je s auditorem nebo společností jinak spojena, by nemělo být povoleno působit v roli kontrolora.

               12.

               Osoba by neměla působit v roli kontrolora při kontrole statutárního auditora nebo auditorské společnosti, pokud neuplynuly alespoň dva roky od doby, kdy tato osoba přestala být společníkem či zaměstnancem uvedeného auditora nebo uvedené auditorské společnosti, nebo od doby, kdy tato osoba přestala být spojována s auditorem či auditorskou společností.

               13.

               Kontroloři by měli učinit prohlášení, že mezi nimi a kontrolovaným statutárním auditorem nebo auditorskou společností neexistuje střet zájmů. Kontroloři, kteří učiní neúplné či nepravdivé prohlášení, by měli být vyloučeni z provádění kontrol a měli by být vystaveni účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím.

               14.

               Kontroloři by měli být odměňováni v souvislosti s kontrolami pouze orgánem veřejného dohledu či subjektem, který byl pověřen výkonem kontrol. Kontroloři by neměli obdržet žádnou odměnu od přezkoumávaného statutárního auditora, auditorské společnosti či jejich sítí.

               15.

               Jestliže se orgán veřejného dohledu domnívá, že pro řádné provedení kontroly je zapotřebí specifických odborných znalostí, měly by kontrolorům napomáhat odborníci. Tito odborníci by měli spadat pod přímý dohled kontrolorů a měli by podléhat požadavkům uvedeným v bodech 10, 12 až 14.

         Metodické pokyny pro provádění kontrol

               16.

               V případech, kdy v členském státu není přechodně pro provádění kontrol na místě k dispozici dostatek kontrolorů, měl by mít orgán veřejného dohledu právo rozhodnout, že přezkumy na místě provedou odborníci, a to za předpokladu, že tito odborníci splňují požadavky stanovené v čl. 29 odst. 1 prvním pododstavci bodu d) směrnice 2006/43/ES, že jsou plně zodpovědní vůči orgánu veřejného dohledu a že kontroloři provádějí přezkumy na místě u stejného statutárního auditora nebo auditorské společnosti alespoň každých šest let.

               17.

               Rozsah kontrol by měl zahrnovat:

                           a)

                           hodnocení návrhu vnitřního systému řízení kvality auditorské společnosti;

                           b)

                           přiměřené prověření souladu postupů a přezkum auditorských spisů subjektů veřejného zájmu s cílem ověřit účinnost vnitřního systému řízení kvality;

                           c)

                           s ohledem na zjištění učiněná při kontrolách podle bodů a) a b) hodnocení obsahu posledních výročních zpráv o průhlednosti zveřejněných statutárním auditorem nebo auditorskou společností v souladu s článkem 40 směrnice 2006/43/ES.

               18.

               Měly by být přezkoumány alespoň následující politiky a postupy vnitřní kontroly statutárního auditora nebo auditorské společnosti:

                           a)

                           dodržování platných norem auditu a norem řízení kvality a dodržování etických požadavků a požadavků nezávislosti, včetně požadavků uvedených v kapitole IV a článku 42 směrnice 2006/43/ES, jakož i příslušných právních a správních předpisů dotčeného členského státu, ze strany statutárního auditora nebo auditorské společnosti;

                           b)

                           množství a kvalita použitých zdrojů, včetně dodržování požadavků na průběžné vzdělávání uvedených v článku 13 směrnice 2006/43/ES;

                           c)

                           dodržování požadavků uvedených v článku 25 směrnice 2006/43/ES týkajících se odměn účtovaných za audit.

               19.

               Pro účely prověření souladu by měla být vybrána alespoň významná část auditorských spisů, a to na základě analýzy rizik nesprávného provádění povinného auditu.

         Výsledek kontrol

               20.

               Zjištění učiněná při kontrolách a z nich vyplývající závěry, které jsou podkladem pro doporučení, včetně zjištění a závěrů týkajících se zprávy o průhlednosti, by měly být řádně sděleny kontrolovanému statutárnímu auditorovi nebo auditorské společnosti a měly by být s nimi prodiskutovány, a to před vypracováním zprávy o kontrole. Kontrolovanému statutárnímu auditoru či auditorské společnosti by se měla poskytnout lhůta v trvání nejvýše 12 měsíců od data vydání zprávy o kontrole k tomu, aby podnikli opatření v souvislosti s doporučeními vydanými ohledně vnitřního systému řízení kvality auditorské společnosti. Pokud kontrolovaný státní auditor či auditorská společnost neuskutečnily po kontrole řádné postupy s ohledem na doporučení, měl by orgán veřejného dohledu poukázat na hlavní nedostatky zjištěné ve vnitřním systému řízení kvality.

               21.

               V souladu s řádnými právními postupy stanovenými v dotčeném členském státu by systém veřejného dohledu měl být oprávněn podniknout disciplinární opatření nebo uložit sankce v souvislosti se statutárními auditory a auditorskými společnostmi.

               22.

               Orgán veřejného dohledu by měl alespoň včasně a vhodně informovat veřejnost o všech disciplinárních opatřeních či sankcích uložených statutárním auditorům a auditorským společnostem v souvislosti s provedením povinného auditu. Orgán veřejného dohledu by měl identifikovat dotčeného statutárního auditora nebo dotčenou auditorskou společnost a uvést hlavní nedostatky, které vedly k přijetí opatření či uložení sankcí.

               23.

               V případech, kdy bylo během kontroly zjištěno, že zpráva o průhlednosti zveřejněná statutárním auditorem nebo auditorskou společností v souladu s článkem 40 směrnice 2006/43/ES obsahuje informace, které orgán veřejného dohledu považuje za značně klamavé, včetně informací o účinnosti vnitřního systému řízení kvality auditorské společnosti, měl by orgán veřejného dohledu zajistit, aby zpráva o průhlednosti byla odpovídajícím způsobem bez prodlení změněna.

         Průhlednost celkových výsledků systému zajištění kvality

               24.

               Orgány veřejného dohledu by měly každoročně podávat zprávu o celkových výsledcích systému zajištění kvality. Zpráva by měla zahrnovat informace o vydaných doporučeních, dalším postupu následujícím po doporučeních, přijatých disciplinárních opatřeních a uložených sankcích. Rovněž by měla obsahovat kvantitativní informace a jiné zásadní informace o výkonnosti v oblasti finančních zdrojů a obsazování pracovních míst a účinnosti systému zajištění kvality.

         Další postup

               25.

               Členské státy se vyzývají, aby informovaly Komisi o opatřeních přijatých s ohledem na toto doporučení do 6. května 2009.

         Určení

               26.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 6. května 2008.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87. Směrnice pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/30/ES (Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 53).

      (2)  Úř. věst. L 91, 31.3.2001, s. 91.


				|

		52011SC0823

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Lithuaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Lithuania, 2011-2014

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Litvy na
rok 2011
a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy na období 2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu
nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a
o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na čl. 9
odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada schválila dne 26. března 2010
návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost
a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci
hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský
potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (2010 až 2014) a dne
21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech
politik zaměstnanosti členských států[3], které společně tvoří
„integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly
integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první
roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového
cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru ex
ante a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie
Evropa 2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011 potvrdila
priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu
se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v
návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí).
Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na
návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na
snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce
a na další úsilí o posílení růstu. Žádala členské státy,
aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí
programů stability či konvergenčních programů
a národních programů reforem.
(5)
Evropská rada dne 25. března 2011 rovněž
vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby včas
představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do programů stability
či konvergenčních programů a národních programů
reforem.
(6)
Litva dne 28. dubna 2011 předložila
svůj aktualizovaný konvergenční program na období 2011–2014
a svůj národní program reforem na rok 2011. Aby se vzaly v úvahu
jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.
(7)
Litevská ekonomika se zotavuje z vážné
hospodářské krize, během níž HDP zaznamenal hluboký propad o
17 %, když se k zhroucení domácí poptávky přidal propad
celosvětového obchodu. Trh práce na krizi rychle zareagoval a
nezaměstnanost se vyhoupla do rekordní výše, jež z pouhých 4,2 % na
začátku roku 2008 dosáhla 18,3 % v polovině roku 2010. Silný
závazek k režimu pevných směnných kurzů, který byl podepřen
výraznou fiskální konsolidací spojenou s úpravou mezd v soukromém sektoru a
opatřeními zaměřenými na posílení stability finančního
systému, napomohl ke stabilizaci ekonomiky. Když se světová ekonomika
znovu vzpamatovala a litevská ekonomika začala mít prospěch ze znovu
získané konkurenceschopnosti, došlo v roce 2010 k růstu vývozu a
k obnovení hospodářského růstu. V roce 2011 spolu
s probouzející se domácí poptávkou nabírá na síle i hospodářské
oživení. Nezaměstnanost však i přes její očekávané rychlé
snížení zůstává na dvoumístné úrovni.
(8)
Na základě posouzení aktualizovaného
konvergenčního programu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97
zastává Rada názor, že makroekonomický scénář, z něhož
konvergenční program na rok 2011 vychází, je realistický. Přestože se
opírá o poněkud příznivější odhady růstu v roce 2011, je
obecně v souladu s poslední prognózou Komise na rok 2012. Program plánuje
snížit schodek pod referenční hodnotu 3 % do roku 2012, což je
lhůta stanovená Radou, ale tento plán nenachází dostatečnou podporu v
opatřeních pro rok 2012. Zrychlující se hospodářský růst
může vést v roce 2011 k lepším rozpočtovým výsledkům, než
se v programu předpokládá. Pokud však dočasná konsolidační
opatření, jejichž platnost vyprší koncem roku 2011, nebudou obnovena a
doplněna rozsáhlými opatřeními trvalé povahy, hrozí u
rozpočtových cílů stanovených v programu pro rok 2012, že
navzdory zlepšení makroekonomického výhledu nebudou splněny.
Průměrné roční fiskální úsilí v období let 2010–2012 je
výrazně pod úrovní 2,25 % HDP, které doporučila Rada v rámci
postupu při nadměrném schodku, který byl přijat dne 16. února
2010. Hospodářský růst a daňové příjmy jsou podstatně
vyšší, než se v době vydání doporučení Rady pro postup při
nadměrném schodku očekávalo, a tak by provádění požadovaného
fiskálního úsilí mělo umožnit rychlejší snížení schodku a pokrok
směrem k dosažení střednědobého cíle. Se splněním
střednědobého cíle, kterým je dosažení strukturálního přebytku
ve výši 0,5 % HDP, se do konce programového období nepočítá.
(9)
Vzhledem k výrazné korekci, která je nezbytná ke
splnění cíle postupu při nadměrném schodku v roce 2012 a k
pokroku směrem k dosažení střednědobého cíle, i vzhledem k
potřebě zajistit nezbytné spolufinancování, jehož cílem je uspíšit
využívání strukturálních fondů EU a zvýšit produktivní investice do
ekonomiky, bude identifikace dalších konsolidačních opatření
představovat značnou výzvu. Zlepšení efektivity veřejného
sektoru by mohlo vytvořit další prostor pro korekci výdajů, aniž by
se ohrozila kvalita veřejných služeb. Neprovedou-li se další reformy,
výdaje související se stárnutím obyvatelstva se během příštích
několika desetiletí zvýší tempem, jež bude přesahovat
průměr EU. V červnu 2010 schválila vláda koncepční
záměr komplexní reformy systému sociálního zabezpečení a
důchodového systému. Návrh obsahoval významná zvýšení věku odchodu do
důchodu, změny ve způsobu, kterým se důchody
vypočítávají, a začlenění státních důchodů do systému
všeobecného sociálního pojištění. Schválení a úspěšné provádění
všech aspektů těchto návrhů bude pro dlouhodobou fiskální
udržitelnost rozhodující. Mohlo by také přispět ke zvýšení nabídky
pracovní síly tím, že by poskytlo silnější pobídky k práci pro starší
pracovníky a zajistilo přiměřenost důchodů. Dlouhodobá
fiskální udržitelnost by nadto vyžadovala silnější fiskální rámec. Zejména
v začátcích krize nezabránil fiskální rámec opakujícím se významným revizím
výdajových cílů a procyklickému růstu výdajů financovaných z
neočekávaných příjmů. Nadměrný růst výdajů
financovaných z výnosů spojených s prudkým růstem ekonomiky stál u
zrodu velké fiskální nerovnováhy, která se objevila během krize. To
rovněž přispělo k přehřátí ekonomiky.
(10)
Míra nezaměstnanosti v Litvě je jedna z
nejvyšších v EU. Bezprostředním úkolem je zajistit, aby se tento rychlý
nárůst nestal strukturálním. Velmi přísné pracovněprávní
předpisy a faktory uvnitř systému sociální péče, které odrazují
od práce, narušují fungování trhu práce. Spolu s dostatečně
financovanými aktivními politikami na trhu práce by opatření přijatá
v těchto oblastech přispěla ke snížení rizika vysoké
strukturální nezaměstnanosti a k omezení rozsáhlé stínové ekonomiky.
(11)
Litevské státní podniky generují
přibližně 18 % HDP. Zůstávají náchylné k neefektivitě
spojené s nevyhovujícími finančními výnosy. Úspěšná reforma státních
podniků by vedla k posílení hospodářské soutěže a zlepšila by
podnikatelské prostředí. V roce 2010 zahájila Litva reformy v pěti
velkých odvětvích. Reforma u státních podniků stanovila zásady
transparentnosti a vytvořila tak základ pro vládní odpovědnost
v této oblasti. Vládní usnesení o zlepšení efektivnosti z prosince 2010
poskytlo další věrohodný rámec reforem. Nicméně toto jsou pouze rámce
a zásady. Usnesení samotné postrádá řadu klíčových a
původně navržených opatření, která by zajistila oddělení
regulačních a vlastnických funkcí.
(12)
Energetická náročnost litevského
hospodářství je jedna z nejvyšších v EU. To souvisí do značné míry
s vytápěním domácností, kde špatně udržované bytové domy
představují podstatnou část tohoto problému. Navzdory zavedení
strategie z roku 2004, jež měla tento problém řešit, došlo k
minimálním investicím. Kromě toho rychle vzrostlo vlastnictví
automobilů, zatímco příjmy z energetických a přepravních daní
klesly v poměru k HDP a ke zdanění práce (podstatně nad
průměr EU). Odstranění nízkých sazeb u energetické daně,
včetně těch, které se týkají registrace a vlastnictví
přepravních vozidel, by krátkodobě podpořilo fiskální
konsolidaci a zároveň stimulovalo efektivnější využívání energie.
(13)
Zatímco Litva má celkově příznivé právní
prostředí z hlediska podnikání, dosahuje poměrně slabé
úrovně, pokud jde o podmínky pro zahájení podnikání, dobu a náklady
potřebné k získání stavebního povolení a ochranu investorů. Zlepšení
právních předpisů v těchto oblastech by pomohlo stimulovat
růst a vytváření pracovních míst. Reforma politiky hospodářské soutěže
by přispěla k dalšímu zlepšení podnikatelského prostředí, ale
pokrok zde je pomalý. To platí zejména pro odvětví energetiky a
maloobchodu s potravinami. Dokončení revidované národní strategie
energetické nezávislosti pomůže k odstranění obav týkajících se bezpečnosti
dodávek a podpoří větší hospodářskou soutěž ve výrobě
elektřiny. Provedení třetího balíčku právních předpisů
EU týkajících se trhu s elektřinou a zemním plynem by zlepšilo
hospodářskou soutěž na maloobchodním trhu s energií. V odvětví
maloobchodu s potravinami schválila Litva v roce 2009 zákon o zákazu nekalých
činností maloobchodních podniků. Odvětví maloobchodu s
potravinami však nepřestává vykazovat nedostatečnou úroveň
hospodářské soutěže, což je částečně důsledkem
jeho struktury a neefektivní regulace trhu. Slučování do potravinářských
maloobchodních řetězců zaznamenalo rostoucí tendenci a podíl
čtyř největších maloobchodníků dosáhl 72 % celkového
prodeje v roce 2008.
(14)
Litva učinila řadu závazků v rámci
Paktu euro plus[4]. V
zájmu posílení fiskální udržitelnosti přijme Litva zákony usnadňující
ukládání finančních prostředků v rezervě státní
pokladny, jež je určena pro hospodářsky obtížná období, a bude
podporovat odpovědnou rozpočtovou protiinflační politiku. Byla
oznámena také řada důležitých opatření na reformu
důchodového systému a systému sociálního zabezpečení. Opatření
v oblasti zaměstnanosti se zaměřují na její posílení, boj
proti nezákonné a neohlášené práci a na prosazování pružných pracovních dohod.
S cílem zlepšit podnikatelské prostředí byla učiněna řada
závazků zaměřených na posílení podnikatelských
inspektorátů, zvýšení transparentnosti a snížení administrativní
zátěže podniků. Tyto závazky odkazují na všechny čtyři
oblasti paktu. Celkově se v nich odráží reformní program nastíněný
v konvergenčním programu a v národním programu reforem.
Řada opatření v oblasti zaměstnanosti by v případě
jejich provedení byla vítaným příspěvkem k vytváření poptávky po
pracovní síle. Tyto závazky byly vyhodnoceny a při zpracování doporučení
k nim bylo přihlédnuto.
(15)
Komise posoudila konvergenční program a
národní program reforem, včetně závazků přijatých
v rámci Paktu euro plus[5].
Vzala v úvahu nejen jejich význam z hlediska udržitelné fiskální a
sociálně-ekonomické politiky v Litvě, ale také jejich soulad s
pravidly a pokyny EU vzhledem k tomu, že je třeba posílit celkovou správu
hospodářských záležitostí Evropské unie tím, že budoucí vnitrostátní
rozhodnutí budou činěna s ohledem na podněty vzešlé z EU. V
této souvislosti se Komise domnívá, že budou muset být upřesněna
opatření zajišťující splnění rozpočtových cílů na rok
2012. Měla by být přijata další opatření zaměřená na
reformu důchodového systému tak, aby vedla ke zlepšení fiskální
udržitelnosti a podněcovala k delšímu produktivnímu životu. Tato
opatření by se měla dále zaměřit na zlepšení fungování trhu
práce, provádění balíčku reforem státních podniků, zlepšení
energetické účinnosti, odstranění nízkých energetických daní a
posílení hospodářské soutěže v některých odvětvích.
(16)
Na základě tohoto posouzení a s
přihlédnutím k doporučení Rady ze dne 2. června 2010 podle
čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada posoudila
aktualizaci konvergenčního programu Litvy na rok 2011 s tím, že její
stanovisko[6] je
vyjádřeno zejména v doporučení č. 1 a 2 níže. S
přihlédnutím k závěrům Evropské rady ze dne 25. března 2011
Rada posoudila národní program reforem Litvy,
DOPORUČUJE, aby Litva v období
2011–2012 provedla tato opatření:
(1)
Přijmout další fiskální opatření trvalé
povahy do doby přijetí rozpočtu na rok 2012 tak, aby došlo k
nápravě nadměrného schodku. Posílit dodržování daňových
předpisů a plně využít hospodářského oživení
k rychlejšímu snižování schodku a zajistit pokrok při plnění
střednědobého rozpočtového cíle ve výši nejméně 0,5 %
HDP ročně. Posílit fiskální rámec zejména zavedením vymahatelných a
závazných výdajových stropů v střednědobém rozpočtovém
rámci.
(2)
Přijmout navrhované prováděcí právní
předpisy o reformě důchodového systému. V zájmu zvýšení
účasti na trhu práce odstranit fiskální faktory, které odrazují od
zapojení do pracovního života osoby v důchodovém věku nebo ty,
které se blíží věku odchodu do důchodu.
(3)
Zvýšit pružnost trhu práce změnou zákoníku
práce tak, aby byl pružnější a umožnil lepší využití smluv na dobu
určitou. Změnit příslušné právní předpisy, zejména zákon o
peněžní sociální výpomoci, tak aby bylo zajištěno, že systém sociální
pomoci nebude obsahovat faktory, které odrazují od zapojení do pracovního
života.
(4)
Do konce roku 2011 provést všechny aspekty
reformního balíčku týkajícího se státních podniků s tím, že bude
zajištěno oddělení vlastnických a regulačních funkcí, jasné
podnikové cíle, zvýšená transparentnost a oddělení obchodních a
neobchodních činností.
(5)
Zlepšit energetickou účinnost budov
prostřednictvím rychlého zřízení podílového fondu a učinit kroky
zaměřené na přesun zdanění směrem k využívání energie,
počínaje daní z registrace a vlastnictví vozidel pro přepravu osob.
(6)
Přijmout opatření ke zlepšení podmínek
pro zahájení podnikání, vydávání stavebních povolení a k posílení
hospodářské soutěže v oblasti energetiky a maloobchodu.
V Bruselu dne .
                                                                       Za Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. C, , s. .
[3]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011
stanoví, že platí i pro rok 2011.
[4]               Více podrobností o závazcích učiněných
v rámci Paktu euro plus lze nalézt v SEK(2011) 723.
[5]               SEK(2011) 723.
[6]               Upraveno v ustanovení čl. 9 odst. 3
nařízení Rady č. 1466/97.


				|

		52013PC0388

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se zrušuje rozhodnutí 2004/918/ES o existenci nadměrného schodku v Maďarsku /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se zrušuje rozhodnutí 2004/918/ES o
existenci nadměrného schodku v Maďarsku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu
o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 12
této smlouvy,
s ohledem na doporučení Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Rada dne 5. července
2004 v souladu s čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského
společenství (Smlouva o ES) rozhodla, že v Maďarsku existuje
nadměrný schodek, a přijala doporučení podle čl. 104 odst.
7 Smlouvy o ES s cílem odstranit nadměrný schodek do roku 2008[1].
(2)       Dne 18. ledna 2005 Rada v
souladu s čl. 104 odst. 8 Smlouvy o ES usoudila, že Maďarsko
nepřijalo účinná opatření v reakci na její doporučení, a
dne 8. března 2005 vydala na základě čl. 104 odst. 7
Smlouvy o ES další doporučení potvrzující, že lhůta pro
odstranění nadměrného schodku je stanovena na rok 2008. Dne 8.
listopadu 2005 Rada rozhodla, že Maďarsko podruhé nesplnilo
doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES. Proto dne 10.
října 2006 vydala třetí doporučení podle čl. 104 odst. 7
Smlouvy o ES pro Maďarsko, v němž posunula lhůtu pro
odstranění nadměrného schodku na rok 2009. Dne 7. července 2009
Rada dospěla k závěru, že lze mít za to, že maďarské orgány
přijaly účinná opatření v reakci na doporučení z října
2006, a v situaci výrazného hospodářského útlumu vydala revidované
doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES a opět stanovila
novou lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, konkrétně
rok 2011. Dne 27. ledna 2010 Komise dospěla k názoru, že Maďarsko
přijalo účinná opatření v reakci na poslední doporučení
Rady, s čímž se Rada ztotožnila ve svých závěrech ze dne 16. února
2010, ale upozornila přitom na nezanedbatelná rizika.
(3)       Dne 24. ledna 2012 Rada v
souladu s ustanoveními čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování Evropské unie
rozhodla, že Maďarsko v reakci na doporučení Rady z července
2009 nepřijalo účinná opatření ve lhůtě stanovené v
uvedeném doporučení. Maďarsko sice v roce 2011 referenční
hodnotu 3 % HDP stanovenou Smlouvou nepřekročilo, tento výsledek
však nebyl založen na strukturální a udržitelné nápravě a závisel na
významných jednorázových příjmech. Doprovázen byl odhadovaným souhrnným
strukturálním zhoršením o více než 2 % HDP v letech 2010 a 2011 oproti
doporučenému souhrnnému fiskálnímu zlepšení o 0,5 % HDP. Navíc
ačkoli příslušné orgány v roce 2012 prováděly strukturální
opatření, od nichž se očekávalo, že z větší části napraví
předchozí zhoršení, referenční hodnota 3 % HDP stanovená
Smlouvou by byla v roce 2012 opět dodržena pouze díky jednorázovým
opatřením ve výši téměř 1 % HDP a v roce 2013 by byla
překročena.
(4)       Dne 13. března 2012 Rada
v souladu s čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie přijala
nové doporučení pro Maďarsko s cílem odstranit nadměrný schodek
do roku 2012. Maďarské orgány byly požádány, aby podnikly následující
kroky, zejména aby: i) důvěryhodným a udržitelným způsobem
odstranily nadměrný schodek do roku 2012; ii) vyvinuly dodatečné
fiskální úsilí ve výši alespoň 0,5 % HDP, aby bylo zajištěno
dosažení cílové hodnoty schodku pro rok 2012 ve výši 2,5 % HDP; a iii)
přijaly další nezbytná opatření strukturální povahy potřebná
k zajištění toho, aby schodek v roce 2013 zůstal výrazně
pod hranicí 3 % HDP. Bylo zároveň doporučeno, aby poměr
veřejného dluhu k HDP začal co nejdříve klesat tak, aby
představoval dostatečný pokrok směrem k dodržení referenční
hodnoty pro snížení dluhu. Fiskální korekci musí rovněž podpořit
navrhovaná zlepšení v rámci fiskálního řízení. Rada stanovila
maďarské vládě lhůtu k přijetí účinných opatření
do 13. září 2012. Dne 13. března 2012 se Rada také rozhodla
pozastavit část prostředků na závazky z Fondu soudržnosti
určených pro Maďarsko na rok 2013 (v souladu s článkem 4
nařízení Rady (ES) č. 1084/2006).
(5)       Dne 30. května 2012
Komise na základě konvergenčního programu pro rok 2012 a dalším
upřesnění úsporných opatření došla k závěru, že
Maďarsko přijalo účinná opatření, pokud jde o
odstranění nadměrného schodku. Zejména se očekávalo, že schodek
veřejných financí dosáhne v roce 2012 hodnoty 2,5 % HDP a že
v roce 2013 zůstane výrazně pod referenční hodnotou
3 % HDP stanovenou Smlouvou, jak doporučila Rada v březnu.
Navíc bylo uznáno, že došlo k jistému pokroku v rámci fiskálního řízení,
jakkoli celkový pokrok v této oblasti mohl být vnímán jako pomalý. Na
základě těchto skutečností Komise dne 30. května
přijala návrh na zrušení pozastavení prostředků na závazky z
Fondu soudržnosti. Dne 22. června 2012 se s tímto hodnocením ztotožnila
Rada a přijala rozhodnutí o zrušení pozastavení prostředků na
závazky z Fondu soudržnosti.
(6)       Podle článku 4 Protokolu
o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvám
poskytuje údaje pro provedení postupu při nadměrném schodku Komise. V
rámci uplatňování tohoto protokolu musí členské státy oznamovat údaje
o výši schodku veřejných financí a veřejného zadlužení a další
související proměnné dvakrát ročně, a to před 1. dubnem a
1. říjnem, v souladu s článkem 3 nařízení Rady (ES) č.
479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při
nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského
společenství[2].

(7)       Při posuzování, zda by
rozhodnutí o existenci nadměrného schodku mělo být zrušeno, by Rada
měla přijmout rozhodnutí na základě oznámených údajů.
Rozhodnutí o existenci nadměrného schodku by navíc mělo být zrušeno
pouze tehdy, pokud z prognóz Komise vyplývá, že v horizontu prognózy schodek
nepřekročí referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou Smlouvou.[3]
(8)       Podle údajů poskytnutých
Komisí (Eurostatem) v souladu s článkem 14 nařízení (ES)
č. 479/2009 na základě údajů oznámených Maďarskem
před 1. dubnem 2012, podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 a
podle posouzení dalších nápravných opatření přijatých dne 13.
května nařízením vlády jsou oprávněné následující závěry:
–
V návaznosti na významné fiskální úsilí dosáhl v
roce 2012 schodek veřejných financí 1,9 % HDP. Bylo to také díky
jednorázovým příjmům ve výši 0,75 % HDP, mimo jiné vyšším než v
rozpočtu plánovaným jednorázovým příjmům ve výši 0,2 % HDP
vztahujícím se k dalším přesunům aktiv ze soukromého do
veřejného důchodového pilíře. Přijatý rozpočet na rok
2012 si vytkl za cíl schodek ve výši 2,5 % HDP na základě 0,5%
růstu. Rozpočet obsahoval mimořádnou rezervu ve výši 1,1 %
HDP a řadu konsolidačních opatření, zejména: i) opatření ke
zvýšení příjmů ve výši přibližně 1,75 % HDP, mimo jiné
zvýšení nepřímých daní a příspěvků na sociální
zabezpečení; ii) strukturální opatření na straně výdajů ve
výši 0,75 % HDP, např. přehodnocení sociálních dávek; a iii)
omezení výdajů ve veřejném sektoru ve výši 0,25 % HDP
včetně nominálního zmrazení mezd ve většině odvětví.
Ve snaze vyvážit neustále se zhoršující prognózu růstu vláda v dubnu a
říjnu přijala dva hlavní balíčky doplňkových nápravných opatření
(v celkové výši 0,7 % HDP), které sestávají zejména z dalších škrtů
prostředků rozpočtových orgánů, z nichž byla realizována
přibližně polovina. Kromě toho se zlepšilo saldo místní správy,
a to o přibližně 0,7 % HDP oproti rozpočtovým plánům,
především díky nízké investiční aktivitě. V kontextu zprávy o pokroku
v rámci postupu při nadměrném schodku z října 2012 byla cílová
hodnota schodku upravena z 2,5 % HDP na 2,7 % HDP. Účinně
provedená nápravná opatření ve výši okolo 3 % HDP přijatá
ústřední vládou a zlepšení salda místní správy vedla nakonec ke schodku ve
výši 1,9 % HDP, tj. k překonání původního rozpočtového cíle
o 0,6 % DPH. Aktivováním mimořádných rozpočtových rezerv došlo
navíc k vyrovnání rozpočtových propadů, které měly
částečně souvislost s horším makroekonomickým prostředím,
než jaké bylo očekáváno.
–
Maďarský konvergenční program na rok 2013
předpokládá, že schodek veřejných financí zůstane na 2,7 %
HDP v roce 2013 i 2014. Komise nicméně ve své prognóze z jara 2013
předpokládá deficit ve výši 3,0 HDP v roce 2013 a 3,3 % HDP v
roce 2014, což nasvědčuje tomu, že nadměrný schodek nebyl
odstraněn natrvalo. Dne 13. května 2013, po zveřejnění
prognózy Komise z jara 2013, přijala maďarská vláda další opravná
opatření dosahující zhruba 0,3 % HDP v roce 2013 a 0,7 % HDP v
roce 2014. Aktualizované fiskální hodnocení Komise, které zohledňuje
čistý dopad těchto dodatečných nápravných opatření na
snížení schodku, předpokládá schodek ve výši 2,7 % HDP v roce 2013 a
2,9 % HDP v roce 2014. Předpokládá se tedy, že v horizontu prognózy
schodek nepřekročí referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou
Smlouvou. Navíc podle odhadu Komise bude cyklicky očištěné
rozpočtové saldo bez jednorázových a jiných dočasných opatření
činit –0,75 % HDP v roce 2013 a –1,50 % HDP v roce 2014, a bude
tím pádem v souladu se střednědobým cílem Maďarska –1,70 %
HDP.
–
Poměr dluhu k HDP se snížil z nejvyšší hodnoty
téměř 82 % v roce 2010 na 79,2 % v roce 2012, a to díky
značným jednorázovým kapitálovým převodům spojeným se zrušením
povinného soukromého důchodového pilíře a s řadou
konsolidačních opatření. Podle konvergenčního programu pro rok
2013 bude poměr dluhu k HDP dále klesat, a to na 78,1 % v roce 2013 a
77,2 % v roce 2014, a i poté bude mít sestupnou tendenci. Komise však i po
započtení dopadu nových konsolidačních opatření přijatých
dne 13. května 2013 předpokládá, že poměr dluhu k HDP bude v
letech 2013 a 2014 přibližně o 1 procentní bod vyšší.
(9)       Pokud jde o fiskální
řízení, požádala Rada maďarské orgány o stanovení striktně
závazného střednědobého rámce a rozšíření analytických pravomocí
fiskální rady z hlediska jejího práva vetovat roční rozpočet.
Konvergenční program na rok 2013 oznamuje úmysl pokročit v této
oblasti na podzim 2013. Pokrok bude i nadále bedlivě sledován v rámci
evropského semestru.
(10)     Rada připomíná, že
počínaje rokem 2013, což je rok následující po odstranění
nadměrného schodku, by se Maďarsko mělo držet fiskálního postoje
v souladu s jeho střednědobými cíli, včetně dodržování
referenční hodnoty výdajů, a dostatečně pokročit ke
splnění kritéria dluhu v souladu s čl. 2 odst. 1a nařízení Rady
(ES) 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu
při nadměrném schodku.[4]
(11)     V souladu s čl. 126
odst. 12 Smlouvy má být rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku
zrušeno, byl-li podle názoru Rady nadměrný schodek v dotyčném
členském státě odstraněn.
(12)     Podle názoru Rady byl
nadměrný schodek v Maďarsku odstraněn a rozhodnutí 2004/918/ES
by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Z celkového hodnocení vyplývá, že
nadměrný schodek v Maďarsku byl odstraněn.
Článek 2
Rozhodnutí 2004/918/ES se zrušuje.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Všechny dokumenty týkající se postupu při
nadměrném schodku Maďarska lze nalézt na adrese:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm
[2]               Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1.
[3]               V souladu s „Technickými podmínkami provádění Paktu
o stabilitě a růstu a obecnými zásadami pro formu a obsah
programů stability a konvergenčních programů“, které dne 3.
září 2012 schválil Hospodářský a finanční výbor. Viz:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf
[4]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.


Důležité právní upozornění

|

52006SC0024

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Maďarska na období 2005-2008  /* SEK/2006/0024 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 11.1.2006SEK(2006) 24 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Maďarska na období 2005–2008(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. června 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst napomáhající rozvoji zaměstnanosti. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný v upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně usiluje o posílení jeho účinnosti a hospodářských základů a současně o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační a konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají konvergenční programy). První konvergenční program Maďarska byl předložen v květnu 2004. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem dne 5. července 2004 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných stabilizačních a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální riziko udržitelnosti. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu hospodářského cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování[2], ke společně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsažených v integrovaných pokynech na období 2005-2008, Komise prozkoumala nedávno předloženou aktualizaci konvergenčního programu Maďarska a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.Hodnocení(1) Aktualizace konvergenčního programu Maďarska z roku 2005 byla předložena Radě a Komisi dne 1. prosince. Program zahrnuje období od roku 2005 do roku 2008. Aktualizace zhruba dodržuje vzorovou strukturu stabilizačních a konvergenčních programů uvedenou v novém kodexu chování. Aktualizace poskytuje všechny povinné a většinu nepovinných údajů stanovených novým kodexem chování; ačkoli se vyskytuje určitý nesoulad se standardem ESA95 ohledně nakládání s FISIM a vykazování vojenských výdajů. Program neposkytuje podrobné údaje o předcházejících a předpokládaných jednorázových položkách. Také výslovně neuvádí střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu, jak vyžaduje kodex chování.(2) Dne 5. července 2004 se Rada usnesla, že Maďarsko má nadměrný schodek, a vydala doporučení k jeho nápravě podle čl. 104 odst. 7. Po rozhodnutí o neplnění souladu učiněném v lednu vydala Rada dne 8. března 2005 nová doporučení podle čl. 104 odst. 7, v kterých zopakovala, že nadměrný schodek musí být odstraněn do roku 2008, což je cílový rok stanovený maďarskými orgány v konvergenčním programu v květnu 2004 a potvrzený v jeho aktualizaci v prosinci 2004 v souladu s postupem uvedeným v této aktualizaci. Rada zejména doporučila, aby maďarské orgány učinily účinná opatření k dosažení cílového schodku pro rok 2005 a aby podmínily načasování a realizaci případného snižování daní dosažením cílového schodku od roku 2005 do roku 2008. To samé bylo obsaženo ve stanovisku Rady k aktualizovanému konvergenčnímu programu pro rok 2004 přijatém dne 8. března 2005. Dne 8. listopadu 2005 se Rada podle čl. 104 odst. 8 usnesla, že Maďarsko neplní březnová doporučení Rady. Bude potřeba vydat nové doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 pro nápravu nadměrného schodku.(3) Po přijetí rozsáhlého balíčku ekonomických reforem v polovině devadesátých let podporovaly zdravé makroekonomické politiky a příslušné strukturální reformy stabilní a vysoké tempa růstu a snižování inflace. Přesto se počátkem roku 2001 veřejné výdaje značně zvýšily a velkorysé mzdové dorovnání vyústila v rozsáhlou makroekonomickou nerovnováhu. Zatímco růst se stabilizoval a inflace a růst mezd se od roku 2003 zpomalily, Maďarsko nadále bojuje s vysokým schodkem rozpočtu a zahraničního obchodu. Aktualizace předpokládá v programovém období stabilizaci reálného růstu HDP taženého investicemi a vývozem okolo 4%. Tento scénář růstu se zhruba shoduje s předpoklady v podzimní prognóze útvarů Komise[3]. Nicméně poslední rok programového období, který na základě výpočtů Komise používajících společně dohodnutou metodiku vykazuje pozitivní mezeru výstupu, se jeví optimisticky. Na základě těchto skutečností se předpoklady růstu obsažené v aktualizaci zdají být věrohodné, ale mnohem příznivější směrem ke konci programového období. Střednědobý předpoklad z aktualizace deficitu zahraničního obchodu ze zdá být realistický, ačkoli předpokládané snížení je podmíněno plněním přísných fiskálních podmínek nastíněných v aktualizaci a prováděním strukturálních reforem posilujících potenciální výstup. Předpoklady inflace obsažené v aktualizaci jsou plně v souladu s předpoklady Komise.(4) Měnová politika Maďarska nadále spojuje plánování inflace s ukotvením směnného kurzu. Konvergenční program potvrzuje, že Maďarsko zachovává rok 2010 jako cílový rok pro připojení k eurozóně. Meziroční inflace, poté co v polovině roku 2004 dosáhla vrcholu na úrovni 7%, klesla v první polovině roku 2005 pod 4%. Zpomalení růstu reálných mezd, slabší domácí poptávka, stejně jako zesílená dovozní konkurence po vstupu do EU, přispěly ke stabilizaci inflace na nižší úrovni. Trend zhodnocování směnného kurzu forint/euro se zvrátil v říjnu 2005, kdy zvýšené obavy investorů týkající se odchylek od finančně politických cílů a zvýšená nejistota ohledně data přijetí eura vyvolaly postupnou devalvaci. V porovnání se začátkem roku byl v polovině prosince 2005 forint o 3% slabší. Maďarské dlouhodobé úrokové sazby zůstávají znatelně vyšší než v jiných nových členských státech. Po postupném snižování ze 7,2% v lednu na 5,6% v září, kterému napomohlo zlepšené vnímání rizika na trzích, se v říjnu výnosy z dlouhodobých dluhopisů (a rozpětí) s eurozónou prudce zvýšily a poté se zastavily okolo 7%, což bylo částečně způsobeno zvýšenými obavami části investorů ohledně odchylek od cílů finanční politiky.(5) Aktualizace nadále počítá s odstraněním nadměrného schodku do roku 2008. Předpokládaný vývoj schodku je 6,1% v roce 2005, 4,7% v roce 2006, 3,3% v roce 2007 a 1,9% HDP v roce 2008, což představuje roční snížení o 1,4 procentní bod HDP. Časový profil primárního přebytku je obdobný. Tyto rozpočtové výhledy nepočítají s jednorázovými operacemi (zejména s armádními nákupy ve výši 0,3 procentního bodu HDP v obou letech 2006 a 2007) a s vlivem rozhodnutí Eurostatu ze dne 2. března 2004 o klasifikaci kapitálově krytých penzijních fondů v rozmezí od 1% do 1,5% HDP, které bude zohledněno do sdělení na jaře 2007[4]. Silný pokles podílu příjmů o 3,5 procentních bodů HDP, který je zejména důsledkem nově představené pětileté strategie na snížení daní, má být více než vyrovnán snížením poměru výdajů k HDP o 7,5 procentních bodů HDP mezi lety 2005 a 2008.(6) Cíl pro rok 2005 byl v září 2005 maďarskými orgány zvýšen z 3,6% HDP uvedených v aktualizaci z prosince 2005 na 6,1% HDP. Prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 naznačila, že tohoto revidovaného cíle pro rok 2005 lze dosáhnout. Poslední dostupné finanční údaje tento názor potvrdily.(7) Aktualizace předpokládá zlepšení strukturálního salda z -5,7% HDP v roce 2005 na -2,1% HDP v roce 2008 (bez účinku penzijní reformy a jednorázových opatření). Střednědobý cíl nemůže být z rozpočtových výhledů uvedených v programu odvozen.(8) Strukturální opatření vytyčená v programu se týkají zejména veřejného sektoru, sektoru zdravotnictví a školství, ale postrádají číselné údaje nutné k posouzení jejich krátkodobých a střednědobých dopadů na rozpočet. Navíc rozpočtové plnění může být mnohem horší, než předpokládal program, také z hlediska opakovaného neplnění cílů v minulosti. Podzimní prognóza útvarů Komise předpokládala pro rok 2005 schodek ve výši 6,7% HDP (včetně zaúčtování vojenských letounů), což může znamenat, že trend schodku pro rok 2006 může být vyšší než v programu. Zpřísnění výdajů v roce 2006 o 4 procentní body HDP oproti rozpočtu na rok 2005 se nezakládá na jasně definovaných a kvantifikovaných opatřeních. V dalších letech by mohl přechod od veřejného financování dálnic k systému partnerství veřejného a soukromého sektoru způsobit účetní problémy a s tím spojené náklady; předpokládané snížení úrokových sazeb by se nemuselo naplnit; a existuje nejistota ohledně účinků daňové reformy, která může vyústit v nižší příjmy.(9) S ohledem na posouzení výše zmíněných rizik musí být rozpočtová strategie v programu podložená, aby zajistila soulad s úpravou nadměrného schodku do roku 2008 podle doporučení Rady.(10) Předpokládá se, že v roce 2006 se podíl dluhu zvýší na 58,4% HDP a následně se v důsledku pokračujícího snižování schodku veřejných financí sníží ke konci programového období na 56,2% HDP. Po zahrnutí celkového zatížení penzijní reformy v rozsahu od 3% v roce 2004 až k 6% v roce 2008, by úroveň zadlužení přesáhla hranici referenční hodnoty 60 % HDP. Srovnání prognózy útvarů Komise z podzimu 2004 a současné aktualizace potvrzuje, že hlavní rozdíly v hodnocení vývoje poměru dluhu k HDP vznikají z většího optimismu rozpočtových výhledů v aktualizaci programu.(11) Pokud jde o udržitelnost veřejných financí se zdá, že Maďarsku hrozí vysoké riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. Hrubý podíl dluhu na HDP se v současnosti přibližuje referenční hodnotě a předpokládá se, že se bude zvyšovat po celé období až do roku 2050. Maďarsko provedlo reformu penzijního systém na konci devadesátých let s cílem zajistit mírné zvyšování výdajů na penze, které napomohlo snížit dopady stárnutí obyvatelstva na rozpočet. Zvyšování veřejných výdajů na penze však může být vyšší, než předpokládá aktualizace, což ukazuje, že je důležité podrobně monitorovat faktory, které by tyto vyšší výdaje stejně jako růst důchodů a další výdaje spojené se stárnutím obyvatelstva mohly vyrovnat. Navíc ke zvyšování rizik udržitelnosti přispívá v současnosti vysoký strukturální deficit. Je proto nezbytné provést ve střednědobém termínu rozsáhlou konsolidaci veřejných financí a dále posílit stav rozpočtu s cílem snížit rizika udržitelnosti veřejných financí[5].(12) Zamýšlená opatření v oblasti veřejných financí nejsou v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. Maďarsko nesplnilo druhé doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 ze dne 8. března 2005 v rámci postupu při nadměrném schodku, jak rozhodla Rada dne 8. listopadu 2005 na základě čl. 104 odst. 8 Smlouvy. Aktualizovaný program zachovává pro odstranění nadměrného schodku do roku 2008 víceletý rámec, ačkoliv rozpočtový výsledek bude pravděpodobně horší, než se předpokládalo, a chybí nezbytná podrobná upřesnění a číselné údaje k posouzení krátkodobých a střednědobých účinků strukturálních opatření na rozpočet.(13). Vnitrostátní program reforem Maďarska předložený dne 14. října 2005 v kontextu obnovené lisabonské strategie růstu a zaměstnanosti označuje postupné a pokračující snižování velikosti a schodku veřejného sektoru jako hlavní výzvu. Rozpočtové dopady reformních opatření vnitrostátního programu reforem se v rozpočtových výhledech konvergenčního programu odráží jen pokud jde o snižování daní. Aktualizovaný program objasňuje nedávno přijatý pětiletý program na snížení daní a předkládá množství plánů na reformu veřejného sektoru, aniž by však poskytoval potřebná upřesnění a číselné údaje. Tyto plány zhruba odpovídají vnitrostátnímu programu reforem předloženému dne 14. října 2005.(14) Vzhledem k výše uvedenému hodnocení by bylo žádoucí, aby Maďarsko předložilo nejpozději ke dni 1. září 2006 revidovanou aktualizaci konvergenčního programu, která označí konkrétní a strukturální opatření v plném souladu s jejím střednědobým způsobem odstraňování nadměrného schodku. Mezitím by mělo Maďarsko učinit vše nezbytné k dosažení svých rozpočtových cílů pro rok 2006 a dále.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Maďarska na období 2005–2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[6], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:1.  Dne [24. ledna 2006] Rada posoudila aktualizovaný konvergenční program Maďarska, který zahrnuje období 2005–2008. Program zhruba dodržuje vzorovou strukturu stabilizačních a konvergenčních programů uvedenou v novém kodexu chování. Aktualizace poskytuje všechny povinné a většinu nepovinných údajů stanovených novým kodexem chování; vyskytuje se však určitý nesoulad se standardem ESA95 ohledně nakládání s FISIM a vykazování vojenských výdajů. Program neposkytuje údaje o předešlých a předpokládaných jednorázových položkách. Také výslovně neuvádí střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu, jak vyžaduje kodex chování.2.  Po přijetí rozsáhlého balíčku ekonomických reforem v polovině devadesátých let podporovaly zdravé makroekonomické politiky a příslušné strukturální reformy stabilní a vysoké tempa růstu a snižování inflace. Počátkem roku 2001 se však veřejné výdaje značně zvýšily a byla prováděna štědrá mzdová politika, která vyústila v rozsáhlou makroekonomickou nerovnováhu. Zatímco růst se vyrovnal a inflace a růst mezd se od roku 2003 zpomalily, Maďarsko nadále zápasí s vysokým rozpočtem a vnějšími schodky. Makroekonomický scénář předložený v aktualizovaném programu z prosince 2005 předpokládá, že v posledních letech programového období se reálný růst HDP tažený investicemi a vývozem ustálí okolo 4%. Podle posouzení na základě v současnosti dostupných informací se jeví, že tento scénář je založen na realistických předpokladech růstu a pro další roky se zdá být příznivý. Předpokládané snížení schodku zahraničního obchodu je podmíněno plněním zpřísněných fiskálních podmínek a prováděním strukturálních reforem podporujících potenciální výrobu. Předpovědi míry inflace uvedené v programu se jeví reálně.3.  Dne 5. července 2004 se Rada usnesla, že Maďarsko má nadměrný schodek, a vydala doporučení podle čl. 104 odst. 7, že tato situace má být napravena nejpozději do roku 2008 v souladu se způsobem narovnání uvedeném v květnovém konvergenčním programu Maďarska. Po rozhodnutí učiněném v lednu 2005 o neplnění podle čl. 104 odst. 8, Rada dne 8. března 2005 podruhé vydala doporučení podle čl. 104 odst. 7, v kterých zachovala rok 2008 jako cílový rok, do kterého má být nadměrný schodek odstraněn. Rada maďarským orgánům doporučila, aby podnikly účinné kroky k dosažení cílového schodku pro rok 2005, jak stanoví aktualizovaný konvergenční program, a aby podmínily načasování a realizaci případného snižování daní dosažením plánovaných schodků z téhož konvergenčního programu. To samé bylo obsaženo ve stanovisku Rady k aktualizaci konvergenčního programu pro rok 2004 přijatém dne 8. března 2005. Aktualizace nadále počítá s odstraněním nadměrného schodku do roku 2008. Předpokládaný vývoj schodku je 6,1% HDP v roce 2005, 4,7% HDP v roce 2006, 3,3% HDP v roce 2007 a 1,9% HDP v roce 2008, což představuje roční snížení o 1,4 procentní bod HDP. Časový profil primárního přebytku je obdobný. Tyto rozpočtové výhledy nepočítají s jednorázovými operacemi a s vlivem rozhodnutí Eurostatu ze dne 2. března 2004 o klasifikaci kapitálově krytých penzijních fondů v rozmezí od 1% do 1,5% HDP, které se zohlední do sdělení na jaře 2007[7]. Cíl pro rok 2005 byl v září 2005 maďarskými orgány zvýšen z 3,6% HDP uvedených v aktualizaci z prosince 2005 na 6,1% HDP. Prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 naznačila, že tohoto revidovaného cíle pro rok 2005 lze dosáhnout. Poslední dostupné finanční údaje tento názor potvrdily.4.  Aktualizace předpokládá zlepšení strukturálního salda z -5,7% HDP v roce 2005 na -2,1% HDP v roce 2008 (bez účinku penzijní reformy). Střednědobý cíl nemůže být z rozpočtových výhledů uvedených v programu odvozen.5.  Rozpočtové plnění může být mnohem horší, než předpokládal program, protože zpřísnění výdajů v roce 2006, ani strukturální změny v dalších letech programu nejsou založeny na jasně definovaných a kvantifikovaných opatřeních. Navíc se může naplnit množství rizik doprovázejících strategii.6.  S ohledem na toto posouzení rizik je třeba rozpočtovou strategii z programu podložit tak, aby podle doporučení Rady zajišťovala soulad s úpravou nadměrného schodku do roku 2008, který je posledním rokem programu.7.  Odhaduje se, že v roce 2005 podíl dluhu dosáhl 57,7% HDP. Program předpokládá, že v průběhu programového období se podíl dluhu sníží o zhruba 1,5 procentní body. Při rizicích, kterým jsou rozpočtové cíle vystaveny, jak je uvedeno výše, je však pravděpodobné, že podíl dluhu se bude vyvíjet méně příznivě, než předpokládá program.8.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí se zdá, že Maďarsku hrozí vysoké riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. Hrubý podíl dluhu na HDP se v současnosti přibližuje referenční hodnotě a předpokládá se, že se bude zvyšovat po celé období až do roku 2050. Maďarsko provedlo reformu penzijního systém na konci devadesátých let s cílem zajistit mírné zvyšování výdajů na penze, které napomohlo snížit dopady stárnutí obyvatelstva na rozpočet. Zvyšování veřejných výdajů na penze však může být vyšší, než předpokládá aktualizace, což ukazuje, že je důležité podrobně monitorovat faktory, které by tyto vyšší výdaje stejně jako růst důchodů a další výdaje spojené se stárnutím obyvatelstva mohly vyrovnat. Navíc ke zvyšování rizik udržitelnosti přispívá v současnosti vysoký strukturální deficit. Je proto nezbytné provést ve střednědobém termínu rozsáhlou konsolidaci veřejných financí a dále posílit stav rozpočtu s cílem snížit rizika udržitelnosti veřejných financí[8].9.  Zamýšlená opatření v oblasti veřejných financí nejsou v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. Maďarsko nesplnilo druhé doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 ze dne 8. března 2005 v rámci postupu při nadměrném schodku, jak rozhodla Rada dne 8. listopadu 2005 na základě čl. 104 odst. 8 Smlouvy. Aktualizovaný program zachovává pro odstranění nadměrného schodku do roku 2008 víceletý rámec, ačkoli je zde pravděpodobnost horšího rozpočtového výsledku, než se předpokládá.10.  Vnitrostátní program reforem Maďarska předložený dne 14. října 2005 v kontextu obnovené lisabonské strategie růstu a zaměstnanosti označuje postupné a pokračující snižování velikosti a schodku veřejného sektoru jako hlavní výzvu. Rozpočtové dopady reformních opatření vnitrostátního programu reforem se v rozpočtových výhledech konvergenčního programu odráží jen pokud jde o snižování daní. Aktualizovaný program objasňuje nedávno přijatý pětiletý program na snížení daní a předkládá množství plánů na reformu veřejného sektoru, aniž by však poskytoval potřebná upřesnění a číselné údaje. Tyto plány zhruba odpovídají vnitrostátnímu programu reforem.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení je Rada názoru, že Maďarsko by mělo předložit nejpozději ke dni 1. září 2006 revidovanou aktualizaci konvergenčního programu, která označí konkrétní a strukturální opatření v plném souladu s jejím střednědobým způsobem nápravy. Mezitím by mělo Maďarsko učinit vše nezbytné k dosažení svých rozpočtových cílů pro rok 2006 a dále.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových předpovědí12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálný HDP (změna v %) | KP pros. 20056 | 4,2 | 4,0 | 4,1 | 4,0 | 4,0 |KOM list. 2005 | 4,2 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | neuv. |KP pros. 2004 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | 4,3 | 4,6 |Inflace HISC (%) | KP pros. 2005 | 6,8 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 |KOM list. 2005 | 6,8 | 3,7 | 2,0 | 3,0 | neuv. |KP pros. 2004 | 6,8 | 4,5 | 4,0 | 3,5 | 3,0 |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | KP pros. 20052 | -1,3 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 |KOM list. 20057 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | 0,2 | neuv. |KP pros. 20042 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Saldo veřejných financí (v % HDP) | KP pros. 2005 | -5,4 | -6,1 | -4,78 | -3,38 | -1,9 |KOM list. 2005 | -5,4 | -6,1 | -6,7 | -6,9 | neuv. |KP pros. 2004 | -4,5 | -3,6 | -2,9 | -2,2 | -1,6 |Primární saldo (v % HDP) | KP pros. 2005 | -1,1 | -2,5 | -1,5 | -0,3 | +0,8 |KOM list. 2005 | -1,5 | -2,2 | -3,0 | -3,4 | neuv. |KP pros. 2004 | -0,5 | 0,0 | 0,2 | 0,6 | 1,0 |Cyklicky očištěné saldo (v % HDP) | KP pros. 20052 | -4,8 | -5,7 | -4,5 | -3,3 | -2,2 |KOM list. 2005 | -5,3 | -5,8 | -6,6 | -7,0 | neuv. |KP pros. 20042 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Strukturální saldo3 (v % HDP) | KP pros. 20054 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |KOM list. 20055 | -5,3 | -6,3 | -7,6 | -8,5 | neuv. |KP pros. 2004 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Hrubý státní dluh (v % HDP) | KP pros. 2005 | 57,2 | 57,7 | 58,48 | 57,98 | 56,28 |KOM list. 2005 | 57,4 | 57,2 | 58,0 | 59,2 | neuv. |KP pros. 2004 | 57,3 | 55,5 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |Pozn.: 1 Tyto rozpočtové výhledy nepočítají s jednorázovými operacemi a s dopadem rozhodnutí Eurostatu ze dne 2. března 2004 o klasifikaci kapitálově krytých penzijních fondů, které je třeba realizovat do sdělení na jaře 2007. Saldo veřejných financí zahrnující tento dopad v souladu s aktualizovaným programem by bylo 6,5% HDP v roce 2004, 7,4% HDP v roce 2005, 6,1% v roce 2006, 4,7% v roce 2007 a 3,4% v roce 2008, zatímco hrubý státní dluh by byl 60,3% HDP v roce 2004, 61,5% v roce 2005, 63,0% v roce 2006, 63,2% v roce 2007 a 62.3% v roce 2008 (viz také pozn. 8). 2 Výpočty útvarů Komise vycházející z informací obsažených v programu. 3 Cyklicky očištěné saldo (stejně jako v předchozích řádcích) s vyloučením jednorázových a jiných prozatímních opatření. 4 Program neposkytuje žádné informace o jednorázových a jiných prozatímních opatřeních. 5 Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z prognózy útvarů Komise z podzimu 2005. 6 Před alokací FISIM (po alokaci FISIM 4,6 % v roce 2004; 4,2 % v roce 2005; 4,3% v roce 2006; 4,1% v roce 2007 a 4,1% v roce 2008). 7 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech 2004–2007 ve výši 3,7 %, 3,5 % a 3,5%. 8 Nezahrnující vojenské nákupy ve výši 0,3% HDP v obou letech 2007 a 2008. Zdroj: Konvergenční program (KP); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM); výpočty útvarů Komise |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Stanovisko Hospodářského a finančního výboru o „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[3] Je třeba poznamenat, že prognóza Komise byla stanovena na základě časových řad nezahrnujících alokaci FISIM, kdežto aktualizace uvádí rozpis růstu včetně alokace FISIM (ale zároveň ukazuje pro účely srovnání hlavní tempo růstu bez FISIM). Ukazatele růstu a dluhu jsou vypočítávány na základě sérií HDP před alokací FISIM.[4] Saldo veřejných financí zahrnující tento dopad v souladu s aktualizovaným programem by bylo 7,4% HDP v roce 2005, 6,1% v roce 2006, 4,7% v roce 2007 a 3,4% v roce 2008, zatímco hrubý státní dluh by byl 60,3% HDP v roce 2004, 61,5% v roce 2005, 63,0% v roce 2006, 63,2% v roce 2007 a 62.3% v roce 2008. Však tyto údaje stále nezahrnují nákup vojenských letounů ve výši dalšího 0,3 procentního bodu HDP v obou letech 2006 a 2007.[5] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti jsou obsaženy v technickém posouzení programu útvary Komise, které bude zveřejněno na internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: website: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Saldo veřejných financí zahrnující tento dopad v souladu s aktualizovaným programem by bylo 7,4% HDP v roce 2005, 6,1% v roce 2006, 4,7% v roce 2007 a 3,4% v roce 2008, zatímco hrubý státní dluh by byl 60,3% HDP v roce 2004, 61,5% v roce 2005, 63,0% v roce 2006, 63,2% v roce 2007 a 62.3% v roce 2008. Však tyto údaje stále nezahrnují nákup vojenských letounů ve výši dalšího 0,3 procentního bodu HDP v obou letech 2006 a 2007.[8] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti jsou obsaženy v technickém posouzení programu útvary Komise, které bude zveřejněno na internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm