title: Doporučení Komise ze dne 16. srpna 2005 o opatřeních, která přijme držitel souhlasu, aby se předešlo jakýmkoli případným škodlivým účinkům na lidské zdraví a na životní prostředí v případě náhodného uvolňování řepky (Brassica napus L., linie GT73 – MON-00073-7) geneticky modifikované pro zvýšení odolnosti vůči herbicidu glyfosátu (oznámeno pod číslem K(2005) 3073)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 228/19

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 16. srpna 2005
   o opatřeních, která přijme držitel souhlasu, aby se předešlo jakýmkoli případným škodlivým účinkům na lidské zdraví a na životní prostředí v případě náhodného uvolňování řepky (Brassica napus L., linie GT73 – MON-00073-7) geneticky modifikované pro zvýšení odolnosti vůči herbicidu glyfosátu
   (oznámeno pod číslem K(2005) 3073)
   (Pouze nizozemské znění je závazné)
   (2005/637/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 211 druhý pododstavec této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s ustanoveními čl. 13 odst. 1 třetího pododstavce a čl. 14 odst. 2 druhé odrážky směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (1) obdržela Komise dne 16. ledna 2003 žádost o uvedení produktu na bázi geneticky modifikované řepky (Brassica napus L., linie GT73 – MON-00073-7) na trh, kterou doprovázela příznivá hodnotící zpráva ze strany příslušného orgánu Nizozemského království.

               (2)

               Komise zaslala hodnotící zprávu všem ostatním členským státům, z nichž několik vyjádřilo k této zprávě přetrvávající námitky v souvislosti s molekulární charakteristikou, případnými alergenními účinky, kontrolou, štítkováním a zjišťováním produktu. V takovém případě musí Komise podle čl. 18 odst. 1 prvního pododstavce směrnice 2001/18/ES přijmout rozhodnutí a použít postup stanovený v čl. 30 odst. 2 směrnice, na který se použijí články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES (2) při dodržení ustanovení článku 8 této směrnice.

               (3)

               V únoru 2005 japonský institut pro studium životního prostředí zveřejnil zprávu, která obsahuje sdělení o náhodné přítomnosti řepky geneticky modifikované za účelem zvýšení její odolnosti vůči herbicidu v okolí pěti nebo šesti přístavních zařízení, kde byly odebrány vzorky.

               (4)

               Je třeba předejít podobným situacím uvnitř Evropské unie a zejména vyloučit jakékoli případné škodlivé účinky na lidské zdraví nebo na životní prostředí v případě náhodného uvolňování řepky MON-00073-7 během přepravy, uskladnění, manipulace v životním prostředí a zpracování na odvozené produkty.

               (5)

               V tomto případě je držitel souhlasu nejpovolanější osobou pro přímé poskytnutí informací hospodářským subjektům a uživatelům o neškodnosti a obecných vlastnostech produktu i podmínkách monitorování, zejména o správních opatřeních, která se mají přijmout v případě náhodného uvolňování semen.

               (6)

               V důsledku toho považuje Komise za vhodnější doplnit rozhodnutí o uvedení řepky MON-00073-7 na trh o zvláštní technické pokyny, aby se předešlo jakýmkoli případným škodlivým účinkům na lidské zdraví a na životní prostředí v případě náhodného uvolňování tohoto produktu,

         DOPORUČUJE:
   Článek 1
   Při použití ustanovení čl. 4 odst. 2 rozhodnutí o uvedení na trh řepky (Brassica napus L., linie GT73 – MON-00073-7) geneticky modifikované za účelem zvýšení její odolnosti vůči herbicidu glyfosfátu by se měla vzít v úvahu opatření uvedená v příloze.
   Článek 2
   Toto doporučení je určeno Nizozemskému království.

      V Bruselu dne 16. srpna 2005.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).

      (2)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.
   PŘÍLOHA

               1.

               Je třeba, aby držitel souhlasu informoval pěstitele ve Společenství, kteří manipulují a zpracovávají volně ložené směsi dovážených semen řepky, které by mohly obsahovat řepku MON-00073-7, o tom, že:

                           a)

                           řepka MON-00073-7 získala souhlas k dovozu a použití ve Společenství podle definice uvedené v článku 3 rozhodnutí a

                           b)

                           pro získání souhlasu je nezbytné stanovit plán obecného dohledu s cílem odhalit případné škodlivé účinky vyplývající z uvedení řepky MON-00073-7 na trh pro výše uvedené účely.

               2.

               Je třeba, aby držitel souhlasu sdělil pěstitelům jméno kontaktní osoby, které se mají oznamovat případné škodlivé účinky.

               3.

               Je třeba, aby držitel souhlasu informoval pěstitele, že Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) zhodnotil možnost a následky náhodného uvolňování řepky MON-00073-7 v rámci stanovených použití. Držitel souhlasu by měl udržovat pravidelné styky s pěstiteli, aby se mohl ujistit o jejich informovanosti ohledně jakýchkoli změn současné praxe, které by mohly změnit výsledky vyhodnocení rizik pro životní prostředí.

               4.

               Je třeba, aby se držitel souhlasu ujistil, že pěstitelé si jsou vědomi toho, že náhodné uvolňování semen řepky dovezených do přístavů a drtících zařízení může mít za následek vyklíčení a uchycení planě rostoucích rostlin, zejména planě rostoucích rostlin řepky MON-00073-7.

               5.

               V případě, že planě rostoucí rostliny řepky obsahují řepku MON-00073-7, je držitel souhlasu povinen:

                           a)

                           informovat pěstitele o nutnosti odstranit tyto rostliny, aby se případné škodlivé účinky řepky MON-00073-7 snížily na minimum, a

                           b)

                           poskytnout pěstitelům vhodné programy pro odstranění planě rostoucích rostlin řepky, které obsahují řepku MON-00073-7.

               6.

               Podle čl. 4 odst. 5 směrnice 2001/18/ES a bodu C.1.6 rozhodnutí Rady 2002/811/ES (1) mohou členské státy provádět inspekce a/nebo dodatečné monitorování týkající se náhodného uvolňování semen řepky MON-00073-7 a určení případných škodlivých účinků vzniklých v důsledku takového uvolňování.

      (1)  Úř. věst. L 280, 18.10.2002, s. 27.


				|

		52012DC0323

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Polska na rok 2012 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska na období 2012–2015 /* COM/2012/0323 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Polska na rok
2012
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této Smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského
parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové
oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem
posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských
států[4],
které společně tvoří „integrované hlavní směry“.
Členské státy byly vyzvány, aby integrované hlavní směry vzaly v
úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a
zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Polska na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska
na období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[5], ve které
Polsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu.
Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace
podporující růst, obnovy běžného poskytování úvěrů
ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení
nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné
správy.
(6)       Evropská rada dne 2.
března 2012 rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty
do programů stability či konvergenčních programů a
národních programů reforem.
(7)       Dne 25. dubna 2012
předložilo Polsko svůj konvergenční program na období 2012–2015 a
dne 27. dubna 2012 národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly
v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
současně.
(8)       Na základě posouzení
konvergenčního programu na rok 2012 podle nařízení Rady (ES) č.
1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou v
programu založeny rozpočtové projekce, je realistický a je v souladu s
prognózou Komise z jara 2012. Cílem rozpočtové strategie uvedené
v programu je napravit v roce 2012 nadměrný schodek a do roku
2015 splnit střednědobý rozpočtový cíl. Program potvrzuje
střednědobý rozpočtový cíl, kterým je schodek HDP ve výši
1 %, což dostatečně splňuje požadavky Paktu o
stabilitě a růstu. Plánovaná náprava schodku je v souladu
s lhůtou, kterou stanovila Rada, a plánované fiskální úsilí
respektuje doporučení v rámci postupu při nadměrném schodku.
Podle (přepočteného) strukturálního schodku[6] je
plánovaný roční pokrok při plnění střednědobého cíle
vyšší než 0,5 % HDP (ve strukturálním vyjádření). Tempo růstu
veřejných výdajů odpovídá při zohlednění diskrečních
opatření na straně příjmů po celé programové období
hodnotě stanovené v Paktu o stabilitě a růstu, avšak – podle
prognózy Komise z jara 2012 – v roce 2013 mírně překračuje
výdajové kritérium. Je možné, že bude zapotřebí dodatečného úsilí,
aby se dostatečně postoupilo při plnění
střednědobého cíle, neboť jeho dosažení především závisí na
významných škrtech veřejných investičních výdajů a podrobná
opatření v posledních letech programu k němu dostatečně
nepřispívají. Předpokládá se, že veřejný dluh v Polsku
během programového období nepřekročí 60 % HDP.  Podle
prognózy vnitrostátních orgánů se má postupně snížit z 56,3 %
HDP v roce 2011 na 49,7 % HDP v roce 2015, zatímco Komise vzhledem k
možným rizikům pro plány konsolidace očekává, že zlepšení bude
pomalejší.
(9)       Polská vláda doposud
nepřijala opatření, aby do roku 2013 zavedla trvalé pravidlo
upravující výdaje. Na pravidle upravujícím výdaje se stále pracuje a dosud
nebyly zveřejněny žádné podrobnosti. Nepokročilo se rovněž
při úpravě klasifikace v národních účtech podle Evropského
systému účtů (standardy ESA95) ani při zlepšování koordinace
mezi různými úrovněmi správy, pokud jde o rozpočtový proces.
(10)     Nezaměstnanost mladých
lidí překračuje průměr v EU, přičemž hlavní
příčinou je nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi, málo
učňovských míst a míst pro učení se prací. Plánují
se opatření na usnadnění vstupu mladých lidí na trh práce. Zdá se, že
příčinou segmentace trhu práce a chudoby pracujících, která je jednou
z největších v EU, je částečné zneužívání samostatné
výdělečné činnosti a smluv občanského práva, na které se
nevztahuje pracovní právo. Kromě toho by měl
být přezkoumán rozsah podpory pro zaměstnance s nízkými platy
udělované prostřednictvím dávek a její přiměřenost.
(11)     V druhé polovině
roku 2011 Polsko zahájilo realizaci ambiciózní reformy vysokoškolského
vzdělávání. Jejím cílem je posílit propojení mezi univerzitami a podniky a
řešit nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Díky této reformě
má být studium flexibilnější a lépe reagovat na potřeby měnícího
se trhu práce. Reforma také podporuje samostatně výdělečnou
činnost. Přesto je stále ještě nutné zlepšit relevantnost a
kvalitu vyučování, přičemž zvláštní pozornost má být
věnována soukromým institucím poskytujícím terciární vzdělávání.
(12)     Zlepšením systému péče o
děti je třeba zvýšit účast žen na trhu práce. Počet
dětí, které v Polsku navštěvují zařízení předškolního
vzdělávání, je v současnosti nejnižší v Evropě. Důvodem
je nedostatek míst a kvalifikovaného personálu a nepostačující
infrastruktura. Prohlášení vlády o tom, že dá k dispozici dodatečné
finanční prostředky na vytvoření zařízení předškolní
péče o dítě (pro děti ve věku od 3 do 5 let) není
v zákoně o rozpočtu na rok 2012 zohledněno, tento zákon
příspěvky na vzdělání naopak snižuje. V důsledku toho
některé obce zavírají školy a mateřské školy.
(13)     S cílem řešit nízkou
účast starších pracovníků na trhu práce Polsko přijalo celkovou
reformu důchodového systému. Zákonný věk pro odchod do důchodu
se bude od roku 2013 postupně zvyšovat na 67 let. Této věkové hranice
má být v případě mužů dosaženo v roce 2020 a
v případě žen v roce 2040. Polsko dále usiluje o omezení
výhodných podmínek pro důchod vztahujících se na zaměstnance
uniformovaných služeb. V roce 2011 Polsko částečně
změnilo fond sociálního zabezpečení zemědělců (KRUS).
Tato reforma je však dočasná a z hlediska trhu práce
nedostatečná. Pro horníky stále ještě platí zvláštní důchodový
systém.
(14)     Cílem nedávných reforem ke
zlepšení oblasti výzkumu je poskytnout institucím, které vykazují nejlepší
výsledky, financování odpovídající jejich potřebám. Důležitým krokem
tímto směrem je národní výzkumný program přijatý v srpnu 2011.
Stále však ještě není jasné, jak budou priority programu souviset s
inovacemi a průmyslovou politikou a jak budou realizovány.
(15)     Velkou překážkou dalšího
růstu, zejména v oblasti stavebnictví, dopravy a zdravotnictví, jsou
neopodstatněná omezování poskytování služeb v rámci svobodných
povolání. Vláda oznámila plán na snížení míry regulace u služeb poskytovaných
v rámci svobodných povolání o 50 %, pokud jde o požadavky na vzdělání
i vydávání licencí. I přes nedávné úsilí zůstává administrativní
zátěž podnikání vysoká a veřejná správa je i nadále
nedostatečně efektivní. Obavy vzbuzují mj. především vysoké
náklady na dodržování předpisů, složité a nestálé daňové právo,
špatné vymáhání dodržování smluv, zdlouhavé a ztížené postupy při udělování
licencí a povolení, jakož i registrace vlastnických práv a právní předpisy
upravující územní plánování. Soudní řízení a jiná právní opatření
jsou zdlouhavá a počet neuzavřených případů je
poměrně vysoký.
(16)     Růst a hospodářskou
soutěž v energetickém odvětví brzdí liknavé provádění právních
předpisů EU, zejména pokud jde o druhý a třetí energetický
balíček a směrnici EU o energiích z obnovitelných zdrojů,
stejně jako nedokončená řízení o nesplnění povinnosti.
Zatímco síť dálnic a rychlostních komunikací se s podporou
finančních prostředků z EU značně rozvíjí,
potřeba investovat do železniční sítě je vzhledem k velmi
špatnému stavu železniční infrastruktury ještě naléhavější.
Prostředky dostupné na tyto účely ve Fondu soudržnosti Polsko
nevyužívá v plné míře. Na železničním trhu stále ještě existují
překážky bránící jeho efektivnímu fungování.
(17)     V rámci Paktu euro plus Polsko
učinilo řadu závazků. Tyto závazky a realizace závazků
předložených v roce 2011 se týkají podpory zaměstnanosti, zlepšení
konkurenceschopnosti, zvýšení udržitelnosti veřejných financí a posílení
finanční stability. Komise posoudila
provádění těchto závazků v rámci Paktu euro plus.
Výsledky tohoto posouzení byly zohledněny v doporučeních.
(18)     V souvislosti s evropským
semestrem Komise vypracovala ucelenou analýzu polské hospodářské politiky.
Posoudila konvergenční program a národní program reforem. Vzala
v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a
sociálně-hospodářskou politiku, ale také jejich soulad s pravidly a
pokyny EU, vzhledem k potřebě posílit celkovou správu
ekonomických záležitostí Evropské unie promítnutím přínosu na úrovni EU do
budoucích vnitrostátních rozhodnutí. Doporučení Komise v rámci
evropského semestru jsou zohledněna níže v doporučeních 1 až 6.
(19)     Na
základě tohoto posouzení Rada přezkoumala konvergenční
program na rok 2012 a její stanovisko[7]
je zohledněno zejména v doporučení 1 uvedeném níže,
DOPORUČUJE, aby Polsko v období
2012–2013 provedlo tato opatření:
1.           Zajistit plánovaný pokrok
při nápravě nadměrného schodku. Za tímto účelem plně
provést rozpočet na rok 2012 a dosáhnout strukturální korekce podle
doporučení Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Dále
podle plánu blíže určit opatření potřebná k zajištění
provedení rozpočtové strategie na rok 2013 a další roky a zároveň
zajistit přiměřené úsilí o strukturální korekci, aby se
dostatečně pokročilo při plnění
střednědobého cíle, mj. splněním výdajového kritéria. V budoucnu
minimalizovat škrty výdajů podporujících růst a zlepšit dodržování daňových
předpisů.
2.           Přijmout právní
předpisy s cílem zavést do roku 2013 trvalé pravidlo upravující výdaje a urychlit tak reformu fiskálního rámce. Toto pravidlo by mělo být v souladu s Evropským systémem účtů. Ve
střednědobém horizontu přijmout opatření k posílení
mechanismů koordinace mezi různými úrovněmi správy a
ročními rozpočtovými procesy.
3.           Snížit nezaměstnanost
mladých lidí, zvýšit dostupnost učňovských míst a míst pro učení
se prací, zlepšit kvalitu odborného vzdělávání a přijmout navrhovanou
strategii celoživotního učení. Lépe sladit vzdělávací systém
s potřebami trhu práce a zlepšit kvalitu vyučování. Bojovat
proti segmentaci trhu práce a snížit chudobu pracujících, omezit nadměrné
využívání smluv občanského práva a prodloužit zkušební období u smluv na
dobu neurčitou.
4.           Intenzivněji
usilovat o větší účast žen na trhu práce a zvýšit počet
dětí navštěvujících zařízení pro nejmenší děti a
děti v předškolním věku tím, že se zajistí stabilní financování
a investice do veřejné infrastruktury, kvalifikovaný personál a
cenově dostupná docházka. Řešit zaběhnutou praxi
předčasných odchodů do důchodu, aby se zvýšil věk
odchodu z trhu práce. Postupně ukončit zvláštní
důchodový systém pro horníky s cílem plně je integrovat do
všeobecného důchodového systému. Přijímat ctižádostivější a
trvalejší kroky, aby se při reformě fondu
sociálního zabezpečení zemědělců (KRUS) lépe zohlednily
individuální příjmy.
5.           Přijmout dodatečná
opatření na zajištění podnikatelského prostředí, které
přeje inovacím, tím, že se více posílí propojení mezi výzkumem, inovacemi
a průmyslem a stanoví se společné prioritní oblasti a nástroje
podporující celý inovační cyklus; prostřednictvím záruk a
překlenovacího financování zlepšit přístup výzkumných a inovačních
činností k finančním prostředkům.
6.           Zvýšit úsilí o zlepšení
pobídek k investování do kapacit na výrobu energie a do účinnosti výroby
energie, urychlit vývoj přeshraničních propojení elektrické rozvodné
sítě a postupným zrušením regulovaných cen a vytvořením platformy pro
obchodování s plynem posílit hospodářskou soutěž v odvětví
zemního plynu. Posílit úlohu regulačního orgánu železničního trhu a
poskytnout mu více finančních prostředků a zajistit účinnou
a rychlou realizaci investičních projektů v oblasti
železniční dopravy. Redukovat omezení služeb
poskytovaných v rámci svobodných povolání, zjednodušit vymáhání dodržování
smluv a požadavky na získání stavebního povolení.
V Bruselu dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012)
323 final.
[3]               P7_TA(2012)
0048 a P7_TA(2012) 0047.
[4]               Rozhodnutí
Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[5]               COM(2012)
68 final.
[6]               Cyklicky
očištěné saldo bez jednorázových a jiných dočasných
opatření, přepočítané útvary Komise na základě informací
poskytnutých v programu za použití společně dohodnuté metodiky.
[7]               Podle
čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


title: 2013/165/EU: Doporučení Komise ze dne 27. března 2013 ohledně přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin  Text s významem pro EHP

text:
               3.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 91/12

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 27. března 2013
   ohledně přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin
   (Text s významem pro EHP)
   (2013/165/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Toxin T-2 a toxin HT-2 jsou mykotoxiny produkované různými druhy rodu Fusarium. Toxin T-2 se rychle metabolizuje na velký počet produktů a hlavním metabolitem je HT-2.

               (2)

               Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „výbor CONTAM“) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) přijal na žádost Komise stanovisko týkající se rizik pro zdraví zvířat a lidí vyplývajících z přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v potravinách a krmivech (1).

               (3)

               Výbor CONTAM stanovil pro souhrn toxinů T-2 a HT-2 skupinový tolerovatelný denní přívod (dále jen „TDI“) ve výši 100 ng/kg tělesné hmotnosti. Odhady chronické dietární expozice člověka souhrnu toxinů T-2 a HT-2, které vycházejí z dostupných údajů o výskytu, jsou u všech věkových skupin obyvatelstva pod úrovní TDI, a tudíž nepředstavují bezprostřední ohrožení zdraví.

               (4)

               Pokud jde o rizika pro zdraví zvířat, výbor CONTAM dospěl k závěru, že u přežvýkavců, králíků a ryb současná odhadovaná expozice toxinům T-2 a HT-2 pravděpodobně nebude představovat ohrožení zdraví. U prasat, drůbeže, koní a psů odhady expozice toxinům T-2 a HT-2 naznačují, že riziko nepříznivých účinků na zdraví je nízké. Mezi nejcitlivější druhy zvířat patří kočky. Vzhledem k omezeným údajům a velice nepříznivým účinkům na zdraví již při nízkých úrovních dávek nebylo možné stanovit hodnotu dávky bez pozorovaného nepříznivého účinku ani nejnižší dávku s pozorovaným nepříznivým účinkem. Proto se toto doporučení nevztahuje na krmiva pro kočky, pro něž budou stanovena přísnější opatření.

               (5)

               Výbor CONTAM dále dospěl k závěru, že přenos toxinů T-2 a HT-2 z krmiv do potravin živočišného původu je omezený, a k expozici člověka tudíž přispívá jen v zanedbatelném rozsahu.

               (6)

               S ohledem na závěry vědeckého stanoviska a velké meziroční výkyvy ve výskytu toxinů T-2 a HT-2 je vhodné shromáždit více údajů o T2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin a více informací o tom, jaké účinky má na přítomnost toxinů T-2 a HT-2 zpracování potravin (tj. vaření) a agronomické faktory. Kromě toho je nutné získat více informací o různých faktorech, které jsou příčinou poměrně vysokých úrovní toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin, aby bylo možné určit opatření, která je třeba přijmout za účelem eliminace nebo omezení přítomnosti toxinů T2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin. Je třeba provést šetření s cílem shromáždit informace o faktorech, které jsou příčinou poměrně vysokých úrovní toxinů T2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin, a o účincích zpracování krmiv a potravin. Na základě dostupných údajů je patrné, že v rýži a výrobcích z rýže se T-2 a HT-2 nevyskytují nebo se v nich vyskytují jen na velice nízkých úrovních, a tudíž je vhodné vyloučit tyto výrobky z oblasti působnosti tohoto doporučení.

               (7)

               Výsledky sledování obilovin a výrobků z obilovin budou použity k posouzení změn a tendencí v expozici lidí a zvířat toxinům T-2 a HT-2. Je proto namístě použít analytické metody s dostatečnou citlivostí.

               (8)

               Aby bylo možné získat určitou představu o tom, v jakých případech by se taková šetření měla provádět, je užitečné stanovit orientační hodnoty, při jejichž překročení by bylo vhodné zahájit šetření. K určení těchto orientačních hodnot byly použity údaje o výskytu, které jsou k dispozici v databázi úřadu EFSA. Pro provedení šetření má velký význam sledovatelnost.

               (9)

               V roce 2015 by mělo být provedeno posouzení informací, které byly shromážděny v rámci tohoto doporučení. Díky sledování údajů získaných na základě tohoto doporučení bude rovněž možné lépe porozumět meziročním výkyvům a přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v široké škále výrobků z obilovin, faktorům, jež jsou příčinou vyšších úrovní, a opatřením, která by bylo možné přijmout k eliminaci či oslabení přítomnosti toxinů T-2 a HT-2, včetně agronomických opatření a opatření při zpracování,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               (1)

               Členské státy by měly za aktivní účasti provozovatelů krmivářských a potravinářských podniků sledovat přítomnost toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin. Pro účely tohoto doporučení není rýže zařazena mezi obiloviny a výrobky z rýže nejsou zařazeny mezi výrobky z obilovin.

               (2)

               Členské státy by měly nabádat k tomu, aby se vzorky analyzovaly na přítomnost toxinů T-2 a HT-2 a současně na přítomnost toxinů rodu Fusarium jako deoxynivalenol, zearalenon a fumonisin B1 + B2, aby bylo možné posoudit rozsah společného výskytu.
               Jestliže to použitá metoda analýzy umožňuje, bylo by vhodné analyzovat také maskované mykotoxiny, zejména mono- a diglykosylované konjugáty toxinů T-2 a HT-2.

               (3)

               Odběr vzorků a analýza obilovin a výrobků z obilovin určených k lidské spotřebě by se měly provádět v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 401/2006 ze dne 23. února 2006, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství mykotoxinů v potravinách (2), zejména v souladu s:

                           —

                           částí B přílohy I pro odběr vzorků u obilovin a výrobků z obilovin,

                           —

                           bodem 4.3.1 písm. g) přílohy II – Výkonnostní kritéria pro analýzu toxinů T-2 a HT-2. Limit kvantifikace by pokud možno neměl být vyšší než 5 μg/kg u toxinu T-2 ani u HT-2, výjimku tvoří nezpracované obiloviny, u nichž by limit kvantifikace u toxinu T-2 i HT-2 jednotlivě pokud možno neměl být vyšší než 10 μg/kg. Je-li použita analytická screeningová metoda, mezní hodnota detekce by pokud možno neměla být vyšší než 25 μg/kg pro souhrn toxinů T-2 a HT-2.

                     Postup odběru vzorků uplatněný provozovatelem potravinářského podniku se může od ustanovení nařízení (ES) č. 401/2006 odchýlit, měl by však být reprezentativní pro šarži, z níž se vzorek odebírá.

               (4)

               Odběr vzorků a analýza obilovin a výrobků z obilovin určených ke krmení a výrobě krmné směsi by měly být prováděny v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 152/2009 ze dne 27. ledna 2009, kterým se stanoví metody odběru vzorků a laboratorního zkoušení pro úřední kontrolu krmiv (3). Limit kvantifikace by u toxinu T-2 a HT-2 pokud možno neměl být vyšší než 10 μg/kg. Je-li použita analytická screeningová metoda, mezní hodnota detekce by pokud možno neměla být vyšší než 25 μg/kg pro souhrn toxinů T-2 a HT-2.
               Postup odběru vzorků uplatněný provozovatelem krmivářského podniku se může od ustanovení nařízení (ES) č. 152/2009 odchýlit, měl by však být reprezentativní pro šarži, z níž se vzorek odebírá.

               (5)

               Členské státy by měly za aktivní účasti provozovatelů krmivářských a potravinářských podniků provádět šetření s cílem určit faktory, které jsou příčinou těchto úrovní přesahujících orientační úroveň, a vymezit opatření, která je třeba přijmout, aby se tato přítomnost v budoucnosti eliminovala či snížila. Tato šetření by se zcela jistě měla provést, jsou-li v určitém období opakovaně zjištěny úrovně přesahující orientační úrovně toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin uvedených v příloze tohoto doporučení. Odběr vzorků a analýza, jejichž účelem je získat více informací o různých faktorech včetně faktorů agronomických, které jsou příčinou poměrně vysokých úrovní toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin, by se měly zaměřit na obiloviny a výrobky z obilovin z prvotního zpracování.

               (6)

               Členské státy by měly za aktivní účasti provozovatelů krmivářských a potravinářských podniků provádět šetření zaměřená na účinky zpracování krmiv a potravin na přítomnost toxinů T-2 a HT-2. Tato šetření by zcela jistě měla být provedena, jsou-li v určitém období opakovaně zjištěny úrovně přesahující orientační úroveň toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin.

               (7)

               Členské státy by měly zajistit, aby výsledky analýz byly pravidelně poskytovány úřadu EFSA za účelem sestavení jednotné databáze a aby byl výsledek šetření každoročně předáván Evropské komisi, a to poprvé v prosinci 2013. Budou vypracovány pokyny, které zaručí jednotné uplatňování tohoto doporučení a podávání srovnatelných zpráv o výsledcích šetření.

      V Bruselu dne 27. března 2013.

            Za Komisi

         Tonio BORG

            člen Komise

      (1)  Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (výbor CONTAM) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin; vědecké stanovisko týkající se rizik pro zdraví zvířat a lidí vyplývajících z přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v potravinách a krmivech. EFSA Journal 2011; 9(12):2481. [187 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. K dispozici na internetové stránce: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 12.

      (3)  Úř. věst. L 54, 26.2.2009, s. 1.

      PŘÍLOHA

         Orientační úrovně pro obiloviny a výrobky z obilovin
          (1)
          (2)

                  Orientační úrovně pro souhrn toxinů T-2 a HT-2 (μg/kg), při jejichž překročení by měla být provedena šetření, a to zcela jistě při opakovaných zjištěních (1)

                  1.   Nezpracované obiloviny
                      (3)

                              1.1

                              ječmen (včetně sladovnického ječmene) a kukuřice

                  200

                              1.2

                              oves (s plevou)

                  1 000

                              1.3

                              pšenice, žito a jiné obiloviny

                  100

                  2.   Zrna obilovin pro přímou lidskou spotřebu
                      (4)

                              2.1

                              oves

                  200

                              2.2

                              kukuřice

                  100

                              2.3

                              jiné obiloviny

                  50

                  3.   Výrobky z obilovin pro lidskou spotřebu

                              3.1

                              ovesné otruby a ovesné vločky

                  200

                              3.2

                              otruby z obilovin kromě ovesných otrub, výrobky z mletého ovsa jiné než ovesné otruby a ovesné vločky a výrobky z mleté kukuřice

                  100

                              3.3

                              jiné výrobky z mletých obilovin

                  50

                              3.4

                              snídaňové cereálie včetně tvarovaných cereálních vloček

                  75

                              3.5

                              chléb (včetně malého běžného pečiva), sušenky, svačinky z obilovin, těstoviny

                  25

                              3.6

                              obilné příkrmy určené pro kojence a malé děti

                  15

                  4.   Výrobky z obilovin pro krmiva a krmné směsi
                      (5)

                              4.1

                              výrobky z mletého ovsa (plevy)

                  2 000

                              4.2

                              jiné výrobky z obilovin

                  500

                              4.3

                              krmné směsi s výjimkou krmiva pro kočky

                  250

         (1)  Úrovně uvedené v této příloze jsou úrovně orientační, při jejichž překročení, a zcela jistě při opakovaných zjištěních, by měla být provedena šetření faktorů, které jsou příčinou přítomnosti toxinů T-2 a HT-2, nebo účinků zpracování krmiv a potravin. Orientační úrovně vycházejí z údajů o výskytu evidovaných v databázi úřadu EFSA, jak jsou popsány ve stanovisku úřadu EFSA. Orientační úrovně nepředstavují úrovně bezpečnosti krmiv a potravin.

         (2)  Pro účely tohoto doporučení není rýže zařazena mezi obiloviny a výrobky z rýže nejsou zařazeny mezi výrobky z obilovin.

         (3)  Nezpracované obiloviny jsou obiloviny, které nebyly podrobeny žádnému fyzikálnímu či tepelnému ošetření kromě sušení, čištění a třídění.

         (4)  Zrna obilovin pro přímou lidskou spotřebu jsou zrna obilovin, která prošla sušením, čištěním, odplevením a tříděním a u nichž nebude před jejich dalším zpracováním v potravinovém řetězci provedeno další čištění ani třídění.

         (5)  Orientační úrovně pro obiloviny a výrobky z obilovin určené pro krmiva a krmné směsi jsou vztaženy ke krmivům s 12 % vlhkostí.


title: 2013/647/EU: Doporučení Komise ze dne 8. listopadu 2013 o zkoumání množství akrylamidu v potravinách  Text s významem pro EHP

text:
               12.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 301/15

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 8. listopadu 2013
   o zkoumání množství akrylamidu v potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   (2013/647/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Potravinářský průmysl, členské státy a Komise vyvíjejí od roku 2002 značné úsilí zaměřené na zkoumání způsobů tvorby akrylamidu a snižování jeho množství ve zpracovaných potravinách.

               (2)

               Organizace FoofDrinkEurope, která zastupuje evropský potravinářský a nápojový průmysl, vypracovala „soubor nástrojů“ (1) obsahující nástroje, které výrobci potravin mohou výběrově používat podle konkrétních potřeb ke snížení množství akrylamidu ve svých výrobcích. Navíc byly vypracovány stručné brožury obsahující informace o nejdůležitějších nástrojích pro každé odvětví. Regulační orgány tuto činnost podpořily a přispěly k ní.

               (3)

               Množství akrylamidu v některých potravinách se zdá významně vyšší než množství ve srovnatelných výrobcích stejné kategorie výrobků. Komise proto považovala za vhodné, aby příslušné orgány členských států provedly šetření, a to prostřednictvím zkoumání metod výroby a zpracování, jež používají provozovatelé potravinářských podniků. Za tímto účelem přijala Komise dne 10. ledna 2011 doporučení o zkoumání množství akrylamidu v potravinách (2) (dále jen „doporučení z roku 2011“).

               (4)

               Podle doporučení z roku 2011 se členské státy vybízejí k tomu, aby provedly šetření v případě, že množství akrylamidu v konkrétních potravinách přesahuje směrné hodnoty uvedené v příloze tohoto doporučení.

               (5)

               Množství akrylamidu v potravinách bylo monitorováno členskými státy v letech 2007 až 2009 podle doporučení Komise 2007/331/ES (3) a od roku 2010 podle doporučení Komise 2010/307/EU (4). Monitorování je zaměřeno na potraviny, o nichž je známo, že obsahují vysoká množství akrylamidu a/nebo výrazně přispívají k dietárnímu příjmu člověka.

               (6)

               Výsledky monitorování za rok 2007 až 2010 zpracoval Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve vědecké zprávě „Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007-2010 (Aktualizace k množství akrylamidu v potravinách za roky monitorování 2007–2010)“ (5) ze dne 18. října 2012. EFSA dospěl k závěru, že ve skupinách potravin není důsledný trend ke snižování množství akrylamidu a že snížení množství akrylamidu se projevilo pouze v několika kategoriích potravin, zatímco v jiných kategoriích potravin bylo zaznamenáno zvýšení množství.

               (7)

               Na základě výsledků zkoumání získaných v letech 2011 a 2012 a na základě výsledků monitorování získaných podle doporučení 2007/331/ES a 2010/307/EU je vhodné změnit některé směrné hodnoty stanovené v příloze doporučení z roku 2011.

               (8)

               Doporučení z roku 2011 by proto mělo být nahrazeno novým doporučením.

               (9)

               Zkoumání by měla i nadále zahrnovat systémy provozovatelů potravinářských podniků pro analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) či obdobné systémy (6) s cílem zkoumat spolu s provozovatelem potravinářského podniku, zda byly zjištěny zpracovatelské kroky náchylné k tvorbě akrylamidu a zda byla přijata odpovídající kontrolní opatření. Příslušné orgány by při tom měly posoudit, do jaké míry uplatňují provozovatelé potravinářských podniků v současné době známé možnosti pro minimalizaci množství akrylamidu, např. ty, které jsou navrženy v zásadách správné praxe pro akrylamid přijatých Komisí pro Codex Alimentarius a v „souboru nástrojů“ týkajícím se akrylamidu a vypracovaném organizací FoodDrinkEurope.

               (10)

               Účelem směrných hodnot stanovených tímto doporučením je pouze poukázat na nutnost zkoumání. Nejsou to bezpečnostní limity. K donucovacímu opatření a/nebo vydání rychlého varování by se proto mělo přistoupit pouze na základě řádného posouzení rizika provedeného pro každý případ zvlášť, ale nikoli jen z důvodu překročení směrné hodnoty.

               (11)

               Na základě výsledků zkoumání získaných v letech 2013 a 2014 podle tohoto doporučení a na základě výsledků monitorování získaných podle doporučení 2010/307/EU a výsledku aktualizovaného posouzení rizik provedeného EFSA, pokud jde o přítomnost akrylamidu v potravinách, Komise posoudí situaci poté, co bude k dispozici posouzení rizik provedené EFSA, a rozhodne o potřebě přijmout jiná vhodná opatření,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy by měly, s aktivní účastí provozovatelů potravinářských podniků, provádět další zkoumání metod výroby a zpracování, jež používají výrobci potravin, pokud množství akrylamidu v potravině, zkoušené v rámci monitorování podle doporučení 2010/307/EU, přesáhne směrnou hodnotu akrylamidu stanovenou pro příslušnou kategorii potravin v příloze tohoto doporučení.

               2.

               Pro účely bodu 1 by množství akrylamidu mělo být posouzeno, aniž by se zohlednila nejistota měření při analýze.

               3.

               Zkoumání uvedená v bodě 1 by měla zahrnovat ověření provozovatelů potravinářských podniků pro postupy vycházející z analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) s cílem ověřit:

                           a)

                           zda provozovatel potravinářského podniku zjistil v systému HACCP nebo v podobném systému zpracovatelské kroky, které mohou vést k tvorbě akrylamidu, a

                           b)

                           zda provozovatel potravinářského podniku přijal vhodná zmírňující opatření.

               4.

               Zkoumání uvedená v bodě 1 by měla zejména vyjasnit, do jaké míry uplatňují provozovatelé potravinářských podniků v současné době známé možnosti pro minimalizaci množství akrylamidu, např. ty, které jsou zmíněny v zásadách správné praxe pro akrylamid přijatých Komisí pro Codex Alimentarius a v „souboru nástrojů“ týkajícím se akrylamidu a vypracovaném organizací FoodDrinkEurope.

               5.

               Členské státy by měly podat Komisi zprávu o zjištěních do 31. října 2014 a do 30. dubna 2015.

               6.

               Toto doporučení nahrazuje doporučení ze dne 10. ledna 2011 o zkoumání množství akrylamidu v potravinách.

      V Bruselu dne 8. listopadu 2013.

            Za Komisi

         Tonio BORG

            člen Komise

      (1)  „Soubor nástrojů“ vypracovaný organizací FoodDrinkEurope obsahuje 14 parametrů („nástrojů“), které jsou seskupeny do 4 hlavních kategorií („oddělení v souboru nástrojů“) a výrobci potravin je mohou výběrově používat podle konkrétních potřeb ke snížení množství akrylamidu ve svých výrobcích. Tato 4 oddělení se dělí na agronomické faktory, potravinářské recepty, zpracování a konečnou přípravu. Soubor nástrojů lze nalézt na těchto internetových stránkách:
   http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/ciaa_acrylamide_toolbox09.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/recommendation_10012011_acrylamide_food_cs.pdf

      (3)  Doporučení Komise 2007/331/ES ze dne 3. května 2007 o monitorování množství akrylamidu v potravinách (Úř. věst. L 123, 12.5.2007, s. 33).

      (4)  Doporučení Komise 2010/307/EU ze dne 2. června 2010 o monitorování množství akrylamidu v potravinách (Úř. věst. L 137, 3.6.2010, s. 4).

      (5)  Evropský úřad pro bezpečnost potravin; Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007 to 2010. EFSA Journal 2012; 10(10): 2938. [38 s.]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2938. K dispozici na internetu: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 1).

      PŘÍLOHA
      Směrné hodnoty akrylamidu na základě údajů EFSA z monitorování v letech 2007–2012

                  Potravina

                  Směrná hodnota
                  (μg/kg)

                  Poznámka

                  Hranolky k přímé spotřebě

                  600

                  Výrobek prodávaný k přímé spotřebě podle definice v oddíle C bodě 1 přílohy doporučení 2010/307/EU

                  Bramborové lupínky z čerstvých brambor a z bramborového těsta

                  1 000

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 2 a oddíle C bodě 10 přílohy doporučení 2010/307/EU

                  Bramborové krekry

                  Měkký chléb

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 4 přílohy doporučení 2010/307/EU

                              a)

                              Pšeničný chléb

                  80

                              b)

                              Měkký chléb jiný než pšeničný chléb

                  150

                  Snídaňové cereálie (kromě ovesné kaše)

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 5 přílohy doporučení 2010/307/EU

                              —

                              výrobky z otrub a celozrnné cereálie, pufované zrní (vztahuje se na pufované, pouze pokud je vyznačeno)

                  400

                              —

                              pšeničné a žitné výrobky (1)

                  300

                              —

                              výrobky z kukuřice, ovsa, pšenice špaldy, ječmene a rýže (1)

                  200

                  Sušenky a oplatky

                  500

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 6 přílohy doporučení 2010/307/EU

                  Krekry s výjimkou bramborových krekrů

                  500

                  Křupavý chléb

                  450

                  Perník

                  1 000

                  Výrobky podobné ostatním výrobkům této kategorie

                  500

                  Pražená káva

                  450

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 7.1 přílohy doporučení 2010/307/EU

                  Instantní (rozpustná) káva

                  900

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 7.2 přílohy doporučení 2010/307/EU

                  Náhražky kávy

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 7.3 přílohy doporučení 2010/307/EU

                              a)

                              převážně obilné náhražky kávy

                  2 000

                              b)

                              jiné náhražky kávy

                  4 000

                  Příkrmy pro kojence jiné než obilné příkrmy (2)

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 8 přílohy doporučení 2010/307/EU

                              a)

                              bez švestek

                  50

                              b)

                              se švestkami

                  80

                  Sušenky a suchary pro kojence a malé děti

                  200

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 9.1 přílohy doporučení 2010/307/EU

                  Obilné příkrmy pro kojence a malé děti (3), kromě sušenek a sucharů

                  50

                  Výrobek v prodávaném stavu podle definice v oddíle C bodě 9.2 přílohy doporučení 2010/307/EU

         (1)  Jiné než celozrnné cereálie a/nebo jiné než otrubové cereálie. Obilovina přítomná v největším množství určuje kategorii.

         (2)  Podle ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice Komise 2006/125/ES ze dne 5. prosince 2006 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (Úř. věst. L 339, 6.12.2006, s. 16).

         (3)  Podle ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 2006/125/ES.


				|

		52012DC0321

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Malty na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Malty na období 2012–2015 /* COM/2012/0321 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Malty na rok
2012
a stanovisko Rady k programu stability Malty na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4
této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského
parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem
posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států[4], které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Malty na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Malty na období
2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politiky ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[5], ve které není Malta uvedena
mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu.
Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující
růst, obnovy běžného poskytování úvěrů ekonomice, podpory
růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a
sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(6)       Evropská rada dne 2.
března 2012 rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty
do programů stability či konvergenčních programů a
národních programů reforem.
(7)       Dne 30. dubna 2012
předložila Malta svůj letošní program stability na období 2012–2015 a
dne 23. dubna 2012 národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly
v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
současně.
(8)       Na základě posouzení
programu stability na rok 2012 podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se
Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové
projekce vycházejí, je zejména v pozdějších letech období programu
stability optimistický ve srovnání s potenciálním růstem, jak jej odhaduje
Komise. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu je
postupně snížit schodek na 0,3 % HDP v roce 2015, po plánované
nápravě nadměrného schodku v roce 2011. Program potvrzuje
dřívější střednědobý rozpočtový cíl vyrovnaného
rozpočtu ve strukturálním vyjádření, kterého má být dosaženo po
skončení programového období. Střednědobý rozpočtový cíl
adekvátně odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Existují
rizika, že výsledný schodek by mohl být horší, než bylo plánováno, a to
z důvodu i) nižších příjmů daných mírně optimistickým
makroekonomickým scénářem, ii) možného překročení běžných primárních
výdajů a iii) probíhající restrukturalizace národního leteckého dopravce
(Air Malta) a finanční situace dodavatele elektrické energie (Enemalta).
Na základě (nově vypočteného) strukturálního salda[6] má meziroční pokrok
směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle být
podle plánů v souladu s kritériem dle Paktu o stabilitě a
růstu, jež činí 0,5 % HDP. Podle Komisí označených
jednorázových opatření zahrnutých v rozpočtových cílech je průměrný
pokrok při plnění střednědobého rozpočtového cíle nepatrně
vyšší (0,75 % HDP), avšak jeho rozložení v čase je velmi
nerovnoměrné – téměř žádný pokrok v roce 2012 a
následně výrazný pokrok ve výši 1,25 % v roce 2013. Na
základě informací uváděných v programu by míra růstu
veřejných výdajů se zohledněním diskrečních příjmových
opatření byla v souladu s doporučenou hodnotou pro výdaje
podle Paktu o stabilitě a růstu po celou dobu programového období.
Z rizik týkajících se plnění rozpočtových cílů však
vyplývá, že průměrné tempo změn vedoucích k dosažení
střednědobého rozpočtového cíle by mohlo být nižší, než by bylo
potřeba. Poté, co poměr hrubého veřejného dluhu k HDP
vystoupal v roce 2011 až na hodnotu 72 %, má tento ukazatel podle
plánů v rámci programu začít klesat a v roce 2015 dosáhnout
hodnoty 65,3 % HDP (což je stále více než referenční hodnota
60 % HDP). Podle plánů v rámci programu dosáhne Malta na konci
přechodného období (2015) dostatečného pokroku směrem
k dodržení doporučené hodnoty pro snižování dluhu podle Paktu o
stabilitě a růstu, avšak tyto předpoklady mohou být ohroženy,
neboť výsledná míra zadlužení může být oproti plánu vyšší vzhledem
k možným vyšším schodkům a vnitřní dynamice dluhu.
Střednědobý rozpočtový rámec Malty zůstává nezávazný,
z čehož vyplývá poměrně krátký horizont pro fiskální plánování.
Program uvádí, že maltská vláda zvažuje reformy ročního rozpočtového
procesu, včetně harmonogramů, a zavádí fiskální pravidlo
zakotvené v ústavě, včetně mechanismů dohledu a
nápravy, v souladu s posledními změnami rámce správy eurozóny.
(9)       Malta zůstává vážně
ohrožena, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost jejích veřejných financí, s
ohledem na předpokládaný dlouhodobý nárůst výdajů souvisejících
se stárnutím obyvatelstva, které značně přesahují průměr
EU. Situaci zhoršuje mimo jiné velmi nízká míra aktivity u starších
pracovníků, včetně starších žen, relativně nízký věk
odchodu do důchodu a využívání programů předčasného odchodu
do důchodu. Nezávislá pracovní skupina pro důchody předložila v
prosinci 2010 návrhy další důchodové reformy, zahrnující vazbu mezi
věkem pro odchod do důchodu a nadějí dožití a zavedení dalších
pilířů důchodového systému. Konzultace se zúčastněnými
stranami na toto téma již proběhly, ale vláda se k těmto
návrhům ještě nevyjádřila. Národní program reforem navíc
nenavrhuje komplexní strategii aktivního stárnutí. Opatření, která Malta
zavedla pro potírání nenahlášené práce, jsou uznávána, avšak existuje riziko,
že náklady spojené s těmito opatřeními
nepřiměřeným způsobem ohrozí udržitelnost veřejných
financí.
(10)     Restrukturalizace maltského
hospodářství vytvořila nerovnováhu mezi poptávkou a nabídkou pracovní
síly, kterou ještě zhoršuje nízká míra dosaženého vzdělání na
terciární úrovni a vysoká míra předčasného ukončování školní
docházky. Pro dosažení trvalých výsledků je třeba pokračovat v
úsilí o zlepšení vazeb mezi systémem vzdělávání a potřebami trhu
práce. Očekává se, že Malta do konce roku 2012
představí strategii na řešení problému předčasného
ukončování školní docházky. Kromě toho
neexistuje žádný komplexní systém pro sběr a analýzu informací
souvisejících s tímto jevem.
(11)     Malta stále vykazuje nízkou
míru účasti žen a starších pracovníků na trhu práce. Malta podniká
kroky pro to, aby ženy vrátila zpět mezi pracovní sílu. Avšak rozdíly
v zaměstnanosti mužů a žen a dopady rodičovství jsou pro
ženy zvláště negativní, především z důvodu
nedostatečných možností finančně dostupné péče o dítě
a nedostatku zařízení poskytujících péči o dítě mimo dobu strávenou
ve škole, to vše ve spojení s nízkou mírou zavádění opatření vstřícných
vůči rodině, jako je flexibilní pracovní doba a práce
z domova.
(12)     Malta zůstává jedním z
mála členských států s obecným systémem indexace mezd. Tento mechanismus sice vykazuje prvky pro potenciální zmírnění
svých dopadů, skrývá ale nebezpečí mzdových a cenových spirál, a to
zejména proto, že dovozní ceny nejsou vyloučeny z indexu a mohou brzdit
konkurenceschopnost, zvláště v odvětvích s vysokým podílem
lidské práce. Příslušné orgány již sice provedly proces hodnocení,
ale výsledky ještě nejsou k dispozici a diskuse o konkrétních návrzích
reformy ještě vůbec nezačala.
(13)     Dodávky energie na Maltě
zůstávají téměř zcela závislé na dovážené ropě, zatímco
podíl obnovitelných zdrojů energie je i nadále jen zanedbatelný. Vysoké
ceny elektřiny mohou negativně ovlivňovat konkurenceschopnost
malých a středních podniků. Řešení nedostatků
v oblasti energetické účinnosti by mohlo přinést dvojí
prospěch v podobě zvýšení konkurenceschopnosti i dosažení
cílů v oblasti energetiky a boje proti změně klimatu. V těchto
oblastech byla již provedena řada iniciativ, jako např. podpora
výroby fotovoltaické energie a rozvoje větrných elektráren, propojení
elektrických sítí se Sicílií a podpora používání automobilů s nízkou
spotřebou paliva. Je však stále příliš brzy na to, aby bylo možné
posoudit případný dopad těchto iniciativ, a proto je třeba
jejich provádění důkladně sledovat.
(14)     Bankovní systém na Maltě
je se svou celkovou hodnotou aktiv, jež činí zhruba 800 % HDP, velmi
rozsáhlý v poměru k velikosti hospodářství. Samotná velikost tohoto
odvětví naznačuje, že narušení finanční stability by mohlo mít
nepřiměřený dopad na domácí hospodářství. Celosvětový
hospodářský útlum způsobil nárůst problematických půjček,
přičemž však nedošlo ke zvýšené tvorbě rezerv. Zranitelnost
způsobuje zejména velká expozice vůči realitnímu trhu, kde byla
více než polovina všech půjček poskytnuta domácím rezidentům,
zejména když nelze vyloučit další snížení hodnoty nemovitostí,
přičemž nabídka bytů a obytných domů v současné
době zřejmě převyšuje poptávku.
(15)     Malta přijala v rámci
Paktu euro plus řadu závazků. Závazky a provádění závazků
prezentované v roce 2011 souvisejí se zvyšováním
konkurenceschopnosti, podporou zaměstnanosti a posilováním
udržitelnosti veřejných financí. Komise posoudila provedení závazků
Paktu euro plus. Výsledky tohoto posouzení byly zohledněny v
doporučeních.
(16)     Komise provedla v kontextu
evropského semestru komplexní analýzu hospodářské politiky Malty.
Posoudila program stability pro rok 2012 a národní program reforem na rok 2012.
Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a
sociálně-hospodářskou politiku Malty, ale také jejich soulad s
pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba posílit celkovou
správu ekonomických záležitostí v Evropské unii přispíváním k tvorbě
budoucích vnitrostátních rozhodnutí z úrovně EU. Doporučení Komise
v rámci evropského semestru jsou zohledněna níže v doporučeních
1 až 6.
(17)     Ve světle tohoto
posouzení přezkoumala Rada maltský program stability pro rok 2012 a její
stanovisko[7]
je zachyceno zejména v níže uvedeném doporučení 1,
DOPORUČUJE, aby Malta v období
2012–2013 provedla tato opatření:
1.           Posílit rozpočtovou
strategii v roce 2012 pomocí dalších trvalých opatření, aby byl
zajištěn odpovídající pokrok směrem k dosažení
střednědobého rozpočtového cíle a schodek udržen na úrovni nižší
než 3 % HDP bez použití jednorázových opatření. Poté ve vhodném tempu
pokračovat ve fiskální konsolidaci s cílem dosáhnout dostatečného
pokroku v plnění střednědobého rozpočtového cíle,
včetně dodržení doporučené hodnoty pro výdaje,
v naplňování doporučené hodnoty pro snižování dluhu, stanovením
konkrétních opatření pro zajištění cílového schodku od roku 2013, a
přitom zachovat připravenost k přijetí dalších
opatření v případě odchylek. Zavést závazný víceletý
fiskální rámec založený na pravidlech nejpozději do konce roku 2012.
Zlepšit daňovou morálku a bojovat proti daňovým únikům a ve
zdanění právnických osob zredukovat pobídky vybízející k zadlužení.
2.           Bez dalšího prodlení
přijmout opatření k zajištění dlouhodobé udržitelnosti
důchodového systému, která budou zahrnovat i) významné urychlení
postupného zvyšování důchodového věku ve srovnání se současnou
legislativou, ii) vytvoření jasné vazby mezi zákonnou věkovou hranicí
pro odchod do důchodu a nadějí dožití a iii) opatření na podporu
soukromého důchodového spoření. Přijmout opatření ke
zvýšení účasti starších pracovníků na trhu práce a k odrazení od
využívání programů předčasného odchodu do důchodu.
3.           Přijmout opatření
ke snížení vysoké míry předčasného ukončování školní docházky.
V rámci vzdělávacího systému uplatňovat takovou politiku, která
dovednosti pracovníků přizpůsobí těm, které požaduje trh
práce. Zvýšit počet a cenovou dostupnost zařízení péče o
dítě a zařízení poskytujících péči o dítě mimo dobu
strávenou ve škole s cílem zmenšit rozdíly mezi zaměstnaností
mužů a žen a zároveň zmenšit dopady rodičovství na
zaměstnanost žen.
4.           Po konzultaci se sociálními
partnery a v souladu s národními zvyklostmi přijmout nezbytné
další kroky za účelem reformy systému vyjednávání o mzdách a indexace
mezd, tak aby růst mezd lépe odrážel vývoj produktivity práce a aby byl
snížen vliv dovozních cen na index.
5.           Za účelem snížení
závislosti Malty na dovážené ropě zvýšit úsilí v rámci propagace
energetické účinnosti a zvýšit podíl energie vyráběné
z obnovitelných zdrojů, a to důkladným sledováním stávajících
pobídkových mechanismů a podporou dalšího rozvoje infrastruktury
včetně dokončení propojení elektrické sítě se Sicílií.
6.           Pro posílení bankovního
sektoru přijmout opatření na zmírnění potenciálních rizik, která
vyplývají z velké expozice vůči realitnímu trhu. Přijmout
opatření pro vytvoření větších rezerv pro případy ztrát
z nesplácených půjček.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012) 321 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047.
[4]               Rozhodnutí Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Cyklicky
očištěné saldo bez jednorázových a dočasných opatření,
nově vypočtené útvary Komise na základě informací poskytnutých
v programu a za použití společně dohodnuté metodiky.
[7]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 13. ledna 2010 o bezpečné výměně elektronických údajů mezi členskými státy za účelem kontroly jedinečnosti karet řidičů, které vydávají (oznámeno pod číslem K(2010) 19) (Text s významem pro EHP)

text:
               14.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 9/10

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 13. ledna 2010
   o bezpečné výměně elektronických údajů mezi členskými státy za účelem kontroly jedinečnosti karet řidičů, které vydávají
   (oznámeno pod číslem K(2010) 19)
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/19/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 14 nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (1) vyžaduje, aby příslušný orgán členského státu vydal na žádost řidiče, který má obvyklé bydliště v tomto členském státu, kartu řidiče podle přílohy IB uvedeného nařízení.

               (2)

               Podle požadavku 268a nařízení (EHS) č. 3821/85 jsou členské státy povinny vyměňovat si elektronicky údaje, aby zajistily jedinečnost karet řidičů, které vydávají. Podle tohoto požadavku si příslušné orgány členských států také mohou elektronicky vyměňovat údaje při provádění kontrol karet řidičů přímo na pozemních komunikacích nebo v provozovnách za účelem ověření jedinečnosti a stavu karet.

               (3)

               Příslušný orgán by se měl ujistit, že žadatelé ještě nejsou držiteli platné karty řidiče.

               (4)

               Členské státy navzájem uznávají karty řidičů.

               (5)

               Bezpečnost, neporušenost a důvěryhodnost digitálního tachografu by měla být zajištěna řádnou kontrolou a používáním karet řidičů vydaných v Evropské unii.

               (6)

               Je žádoucí, aby vydávající orgány zavedly účinné postupy a způsoby řádné správy údajů o vydávání karet tachografu obecně, a karet řidičů obzvlášť.

               (7)

               Vydávající orgány členského státu by měly mít možnost rychlé kontroly a spolehlivé výměny informací o vydaných kartách řidičů, a tak zabránit tomu, aby řidiči měli více než jednu platnou kartu řidiče.

               (8)

               Odpovědné vnitrostátní orgány by měly mít možnost ověřit při silničních kontrolách, zda má řidič kartu řidiče, a zkontrolovat platnost této karty.

               (9)

               Používání systému předávání zpráv TACHOnet, na který je napojeno již 28 evropských zemí, je zavedeným a důvěryhodným nástrojem pro elektronickou výměnu údajů mezi členskými státy týkajících se vydávání a kontroly karet řidičů. Systém předávání zpráv TACHOnet je definován souborem referenčních dokumentů, včetně referenční příručky pro předávání zpráv XML, které jsou zveřejněny na internetové stránce útvarů Komise odpovědných za sociální hlediska politiky silniční dopravy.

               (10)

               Fungování systému předávání zpráv TACHOnet závisí na fungování jednotlivých vnitrostátních systémů. Je proto třeba stanovit minimální úroveň služeb, kterou by členské státy měly v souvislosti s dostupností systému dosáhnout,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      Používání systému TACHOnet

               1.

               Pokud jde o výměnu informací při kontrole jedinečnosti karet řidičů vydaných v souladu s nařízením (EHS) č. 3821/85, měly by členské státy používat systém předávání zpráv TACHOnet.

      Používaní jiných slučitelných systémů

               2.

               Pro účely vzájemné výměny elektronických údajů může skupina členských států rovněž používat slučitelný systém, který vyhovuje přinejmenším referenční příručce pro předávání zpráv XML v systému TACHOnet zveřejněné na internetové stránce Komise, pokud si tyto státy vyměňují elektronické údaje se všemi ostatními členskými státy prostřednictvím systému TACHOnet.

      Postup pro kontrolu jedinečnosti karet řidičů

               3.

               Při kontrole jedinečnosti karty řidiče by členské státy měly používat postup stanovený v příloze I.

      Používání systému TACHOnet či rovnocenných systémů vnitrostátními kontrolními orgány

               4.

               Členské státy by měly svým vnitrostátním donucovacím a kontrolním orgánům umožnit a měly by je podněcovat a podporovat, aby používaly systém TACHOnet a/nebo rovnocenné systémy, s cílem usnadnit účinné kontroly platnosti, stavu a jedinečnosti karet řidičů, zejména na pozemních komunikacích nebo v provozovnách.

      Minimální úroveň služeb

               5.

               Členské státy by měly poskytovat minimální úroveň služeb systému TACHOnet nebo slučitelného systému, na který odkazuje bod 2, uvedenou v příloze II.

      Další kroky

               6.

               Členské státy se vyzývají, aby Komisi do 30. června 2010 oznámily opatření přijatá s ohledem na toto doporučení.

      Přezkum

               7.

               V případě, že by byl k dispozici rovnocenný systém elektronické výměny údajů použitelný ve všech členských státech, měla by Komise na žádost alespoň pěti členských států a po konzultaci s výborem zřízeným podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EHS) č. 3821/85 toto doporučení přezkoumat.

      Určení

               8.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 13. ledna 2010.

            Za Komisi

         Antonio TAJANI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8.

      PŘÍLOHA I

         KONTROLA JEDINEČNOSTI KARTY ŘIDIČE

                  1.

                  Všechny žádosti o karty řidičů by měly být zkontrolovány a porovnány s rejstříkem karet řidičů členského státu, v němž je žádost podána.

                  2.

                  V případech, kdy je žadatel držitelem řidičského průkazu vydaného v zemi, v níž byla podána žádost, mohou orgány členského státy vydávající kartu použít systém předávání zpráv TACHOnet nebo slučitelný systém pro provádění náhodných kontrol s cílem ověřit, zda žadatel požádal o kartu řidiče a/nebo ji obdržel v jiném členském státu. Tyto náhodné kontroly by měly být provedeny alespoň u 2 % všech žádostí.

                  3.

                  V případech, kdy je žadatel držitelem řidičského průkazu vydaného v jiném členském státu, než ve kterém byla podána žádost, měly by orgány členského státy vydávající kartu vždy použít systém předávání zpráv TACHOnet nebo slučitelný systém.

                  4.

                  Členské státy vydávající kartu řidiče řidiči, který je držitelem řidičského průkazu vydaného v jiném členském státu, by měly tomuto členskému státu prostřednictvím systému TACHOnet či slučitelného systému okamžitě oznámit, že byla vydána karta řidiče.

                  5.

                  Členský stát, který od jiného členského státu obdrží oznámení o vydání karty řidiče řidiči, který je držitelem řidičského průkazu vydaného v členském státu, jenž obdržel oznámení, by měl tuto informaci zanést do svého rejstříku karet řidičů. Informaci není nutné zanést do rejstříku v případě, kdy orgány členského státu vydávající kartu používají systém TACHOnet nebo slučitelný systém u 100 % žádostí.

      PŘÍLOHA II

         MINIMÁLNÍ ÚROVEŇ SLUŽEB

      V souvislosti se systémem TACHOnet či slučitelným systémem výměny elektronických údajů by měly členské státy používat následující minimální normy služeb:

            1.
            Časový rámec služeb a jejich působnost 24 hodin/7 dnů

            2.
            Míra dostupnosti systému 98 %
      Míra dostupnosti systému představuje procentuální podíl času, ve kterém je systém v provozu.

            3.
            Doba reakce systému Maximálně 60 vteřin
      Pokud systém nesplňuje požadovanou dobu reakce, měl by členský stát podniknout všechny potřebné kroky k tomu, aby u systému byla co nejdříve obnovena doba obvyklé reakce.

            4.
            Údržba Členský stát by měl jiným členským státům a Komisi oznámit jakékoliv činnosti údržby prostřednictvím nástroje „Schedule Maintenance“ (harmonogram údržby), který je k dispozici na internetovém portálu TACHOnet
      https://webgate.cec.eu-admin.net/tachonet/prod/tachonetportal/
      (přístup je omezen na připojení prostřednictvím sítě s-TESTA)

            5.
            Postup v případě poruch V případě, že poruchu nelze do 30 minut odstranit, měl by členský stát, jehož systému poruchu způsobil, uplatnit následující postup:


Důležité právní upozornění

|

52007SC0138

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Finska na období 2006 – 2010  /* SEK/2007/0138 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.2.2007SEK(2007) 138 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Finska na období 2006 – 2010(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst napomáhající vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi programy stability a konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První program stability Finska byl předložen v září 1998. V souladu s nařízením k němu Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vydala dne 12. října 1998 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualilzaci programu stability Finska předloženou dne 30. listopadu 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability) a3.  vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíHospodářské výsledky Finska v posledních deseti letech byly výjimečné. Cyklické zlepšení hospodářství následující po hospodářském poklesu na počátku 90. let bylo posíleno restrukturalizací hospodářství a vzrůstajícím významem odvětví informačních a komunikačních technologií, které významně přispělo k hospodářské produktivitě Finska.Průměrná míra hospodářského růstu je mnohem vyšší než průměr eurozóny, zatímco inflace zůstává nízká.Velký hospodářský růst doprovázela rozhodná fiskální konsolidace, čímž vznikl významný přebytek veřejných financí. Finsko při vstupu do HMU (hospodářské a měnové unie) úspěšně přešlo do prostředí charakterizovaného nízkou inflací a makroekonomickou politikou zaměřenou na stabilitu a zachování konkurenceschopnosti, což stále podporuje jeho dobré hospodářské výsledky.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 24. ledna 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005-2009. Rada se domnívá, že „rozpočtová situace je v podstatě zdravá a rozpočtová strategie je dobrým příkladem fiskálních politik prováděných v souladu s Paktem“.Vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené KomisíZpráva o provádění národního programu reforem Finska, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla předložena dne 12. října 2006. Národní program reforem Finska uvádí tyto hlavní problémy/priority: udržitelnost veřejných financí, zlepšení konkurenceschopnosti a produktivity; a lepší fungování trhu práce. Komise ve svém vyhodnocení programu (vyhodnocení bylo přijato jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006 [2] ) uvedla, že Finsko dosáhlo při provádění svého národního programu reforem významného pokroku.Vzhledem k dosaženým výsledkům bylo Finsku doporučeno, aby se zaměřilo na: hospodářskou soutěž a produktivitu v oblasti služeb; získávání pracovníků pro podniky; kolektivní systémy vyjednávání na místní úrovni; a riziková místa na trhu práce.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konverční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několia pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických jevů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006[3]; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předpisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Finska na období 2006 – 2010RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:4.  Dne [27. února 2007] posoudila Rada aktualizovaný program stability Finska na období od roku 2006 do roku 2010.5.  Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že růst reálného HDP bude po zbytek programového období klesat z úrovně 4 ½ % v roce 2006 na průměrně 2 ½ %. Na základě informací, které jsou v současné době k dispozici, se zdá, že tento scénář vychází z reálných předpokladů růstu, které se pro období let 2006 až 2010 jeví jako velmi opatrné. Předpovědi týkající se inflace uvedené v programu se jeví reálně.6.  Přebytek veřejných financí na rok 2006 je na základě prognózy útvarů Komise z podzimu roku 2006 a na základě současné aktualizace programu odhadován na 2,9 % HDP oproti 1,6 % HDP uvedených v předešlé aktualizaci programu stability. Tato skutečnost je dána přenesením lepšího výsledku z roku 2005, než se kterým se původně počítalo, a překvapivě pozitivním růstem v roce 2006, což zvýšilo přijmy veřejných financí, zatímco výdaje zůstaly přiměřené.7.  Hlavním cílem střednědobé strategie programu je zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí a vyrovnaných financí ústřední vlády za normálních podmínek hospodářského růstu. Očekává se, že souhrn veřejných financí a primární přebytek budou mít mírně klesající tendenci a do roku 2010 klesnou o ½ % HDP. Snížení příjmů, které vyplývá z postupného provádění balíčku daňových škrtů, a to až do roku 2007, je téměř vyrovnáno omezením podílu výdajů následkem výdajových stropů vládního rozpočtu a iniciativou reforem veřejného sektoru. Přestože se rozpočtová strategie oproti předcházající aktualizaci nezměnila, rozpočtové cíle byly zvýšeny o 1 % HDP každý rok z důvodu přenesení výsledku z roku 2005, který byl vyšší, než se očekávalo, a z důvodu lepších vyhlídek růstu.8.  Předpokládá se, že strukturální saldo (tj. saldo očištěné o cyklické vlivy a bez jednorázových a jiných prozatímních opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky zůstane ve stabilním přebytku okolo 3 % HDP ročně po celé programové období. Střednědobým cílem rozpočtu odvozeným z programu je strukturální přebytek ve výši 2 % HDP, který má být udržen během celého programového období. Předchozí aktualizace programu nestanovila přímo střednědobý cíl, ale Rada ho ve svém stanovisku odvodila z odhadů strukturálního přebytku uvedených v předcházejícím programu, že střednědobým cílem bude přebytek ve výši 1½ % HDP. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1¼ % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl se nachází v rozmezí, které pro eurozónu a pro členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a kodexu chování, a je mnohem náročnější než to, co vyplývá z předpokládané míry zadlužení a dlouhodobého průměrného růstu potenciálního produktu. Program navrhuje, aby střednědobé cíle byly mnohem vyšší než je požadované minimum s cílem zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, vzhledem k tomu, že Finsko již začíná pociťovat důsledky stárnutí obyvatel.9.  Rizika zatěžující rozpočtové výhledy se v programu jeví jako víceméně vyrovnané. Zdá se, že makroekonomické předpoklady programu a výhledy daňových příjmů jsou reálné. Rizika vyplývající z jednotlivých složek růstu jsou vyváženy opatrnými předpoklady v oblasti daňové elasticity. Přestože je omezení výdajů ústřední vlády zabezpečeno stropy, přetrvávají určitá rizika spojená s vývojem výdajů místní samosprávy.10.  Vzhledem k tomuto posouzení rizik se zdá, že stav rozpočtu uvedený v programu je více než dostatečný k udržení střednědobého cíle po celé programové období, jak se v programu předpokládá. Navíc je při běžných makroekonomických výkyvech v průběhu programového období zajištěna bezpečná rezerva od překročení referenční hodnoty schodku ve výši 3 % HDP. Fiskální politika uvedená v programu je plně v souladu s Paktem o stabilitě a růstu.11.  Odhaduje se, že hrubý veřejný dluh v roce 2006 klesl přibližně na 39 % HDP, což je výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Program předpokládá pokles míry zadlužení o dalších 5 ½ procentních bodů během programového období.12.  Dlouhodobý dopad stárnutí finských obyvatel na rozpočet je vyšší než průměr v EU, přestože reforma důchodového systému přispěla k zamezení dalšího zvyšování výdajů důchodového systému, jako podíl na HDP, takže tyto výdaje budou v dalších desetiletích přibližně odpovídat evropskému průměru. Výchozí stav rozpočtu s významným strukturálním přebytkem tak výrazně přispěje k vyvážení dlouhodobého dopadu stárnutí obyvatel na rozpočet. Kromě toho vysoká akumulace aktiv ve veřejných penzijních fondech pokryje financování části zvýšených vydajů důchodového systému. Udržení vysokého primárního přebytku by však ve střednědobém horizontu přispělo k omezení rizik udržitelnosti veřejných financí, přestože se celkově zdá, že Finsko není vystaveno vysokému riziku.13.  Program stability obsahuje kvalitativní posouzení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé finanční strategie. Dále poskytuje systematické informace o přímých rozpočtových nákladech nebo úsporách plynoucích z hlavních reforem předpokládaných v národním programu reforem a jeho rozpočtové odhady neberou výslovně v úvahu dopady opatření popsaných v národním programu reforem na veřejné finance. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá program stability, se zdají být v souladu s kroky plánovanými v rámci národního programu reforem. Oba programy tak předpokládají provádění opatření pro zvýšení produktivity jak ústřední vlády, tak místní samosprávy, a potvrzují snahu pokračovat v uplatňování omezování výdajů rozpočtu ústřední vlády i po skončení současného volebního období.14.  Rozpočtová strategie v programu je vcelku v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005 – 2008.15.  Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky jak u požadovaných, tak u nepovinných údajů[6].Celkově lze tedy dospět k závěru, že střednědobý stav rozpočtu je zdravý a že rozpočtová strategie je dobrým příkladem rozpočtových politik prováděných v souladu s Paktem o stabilitě a růstu.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reálný HDP | SP list. 2006 | 2,9 | 4,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | 2,1 |(změna v %) | KOM list. 2006 | 2,9 | 4,9 | 3,0 | 2,6 | neuv. | neuv. |SP list. 2005 | 2,1 | 3,2 | 2,6 | 2,3 | 2,1 | neuv. |Inflace HISC | SP list. 2006 | 0,9 | 1,5 | 1,3 | 1,7 | 1,7 | 1,7 |(%) | KOM list. 2006 | 0,8 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | neuv. | neuv. |SP list. 2005 | 1,0 | 1,3 | 1,5 | 1,8 | 1,8 | neuv. |Mezera výstupu | SP list. 20061 | -1,3 | 0,1 | 0,2 | 0,1 | -0,2 | -0,8 |(% potenciálního HDP) | KOM list. 20065 | -1,5 | 0,1 | 0,2 | -0,2 | neuv. | neuv. |SP list. 20051 | -0,7 | -0,2 | -0,2 | -0,5 | -0,9 | neuv. |Saldo veřejných | SP list. 2006 | 2,7 | 2,9 | 2,8 | 2,7 | 2,7 | 2,4 |financí | KOM list. 2006 | 2,7 | 2,9 | 2,9 | 2,9 | neuv. | neuv. |(v % HDP) | SP list. 2005 | 1,8 | 1,6 | 1,6 | 1,5 | 1,5 | neuv. |Primární saldo | SP list. 2006 | 3,9 | 4,5 | 4,3 | 4,2 | 4,1 | 3,7 |(v % HDP) | KOM list. 2006 | 4,1 | 4,3 | 4,2 | 4,1 | neuv. | neuv. |SP list. 2005 | 3,4 | 3,1 | 2,9 | 2,8 | 2,8 | neuv. |Saldo očištěné o cyklické vlivy | SP list. 20061 | 3,3 | 2,9 | 2,7 | 2,7 | 2,8 | 2,8 |(v % HDP) | KOM list. 2006 | 3,4 | 2,9 | 2,8 | 2,9 | neuv. | neuv. |SP list. 20051 | 2.1 | 1.7 | 1.7 | 1.7 | 2.0 | neuv. |Strukturální saldo2 | SP list. 20063 | 3,3 | 2,9 | 2,7 | 2,7 | 2,8 | 2,8 |(v % HDP) | KOM list. 20064 | 3,4 | 2,9 | 2,8 | 2,9 | neuv. | neuv. |SP list. 2005 | 2,1 | 1,7 | 1,7 | 1,7 | 2,0 | neuv. |Hrubý státní dluh | SP list. 2006 | 41,3 | 39,1 | 37,7 | 36,2 | 35,0 | 33,7 |(v % HDP) | KOM list. 2006 | 41,3 | 38,8 | 37,3 | 35,8 | neuv. | neuv. |SP list. 2005 | 42,7 | 41,7 | 41,1 | 40,6 | 40,1 | neuv. |Pozn.: |1Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. |2Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných prozatímních opatření. |3Program neuvádí žádná jednorázová a jiná prozatímní opatření. |4Prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 neuvádí žádná jednorázová a jiná prozatímní opatření. |5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005 – 2008 ve výši 3,2 %, 3,1 %, 3,0 % a 2,9 %. |Zdroj: |Program stability (SP); Hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005“.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Chybí zejména údaje o vnějších předpokladech na období 2008-2010.


title: 2012/129/EU: Doporučení Rady ze dne 21. února 2012 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (10. ERF) za rozpočtový rok 2010

text:
               29.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 55/34

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 21. února 2012
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (10. ERF) za rozpočtový rok 2010
   (2012/129/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), ve znění dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 (2),
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT–ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné desátý Evropský rozvojový fond (10. ERF), a zejména na čl. 11 odst. 8 uvedené dohody,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond (4), a zejména na články 142 až 144 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 10. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2010, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu (ERF) (5) za rozpočtový rok 2010 spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 11 odst. 8 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 10. ERF.

               (2)

               Provádění operací 10. ERF Komisí během rozpočtového roku 2010 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 10. ERF za rozpočtový rok 2010.

      V Bruselu dne 21. února 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. VESTAGER

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.

      (4)  Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 326, 10.11.2011, s. 251.