title: Doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomoc,

text:
Důležité právní upozornění

|

52009PC0004(01)

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 8.1.2009KOM(2009) 4 v konečném zněníDoporučení proROZHODNUTÍ RADY,kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomoc,anávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Lotyšsku poskytuje střednědobá finanční pomocDoporučení proROZHODNUTÍ RADY,kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomoc,anávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Lotyšsku poskytuje střednědobá finanční pomocDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. ÚVODV posledních letech vznikla v lotyšském hospodářství značná nerovnováha pramenící z rychlého růstu, který byl přes varování Komise a Rady, zejména ve stanoviscích k jednotlivým konvergenčním programům Lotyšska, podněcován příznivými úvěrovými podmínkami a příliš expanzivním zaměřením fiskální politiky. Tento stav dále prohloubila celosvětová krize finančních trhů a obecné zhoršení tržních nálad ve vztahu k novým trhům, a přístup k úvěrům je tak stále obtížnější a dražší. Lotyšské kapitálové a finanční trhy jsou od října pod tlakem v důsledku obav o udržitelnost hospodářské a finanční situace v zemi. Znepokojení vyvolal především stav bankovního sektoru, zejména otázka životaschopnosti největší banky v lotyšském vlastnictví (Parex), vysokou měrou závislé na vnějším financování, která následně přešla do vlastnictví státu a pod jeho dohled. Celkově tedy lze říci, že Lotyšsko zasáhla náhlá a hluboká krize bankovního sektoru a vnějšího financování.S ohledem na tento vývoj se orgány Lotyšska obrátily na EU a MMF se žádostí o finanční pomoc. Komise a předsednictví Rady dne 22. listopadu oznámily, že EU je připravena se spolu s MMF účastnit na koordinovaném finančním balíčku na podporu udržitelnosti lotyšské platební bilance. Bylo nicméně zdůrazněno, že balíček finanční pomoci bude poskytnut, pouze pokud orgány Lotyšska přijmou jasný závazek k realizaci důsledného a důvěryhodného programu úpravy hospodářství. Na základě jednání s Komisí a MMF přijal lotyšský parlament dne 12. prosince návrh „Programu hospodářské stabilizace a znovunastolení růstu“ (dále jen „program“), který vypracovaly orgány Lotyšska. Hlavním cílem programu je uchovat domácí a mezinárodní důvěru ve finanční systém, přímo i nepřímo přispět k tomu, že se prostřednictvím snížení nákladů na mzdy ve veřejném sektoru jakožto klíčového prvku zdrženlivější fiskální politiky podaří zastavit a zvrátit zhoršující se trend v konkurenceschopnosti nákladů a inflaci, a zesílit růstový potenciál hospodářství celou řadou strukturálních reforem.2. POSLEDNÍ MAKROEKONOMICKÝ VÝVOJPo období trvalého růstu od konce devadesátých let, založeném především na domácí poptávce, se v období 2005–2007 reálný HDP Lotyšska zvýšil na dvoucifernou hodnotu. Růst byl zejména důsledkem značného nárůstu úvěrů, který zvýšil soukromou spotřebu a investice do nemovitostí, nicméně v polovině roku 2007 byl tento vývoj přerušen, protože nadhodnocenost nemovitostí již nebylo možné udržet. Během těchto let se struktura hospodářství přesunula z odvětví produktů určených k uvedení na trh k odvětvím produktů, které k uvedení na trh určeny nejsou, což oslabilo vnější udržitelnost hospodářství, které se v důsledku přehřátí dostalo pod tlak.Během prvních tří čtvrtletí roku 2008 růst HDP prudce poklesl a tento trend bude zřejmě pokračovat, protože se omezila soukromá spotřeba a soukromé investice. Na soukromou spotřebu působí vysoká inflace, pokles cen nemovitostí, zvýšené platby za obsluhu dluhu, nízká dostupnost úvěrů a horší perspektivy, pokud jde o zaměstnanost a příjmy. S koncem konjunktury na trhu nemovitostí nastává pokles fixních investic ve stavebnictví a investice do zařízení klesají, neboť se očekává slabá domácí i zahraniční poptávka. Podniky mají výrazné problémy s náklady, protože rostou náklady na práci, ale dostupnost finančních prostředků se omezuje. Dopad poklesu ostatní investic se poněkud zmírní díky projektům financovaným EU a díky obecně veřejným projektům. HDP však zřejmě bude po značnou dobu klesat vzhledem k tomu, že velmi slabou domácí poptávku nebude možné vyvážit pouhým zvýšením čistého vývozu.Podmínky na trhu práce se začínají uvolňovat teprve nyní, významná však bude reakce trhu na pokles domácí poptávky. Nezaměstnanost již ze 6,3 % v druhém čtvrtletí roku 2008 vzrostla na 7,2 % ve třetím čtvrtletí a nominální růst mezd, který dosahoval vysokých hodnot, se zmírňuje. Lotyšský trh práce se pokládá za velmi flexibilní, což by mělo omezit náklady na produkci a zaměstnávání, které s sebou ponese přizpůsobení mezd produktivitě.Inflace vyjádřená indexem HISC dosáhla svého maxima v květnu 2008 (17,7 %), v listopadu klesla na 11,8 %. Jádrová inflace[1] (v listopadu 11,0 %) a inflace cen služeb se soustavně snižují s tím, jak polevuje tlak poptávky. Vzhledem k tomu, že zřejmě dojde k propadu domácí poptávky, že se sníží mzdy ve veřejném sektoru (viz oddíl 6), což povede i k nižším mzdám v soukromém sektoru, a že klesají i celosvětové ceny komodit, inflace velmi pravděpodobně dále silně poklesne.Vinou neudržitelného růstu vnějších závazků nastala značná vnější nerovnováha, nicméně v roce 2008 se v důsledku nižšího domácího využití finančních prostředků podstatně zmenšily vnější výpůjčky. Platební bilanci a stavu vnějších investic se věnuje oddíl 5 níže.3. VEřEJNÉ FINANCEVýznam veřejných financí je v Lotyšsku vyšší, protože v rámci režimu kvazifixního směnného kurzu[2] lze uskutečňovat jen omezenou měnovou politiku. Lotyšsko nicméně během konjunktury domácí poptávky v letech 2005–2007 uskutečňovalo procyklickou fiskální politiku, a to i přes zlepšení v celkovém plnění rozpočtu a navzdory opakovanému varování ve stanoviscích Rady k jednotlivým aktualizacím konvergenčního programu Lotyšska. Neočekávané příjmy byly většinou utraceny během roku prostřednictvím dodatkových rozpočtů a na nepříznivější období se nevytvářely žádné rezervy. Mzdový růst ve veřejném sektoru hnal nahoru mzdy v soukromém sektoru, protože srovnatelné mzdy byly ve veřejném sektoru vyšší. V Lotyšsku pracuje více než 30 % zaměstnanců ve veřejném sektoru a odpovídajícím způsobem je rozvinut i sektor služeb, který vytváří asi 75 % HPH, a tak má nastavení mezd ve veřejném sektoru výrazný vliv na mzdy v soukromém sektoru.Během prvních desíti měsíců roku 2008 se výrazně snížily příjmy z DPH (o 3 % meziročně), což souviselo s propadem soukromé spotřeby. Příjmy z ostatních hlavních kategorií daní, ovlivňované vysokou inflací, dosahovaly poměrně dobré úrovně, nicméně i tyto příznivé účinky začaly ustupovat. Podle odhadů lotyšského ministerstva financí může schodek konsolidovaného státního rozpočtu za rok 2008, zahrnující rozpočet ústřední vlády a fondů sociálního zabezpečení, dosáhnout přibližně 2,5 až 2,75 % HDP[3]. S ohledem na to, že za současných podmínek může mít místní samospráva malý schodek (navzdory omezením, jež měla za cíl vyrovnaný rozpočet nebo přebytek v tomto pododvětví), bude celkový schodek veřejných financí pravděpodobně blízko 3 % HDP.Rozpočet na rok 2009 je ve znění, které parlament schválil 14. listopadu, sestaven s konsolidovaným schodkem ústřední vlády ve výši 1,5 % HDP, vychází však z nereálného, pouze 1% snížení produkce. Počítá s podstatným snížením přímých daní a se zvýšením výdajů. Už ve zmíněné době bylo jasné, že produkce poklesne daleko více a že bez kompenzačních opatření hrozí výrazně vysoký schodek. Při započtení velmi malého schodku místní samosprávy předpokládají lotyšské orgány, že celkový schodek veřejných financí dosáhne 1,8 % HDP a primární schodek 1,1 % HDP. S ohledem na údaje o výběru daní v posledních měsících roku 2008 a zhoršující se hospodářské perspektivy roku 2009 je odhad salda veřejných financí podstatně horší než podzimní prognóza útvarů Komise uvádějící schodek 5,6 % HDP. Zadluženost veřejných financí na konci roku 2007 ve výši 9,5 % byla přitom jedna z nejnižších v EU.4. FINANčNÍ TRHYLotyšskému finančnímu systému téměř zcela dominuje bankovní sektor, který se za posledních deset let velmi rychle rozvinul. Lze jej rozdělit do dvou částí. Na jedné straně stojí banky v zahraničním vlastnictví, které jsou především financovány přímo prostřednictvím úvěrů od mateřských společností a které na trhu zaujímají 70 %. Na druhé straně jsou banky v domácím vlastnictví, financované především prostřednictvím zahraničních syndikovaných úvěrů a vkladů nerezidentů. Obzvláště důležitým rysem je právě význam vkladů nerezidentů, protože na začátku listopadu 2008 tvořily 43,5 % všech vkladů s výjimkou vkladů od měnových a finančních institucí. Lotyšský finanční systém tedy hlavně spočívá na vnějším financování, ať už pochází z mateřských společností, vkladů nerezidentů nebo ze zahraničních syndikovaných úvěrů. Z toho vyplývá velmi vysoká a stále rostoucí úroveň zahraničních závazků, oproti níž stojí půjčky rezidentům, převážně v zahraniční měně (téměř 90 % všech půjček). Domácí úvěr vzrostl s 10 % HDP v roce 1997 na 90 % v roce 2007. Zdá se proto, že dvěma hlavními riziky, které ovlivňují lotyšský bankovní systém, jsou riziko likvidity a úvěrové riziko.Riziko likvidity se již naplnilo v podobě trvalých tlaků na likviditu, které vznikly v říjnu 2008. Vzhledem k očekávaným obtížím se splácením oznámily dva zahraniční syndikáty, že budou pravděpodobně požadovat předčasné splacení úvěrů poskytnutých Parex Bank v celkové výši 0,8 miliardy EUR v únoru a červnu 2009. To vedlo k částečnému znárodnění banky 10. listopadu 2008. Byly poskytnuty veřejné záruky na úvěry, které však byly považovány za nedostatečné, a proto byla banka Parex na začátku prosince úplně znárodněna a byl zaveden limit pro výběr vkladu (50 000 EUR za měsíc pro fyzické osoby). I přes tato opatření dosáhly výběru vkladů Parexu a domácích bank s podobným obchodním modelem velmi významných hodnot a jen malá část těchto výběrů byla znovu vložena do jiných bank v Lotyšsku. Systémový tlak na likviditu vedl lotyšskou centrální banku k tomu, aby 13. listopadu oznámila další snížení podílu povinných rezerv ze 7 % na 5 % v případě krátkodobých závazků a z 5 % na 3 % v případě závazků se splatností nad 2 roky, čímž likviditu uvolnila (realizace těchto rozhodnutí proběhla ve dvou 1% krocích 24. listopadu a 24. prosince). V čerpání rezerv se však pokračovalo a od začátku října do konce roku 2008 se stav čistých mezinárodních investic lotyšské centrální banky ztenčil o 0,9 miliardy EUR. V témže období se zvýšily vklady rezidentů a nerezidentů do bank v zahraničním vlastnictví, a zásadní bylo, že byla podle všeho zajištěna podpora likvidity ze strany mateřských společností.Úvěrové riziko se ještě příliš neprojevilo, v nadcházejících měsících však zřejmě vzroste. Zatímco včas nesplacené úvěry již rostou, nesplácené úvěry tvoří dosud méně než 1 % veškerých úvěru, z části v důsledku probíhající restrukturalizace problémových úvěrů. Nicméně negativní dopad očekávané dlouhé recese na příjmy rezidentů, a tudíž na jejich schopnost splácet dluhy, se nepochybně zvýší. Ukazatele kapitálové přiměřenosti poklesnou, a mohou se přiblížit povinnému minimu a v takovém případě budou zřejmě potřeba kapitálové vklady.Současný a budoucí stav bankovního sektoru závisí nejen na objektivních faktorech, ale i na tom, jak důvěryhodný bude a jak bude vnímána jeho spolehlivost. V současné době je klíčové zajistit důvěru, aby se stabilizovaly vklady a uvolnily tlaky na likviditu. Vzhledem k omezeným veřejným finančním prostředkům by znovunastolení důvěry ve finančním sektoru bylo důvěryhodné, pouze pokud by s ním byla spojena silná mezinárodní finanční pomoc.5. PLATEBNÍ BILANCE A POTřEBA EXTERNÍHO FINANCOVÁNÍHospodářskou konjunkturu Lotyšska do roku 2007 charakterizovala velká vnější nerovnováha a neudržitelný nárůst vnějších závazků. Hrubý vnější dluh přesáhl na konci roku 2007 135 % HDP (čistý vnější dluh 52 % HDP). Stav čistých mezinárodních investic na konci roku 2007 klesl a čisté závazky dosáhly 79 % HDP a na konci druhého čtvrtletí byla jejich výše odhadována na 82 % HDP.V roce 2008 objem zahraničních půjček podstatně klesl v důsledku nižšího domácího využití finančních prostředků. Podle předběžných odhadů lotyšské centrální banky se deficit běžného účtu ve třetím čtvrtletí roku 2008 snížil na 12,5 % HDP (z maxima ve čtvrtém čtvrtletí roku 2006, které činilo více než 27 % HDP). V roce 2009 by měl schodek bilance obchodu se zbožím zůstat přibližně na 10 % HDP (jako v posledních měsících roku 2008), avšak vzhledem k pozitivní bilanci v oblasti služeb a lepšícímu se stavu příjmového účtu by byl deficit běžného účtu nižší. Aby se zajistilo, že se základ růstu HDP přesune od snižující se domácí poptávky na rostoucí vývoz, je potřeba, aby mzdy více odpovídaly produktivitě a aby se pokročilo v strukturálních reformách, které v rámci hospodářství posilují oblast poptávky.Korigovat neudržitelnou úroveň deficitu běžného účtu z posledních let sice představuje klíčový prvek pro obnovu vyrovnaného stavu platební bilance, samo o sobě to však nebude stačit k dosažení vnější udržitelnosti vzhledem ke značnému, především krátkodobému dluhu Lotyšska. Vnější financování bude zřejmě ještě po určitou dobu pod značným tlakem v důsledku nižší dosažitelnosti zahraničních úvěrů, možných výběrů z vkladů nerezidentů i rezidentů, a horších perspektiv, pokud jde o zahraniční investice. Kdyby se dále čerpalo ze zahraničních měnových rezerv (od začátku října do začátku prosince 2008 nastal 25% pokles), byla by ohrožena účinnost zavěšení lotyšského směnného kurzu. Vzhledem k uvedeným skutečnostem je vnější finanční pomoc, opírající se o silný politický program, nutná k tomu, aby se rychle odstranila omezení likvidity a aby se zároveň podpořila řádná vnější úprava ve střednědobém horizontu.S ohledem na výše uvedené skutečnosti zastává Komise názor, že lotyšská platební bilance je vážně ohrožena. Komise proto doporučuje Radě, aby rozhodla o poskytnutí vzájemné pomoci.6. LOTYšSKÝ „PROGRAM HOSPODÁřSKÉ STABILIZACE A ZNOVUNASTOLENÍ RůSTU“: MAKROEKONOMICKÁ OPATřENÍ A PODPORA FINANčNÍHO SYSTÉMUVýsledkem probíhajících jednání mezi lotyšskými orgány a potenciálními přispěvateli do koordinovaného balíčku mezinárodní finanční pomoci je přijetí ambiciózního politického programu (byl předložen parlamentu, který jej schválil 12. prosince). Základem programu je zachování stávajícího zavěšení latsu, které bude i nadále klíčovým bodem politiky. Cílem programu je odstranit zranitelnost finančního sektoru, dosáhnout nápravy fiskálních nerovnováh a zvýšit konkurenceschopnost při současném udržení směnného kurzu v úzkém rozpětí. Program zahrnuje okamžitou a vytrvalou fiskální konsolidaci, komplexní strategii řešení problémů v bankovním sektoru, rozsáhlejší pravomoci regulačních orgánů pro řešení krizí, komplexní strukturální reformy, jakož i další důležitá opatření. Počítá s makroekonomickým scénářem, kdy se HDP sníží o 5 % v roce 2009 a v roce 2010 o další 3 %, a poté dojde v roce 2011 ke slabému 2% růstu. Cílem fiskální strategie je celkový deficit veřejných financí maximálně 3 % HDP do roku 2011, aby bylo v roce 2011 splněno maastrichtské kritérium rozpočtového schodku.Jednání o finanční pomoci s EU, MMF a dalšími stranami, které se týkalo především velkých rozpočtových schodků, ke kterým dojde v budoucnu, vedlo k tomu, že vláda přijala pozměněný návrh rozpočtu na rok 2009. Parlament návrh schválil 12. prosince spolu s nouzovým programem stabilizace hospodářství. Změna rozpočtu vycházející z revidovaného odhadu HDP, podle něhož má v roce 2009 dojít ke snížení o 5 %, zohledňuje nedávné zhoršení hospodářského výhledu a jejím cílem je, aby celkový schodek veřejných financí nepřekročil 5 % HDP[4], což představuje pouze malou strukturální úpravu ve srovnání s odhadem plnění za rok 2008 (nicméně mnohem větší úpravu oproti rozpočtu schválenému v listopadu). Navíc by do března 2009 měl být v souladu s prosincovým návrhem rozpočtu přijat plnohodnotný zákon o dodatkovém rozpočtu.Pokud jde o výdaje, konsolidace se soustřeďuje na rozsáhlé snížení mezd ve veřejném sektoru (snížit odměňování v průměru o 15 % v porovnání s původním návrhem rozpočtu z 14. listopadu 2008, které však jen částečně koriguje velká reálná zvýšení odměn, k nimž došlo v posledních letech) a další snižování stavů; navíc se plánuje významné snížení běžných nákladů mimo nákladů na zaměstnance. Snížení dotací (kromě sociální podpory) a výdajů na zboží a služby a omezení výdajů místních samospráv patří k ostatním významným plánovaným opatřením. Vnitrostátní spolufinancování projektů za finanční prostředky EU bude v souvislosti s tím pokračovat na plánované úrovni a napomůže tomu, aby se v hospodářství výrazněji uplatnila odvětví produktů určených k uvedení na trh. Na straně příjmů se počítá s 3% zvýšením standardní sazby DPH na 21 %, zvýšením snížené sazby DPH z 5 % na 10 %, přičemž bude možno tuto sazbu uplatnit na mnohem omezenější daňový základ (hlavně léky), s vyšší spotřební daní z pohonných hmot (dosáhne úrovně stanovené v acquis communautaire ) a částečným vyvážením v podobě 2% snížení daně z příjmů fyzických osob.Další fiskální konsolidace se plánuje na rok 2010 a střednědobý fiskální rámec se opírá o cíl, jímž je celkový schodek veřejných financí maximálně ve výši 3 % HDP, v souladu s maastrichtským fiskálním konvergenčním kritériem. Další omezení výdajů bude zavedeno v roce 2010 a zavedena bude rovněž daň z kapitálového příjmu (10 %); další konsolidace nastane toho roku následkem zvýšení daně z nemovitosti a majetku zrušením výjimek s cílem rozšířit daňový základ. Navíc budou v podobě nového fiskálního rámce a zákona o rozpočtové reformě přijata opatření s cílem posílit tvorbu a provádění rozpočtového procesu.Mimo výše uvedený balíček se jako předběžná podmínka veškeré vnější finanční pomoci hledá řešení pro Parex Bank, v jehož rámci již stávající akcionáři nebudou držiteli vlastnických podílů. Po prvním auditu již vláda převzala více než 85 % vlastního kapitálu banky. Došlo k výměně vedení. Nové vedení pracuje na plánu řešení problémů banky, který má na zřeteli minimalizaci ztrát státu. Bude usilovat o to, aby se v blízké budoucnosti vnější strany jasně zavázaly k obnově syndikovaného financování Parexu.Cílem dalších opatření je zaručit širší stabilitu bankovního sektoru ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Prvním krokem bude úsilí orgánů o obnovu důvěry v bankovní systém. Bankovní systém bude procházet cílenými prověrkami, aby se zajistilo, že jsou veškeré banky solventní a dostatečně kapitalizované. Životaschopné banky, které potřebují kapitálová navýšení, budou muset usilovat o soukromou restrukturalizaci za pomoci vnějších investorů či prostřednictvím fúzí nebo pomocí kapitálové podpory mateřských bank.Téměř všechen současný vnější dluh představuje dluh soukromého sektoru. Aby úrovně dluhu nebránily udržitelnému rozvoji v budoucnu, tvoří vedle opatření v oblasti dohledu, obezřetnostních opatření a opatření monetární politiky důležitou součást programu restrukturalizace dluhu. Příslušný právní základ pro splatnostní a měnovou restrukturalizaci stávajícího dluhu bude posílen. Prioritou rovněž bude snazší insolvenční řízení a urychlené provedení plánů obnovy.Program hospodářské politiky rovněž zahrnuje strukturální reformy podporované v souvislosti s lisabonskou strategií, jako je aktivní politika pracovního trhu a politika celoživotního vzdělávání, větší zapojení soukromého sektoru ve výzkumných, vývojových a inovačních činnostech, opatření na podporu vývozu a odstranění administrativních překážek podnikům.7. POMOC EU V RÁMCI SYSTÉMU PRO PLATEBNÍ BILANCE JAKOžTO SOUčÁST MEZINÁRODNÍHO ÚSILÍV souvislosti s vážnými problémy, které má v současné době Lotyšsko s platební bilancí, Komise pod podmínkou, že se orgány Lotyšska pevně zavážou k uskutečnění rozsáhlého programu úpravy hospodářství, a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 12. ledna 2009 doporučuje Radě poskytnout vzájemnou pomoc podle článku 119 Smlouvy.Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dále navrhuje, aby po přijetí výše uvedeného rozhodnutí Rady o poskytnutí vzájemné pomoci Lotyšsku na doporučení Komise, Rada v rámci systému pro pomoc členským státům (zavedeného nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002) rozhodla o poskytnutí střednědobé finanční pomoci Lotyšsku ve výši až 3,1 miliardy EUR na podporu udržitelnosti jeho platební bilance.Střednědobá finanční pomoc by přišla v okamžiku, kdy se Lotyšsko vážně potýká se ztrátou domácí i zahraniční důvěry v jeho finanční systém, kdy se zhoršuje jeho fiskální situace a kdy bude v nejbližší době čelit značným finančním tlakům. Celkově má pomoc usnadnit nutné vnější a vnitřní úpravy. Celková potřeba finančních prostředků v období do prvního čtvrtletí roku 2011 se odhaduje na 7,5 miliardy EUR. V této částce je zahrnut očekávaný vnější deficit (běžného a kapitálového) účtu, výběry vkladu, neúplná obnova splatných úvěrů, chyby a opomenutí v platební bilanci a mezinárodní rezerva na obezřetnostní úrovni.Pomoc by byla poskytnuta zároveň s pomocí MMF a další vícestrannou a dvojstrannou podporou. Byla by vyplacena v šesti splátkách a vázána podmínkami v oblasti hospodářské politiky. Navrhované rozhodnutí by bylo platné tři roky ode dne vstupu v platnost. Hospodářská politika, jejíž realizace je podmínkou vyplácení úvěru EU, bude stanovena v memorandu o porozumění, které bude s orgány Lotyšska uzavřeno; jejími základními prvky jsou:Rozsáhlá fiskální konsolidace do roku 2011. Podle původního rozpočtu ze 14. listopadu 2008 se na rok 2009 plánovala dalekosáhlá fiskální konsolidace, jejímž cílem byl schodek rozpočtu maximálně 5 % HDP, a další konsolidace v roce 2010. Podpůrná rozpočtová opatření zahrnují: především i) přijmout jasně vytyčený střednědobý fiskální program, jehož účelem je do roku 2011 snížit schodek veřejných financí na úroveň nižší než referenční hodnota 3 % HDP stanovená ve Smlouvě; ii) v rámci střednědobých rozpočtových stropů nominálně snížit průměrnou odměnu ve veřejném sektoru v roce 2009 přibližně o 15 %; zahrnuty by rovněž měly být místní samosprávy, vládní agentury a společnosti ve státním vlastnictví; iii) vyloučit prémie a podobné vyplácené částky; iv) snížit zaměstnanost během roku 2009 nejméně o 5 % ve veřejném sektoru a místní samosprávě; v) snížit dotace (kromě sociální podpory) a výdaje na zboží a služby; vi) provádět projekty financované EU na plánované úrovni.Finanční podmínky, jejichž cílem je zaručit širší stabilitu bankovního sektoru ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Prvním krokem bude úsilí orgánů o obnovu důvěry v bankovní systém. Bankovní systém bude procházet cílenými prověrkami, aby se zajistilo, že jsou veškeré banky solventní a dostatečně kapitalizované. Životaschopné banky, které potřebují kapitálová navýšení, budou muset usilovat o soukromou restrukturalizaci za pomoci vnějších investorů či prostřednictvím fúzí nebo pomocí kapitálové podpory mateřských bank. Důležitým krokem v tomto postupu bylo, že tři hlavní zahraniční mateřské bankovní skupiny 18. prosince 2008 samostatně oznámily svůj závazek setrvat v Lotyšsku a podpořit svou tamější činnost.Restrukturalizace dluhu v soukromém sektoru s cílem snížit jeho zranitelnost způsobenou vysokými dluhy (téměř všechen vnější dluh jde na vrub soukromého sektoru), doprovázená obezřetnostními opatřeními a opatřeními v oblasti dohledu a monetární politiky. Příslušný právní základ pro splatnostní a měnovou restrukturalizaci stávajícího dluhu by měl být posílen. Prioritou se rovněž musí stát snazší insolvenční řízení a urychlené provedení plánů obnovy. To zahrnuje změnu úpadkového práva, aby se usnadnila ujednání mezi životaschopnými podniky a jejich věřiteli, a zdokonalení rámce pro úpadek fyzických osob.Strukturální opatření v oblasti politiky příjmů, fiskální disciplíny a rozpočtového procesu a řízení. Zákon o rozpočtovém a finančním řízení bude pozměněn, aby byla posílena ustanovení o finanční odpovědnosti, transparentnosti a odpovědnosti, a začne platit střednědobý rozpočtový rámec. Bude vytvořen zvláštní výbor, který bude sledovat zmírnění růstu mezd a vydávat doporučení, aby bylo zajištěno, že vývoj mezd nepůjde na úkor konkurenceschopnosti.Strukturální reformy podporované mimo jiné v souvislosti s lisabonskou strategií , jako je aktivní politika pracovního trhu a politika celoživotního vzdělávání, větší zapojení činitelů soukromého sektoru ve výzkumných, vývojových a inovačních činnostech, opatření na podporu vývozu a odstranění administrativních překážek podnikům.Aby byla zaručena nezbytná flexibilita v souvislosti se současným trhem, navrhuje se umožnit využití swapů na úrokové sazby pro úvěrové operace, které financují tuto půjčku. Z důvodu ochrany rozpočtu EU by protistrany potenciálního swapu musely mít nejvyšší úvěrovou kvalitu.Doporučení proROZHODNUTÍ RADY,kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomocRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 119 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise vydané po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,vzhledem k těmto důvodům:(1) S ohledem na velmi vysoké potřeby vnějšího financování jsou v současné době lotyšské kapitálové a finanční trhy pod tlakem, což je spojeno s obecným zhoršením tržních nálad a se zvyšujícími se obavami o dobrý stav lotyšského hospodářství vzhledem k velké nerovnováze plynoucí z hlubokého vnějšího deficitu a značného vnějšího dluhu, slábnoucích veřejných financí a vysokých hodnot inflace nákladů a cen. Bankovní sektor v Lotyšsku čelí vážným problémům, pokud jde o likviditu a důvěru. Výše zahraničních měnových rezerv poklesla v důsledku zásahu centrální banky, jehož cílem bylo zachovat zavěšení měny.(2) Hospodářskou politiku, kterou Lotyšsko uskutečňuje, Rada pravidelně zkoumá především v souvislosti s jeho konvergenčním programem a národním programem reforem, jakož i v souvislosti s konvergenčními zprávami.(3) Podle odhadů Lotyšsko potřebuje do prvního čtvrtletí roku 2011 vnější financování v celkové výši 7,5 miliard EUR.(4) Orgány Lotyšska požádaly o výraznou finanční pomoc EU a dalších mezinárodních finančních institucí a zemí na podporu udržitelnosti platební bilance.(5) Lotyšská platební bilance je vážně ohrožena, což odůvodňuje urychlené poskytnutí vzájemné pomoci ze strany Společenství, společně s MMF a jinými přispěvateli.(6) Balíček finanční pomoci by měl být poskytnut, pokud se orgány Lotyšska jasně zavážou k realizaci programu dalekosáhlých fiskálních reforem, reforem finančního systému a strukturálních reforem s cílem usnadnit vnější a vnitřní úpravy, stabilizovat hospodářství a obnovit důvěryhodnost hospodářské politiky. Ve spolupráci s Hospodářským a finančním výborem bude Komise pravidelně a podrobně zkoumat, zda jsou zcela plněny podmínky hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Jediný článekSpolečenství poskytne Lotyšsku vzájemnou pomoc.Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne .Za Radupředseda/předsedkyněNávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Lotyšsku poskytuje střednědobá finanční pomocRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států[5], a zejména na čl. 3 odst. 2,s ohledem na návrh Komise vydaný po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne [….] Rada rozhodla o poskytnutí vzájemné pomoci Lotyšsku.(2) S ohledem na velmi vysoké potřeby vnějšího financování jsou v současné době lotyšské kapitálové a finanční trhy pod tlakem, což je spojeno s obecným zhoršením tržních nálad a se zvyšujícími se obavami o dobrý stav lotyšského hospodářství vzhledem k velké nerovnováze, pokud jde o hluboký vnější deficit, slábnoucí veřejné finance a vysoké hodnoty inflace nákladů a cen. Bankovní sektor v Lotyšsku čelí vážným problémům, pokud jde o likviditu a důvěru. Výše zahraničních měnových rezerv poklesla v důsledku zásahu centrální banky, jehož cílem bylo zachovat zavěšení měny.(3) Podle odhadů Lotyšsko potřebuje do prvního čtvrtletí roku 2011 vnější financování v celkové výši 7,5 miliardy EUR.(4) Je vhodné Lotyšsku poskytnout podporu Společenství ve výši až 3,1 miliardy EUR v rámci systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států zavedeném nařízením (ES) č. 332/2002. Pomoc Společenství by měla být poskytnuta ve spojení s úvěrem od Mezinárodního měnového fondu ve výši 1,5 miliardy SDR (1 200 % kvóty Lotyšska v MMF, přibližně 1,7 miliardy EUR) v rámci dohody o pohotovostním úvěru MMF, jež byla schválena dne 23. prosince 2008. Severské země (Švédsko, Dánsko, Finsko a Norsko) mají přispět celkovou částkou 1,8 miliardy EUR, Světová banka 0,4 miliardy EUR, Evropská banka pro obnovu a rozvoj, Česká republika, Polsko a Estonsko celkem 0,5 miliardy EUR, což v součtu činí 7,5 miliardy EUR během období do prvního čtvrtletí roku 2011.(5) Pomoc Společenství by měla řídit Komise. Konkrétní podmínky hospodářské politiky dojednané s orgány Lotyšska v návaznosti na konzultaci s Hospodářským a finančním výborem by měly stanoveny v memorandu o porozumění. Měly by mimo jiné zahrnovat opatření k odstranění okamžitých tlaků, obnově dlouhodobé stability posílením bankovního sektoru, nápravě fiskální nerovnováhy a přijetí vnitrostátních politik, které zvýší konkurenceschopnost. Opatření by měla zahrnovat okamžitou a trvalou fiskální konsolidaci, komplexní strategii řešení problémů v bankovním sektoru, rozsáhlejší pravomoci regulačních orgánů pro řešení krizí, komplexní strukturální reformy, jakož i další důležitá opatření. Podrobné finanční podmínky by měla Komise stanovit v dohodě o úvěru.(6) Pomoc by měla být poskytnuta s ohledem na zastavení okamžitých tlaků na likviditu a podmíněna politikami k obnově dlouhodobé stability posílením bankovního sektoru, nápravě fiskální nerovnováhy a přijetí vnitrostátních politik pro zvýšení konkurenceschopnosti při současném udržení směnného kurzu v úzkém rozpětí na jeho stávajícím středním kurzu,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Společenství poskytne Lotyšsku střednědobý úvěr ve výši maximálně 3,1 miliardy EUR a s průměrnou splatností maximálně pět let.2. Finanční pomoc Společenství je k dispozici po dobu tří let, a to od prvního dne po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.Článek 21. Pomoc řídí Komise v souladu se závazky Lotyšska a doporučeními Rady. Tyto podmínky jsou stanoveny v memorandu o porozumění. Podrobné finanční podmínky stanoví Komise v dohodě o úvěru.2. Ve spolupráci s Hospodářským a finančním výborem Komise v pravidelných intervalech ověřuje plnění podmínek hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor o případném refinancování výpůjček nebo změně finančních podmínek.3. Lotyšsko je připraveno přijmout a provést doplňková konsolidační opatření za účelem stabilizace hospodářství, jsou-li během programu pomoci taková opatření nezbytná. Před přijetím veškerých těchto doplňkových opatření orgány Lotyšska konzultují Komisi.Článek 31. Komise poskytne Lotyšsku finanční pomoc Společenství v maximálně šesti splátkách, jejichž výše bude stanovena v memorandu o porozumění.2. První splátka se poskytne v závislosti na vstupu dohody o úvěru a memoranda o porozumění v platnost.3. Pokud je to nutné k financování úvěru, povoluje se obezřetné použití úrokových swapů s protistranami s nejvyšší úvěrovou kvalitou.4. Komise rozhodne o uvolnění dalších splátek po obdržení stanoviska Hospodářského a finančního výboru.5. Vyplacení každé další splátky se provádí na základě uspokojivého plnění nového hospodářského programu (Program hospodářské stabilizace a znovunastolení růstu) lotyšské vlády, zahrnutého v konvergenčním programu, a zejména specifických podmínek hospodářské politiky stanovených v memorandu o porozumění. Tato opatření kromě jiného zahrnují:a) Přijetí jasně vytyčeného střednědobého fiskálního programu, jehož účelem je do roku 2011 snížit schodek veřejných financí na úroveň, jež dosahuje nejvýše referenční hodnoty 3 % HDP stanovené ve Smlouvě.b) Plnění rozpočtu na rok 2009 ve znění dodatkového rozpočtu přijatého dne 12. prosince 2008 (a v podrobném znění, k jehož vypracování má dojít během prvního čtvrtletí roku 2009) s cílem dospět k celkovému schodku veřejných financí v maximální hodnotě 5 % HDP.c) Nominální snížení průměrné odměny ve veřejném sektoru v roce 2009 nejméně o 15 % oproti stavu z původního rozpočtu ze dne 14. listopadu 2008 a o další 2 % v letech 2010–2011.d) Snížení zaměstnanosti ve veřejném sektoru a místní samosprávě během roku 2009 nejméně o 5 %.e) Posílení tvorby a provádění rozpočtového procesu přijetím fiskálního rámce a zákona o rozpočtové reformě.f) Zavedení jasného a transparentního systému vyplácení mezd přímým zaměstnancům veřejné správy a vytvoření jednotného systému plánování a řízení lidských zdrojů pro orgány veřejné správy.g) Mechanismy k zajištění větší stability bankovního sektoru ve střednědobém až dlouhodobém výhledu, včetně většího rozsahu opatření v oblasti dohledu, obezřetnostních opatření a opatření monetární politiky. Tato opatření by měla omezit růst úvěrů na udržitelnou úroveň a předejít hluboké závislosti na nezajištěných prostředcích ze zahraničí. V bankovním systému se provádějí cílené prověrky, aby se zajistilo, že jsou veškeré banky solventní a dostatečně kapitalizované.h) Vhodná opatření týkající se restrukturalizace dluhu soukromého sektoru. Příslušný právní základ pro splatnostní a měnovou restrukturalizaci stávajícího dluhu. Prioritou by se rovněž mělo stát snazší insolvenční řízení a urychlené provedení plánů obnovy.i) Zajištění toho, aby zbývající minoritní akcionáři Parex Bank neměli prospěch z vyřešení jejích problémů a z opatření na podporu finanční stability, úplným znárodněním Parex Bank.j) Strukturální reformy podporované v souvislosti s lisabonskou strategií a provedené v lotyšském národním programu reforem, včetně aktivní politiky pracovního trhu a politiky celoživotního vzdělávání, většího zapojení soukromého sektoru ve výzkumných, vývojových a inovačních činnostech, opatření na podporu vývozu a odstranění administrativních překážek podnikům.k) Provádění projektů financovaných EU na plánované úrovni, aby se na hospodářském růstu výrazněji podílelo odvětví produktů určených k uvedení na trh.l) Opatření zlepšující přistup k finančním prostředkům pro společnosti a podnikatele, kteří byli úspěšnými žadateli o prostředky ze strukturálních fondů nebo kteří případně žádost o tyto prostředky plánují.Toto rozhodnutí je určeno Lotyšské republice. Bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dne .Za Radupředseda/předsedkyně  VÝKAZ ROZPOČTOVÉHO DOPADU(srov. článek 16 vnitřních předpisů)OBLAST POLITIKY: HLAVA 01 – HOSPODÁŘSKÉ A FINANČNÍ ZÁLEŽITOSTIAKTIVITA: FINANČNÍ OPERACE A NÁSTROJENÁZEV OPATŘENÍ: STŘEDNĚDOBÁ FINANČNÍ POMOC EU LOTYŠSKU1. NÁZEV NÁVRHU: PŘÍSLUŠNÝ ROZPOČTOVÝ OKRUH A NÁZEV01 04 01 01 Záruka Evropského společenství za půjčky Společenství získané na podporu platební bilance2. PRÁVNÍ ZÁKLAD:Článek 119 nařízení Rady č. 332/2002 ze dne 18. února 2002.3. SOUHRNNÉ ÚDAJE PRO ROZPOČTOVÝ ROK (V EURECH)Tento bod tvoří strukturu pro záruky poskytované Evropskou unií. Komise díky němu bude moci obsluhovat dluh (jistina, úroky a další náklady), pokud by dlužník (Lotyšsko) neplnil povinnosti.Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno zaplacení záruky. Předpokládá se, že za normálních okolností nebude zaplacení rozpočtové záruky požadováno.3a – Běžný rokNevztahuje se na tento návrh.PZ |Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) |Převody |Dodatečné prostředky |Celkové prostředky |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření |3b – Převody do dalšího obdobíNevztahuje se na tento návrh.PZ |Převody do dalšího období |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření |3c – Následující rozpočtový rokNevztahuje se na tento návrh.PZ |Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) | p.m. |Převody |Dodatečné prostředky |Celkové prostředky |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření | p.m. |4. POPIS OPATŘENÍNavrhovanou střednědobou finanční pomoc Lotyšsku tvoří úvěr Společenství (který se bude financovat z výpůjček Společenství na mezinárodních kapitálových trzích) ve výši 3,1 miliardy EUR. Bude poskytnut v součinnosti s mezinárodním finančním balíčkem, zejména s úvěrem MMF ve výši 1,5 miliardy SDR (přibližně 1,7 miliardy EUR), jež se opírá o pohotovostní facilitu. Severské země přispějí částkou ve výši 1,8 miliardy EUR a Estonsko, Česká republika, Polsko a EBRD uvolnily celkem 0,5 miliardy EUR.Pomoc ukazuje ochotu podpořit Lotyšsko, jehož kapitálové a finanční trhy jsou pod tlakem vinou obecného zhoršení tržních nálad ve vztahu k novým trhům. Střednědobá finanční pomoc Společenství Lotyšsku má za cíl odstranit okamžité tlaky na likviditu, obnovit dlouhodobou stabilitu posílením bankovního sektoru, dosáhnout nápravy fiskální nerovnováhy a přijetí vnitrostátních politik pro zvýšení konkurenceschopnosti při současném udržení směnného kurzu v úzkém rozpětí. Balíček hospodářských politik, který získal podporu, zahrnuje okamžitou a trvalou fiskální konsolidaci, komplexní strategii řešení problémů v bankovním sektoru, rozsáhlejší pravomoci regulačních orgánů pro řešení krizí, komplexní strukturální reformy, jakož i další důležitá opatření.Díky pomoci řízené Komisí po konzultacích s Hospodářským a finančním výborem se zajistí pokračující účast EU na tvorbě hospodářských politik Lotyšska a soulad těchto politik se závazky Lotyšska v rámci EU a s doporučeními Rady, zejména pokud jde o provádění národního programu reforem, jakož i konvergenčního programu.Na výpůjčky Společenství získané na kapitálových trzích nebo od finančních institucí za účelem rozšíření úvěru na Lotyšsko se vztahuje záruka Společenství. Úvěr je získán na kapitálových trzích nebo od finančních institucí. Výše jistiny úvěrů poskytnutých Lotyšsku dosahuje 3,1 miliardy EUR.Struktura záruky poskytnuté Evropskou unií umožní Komisi obsluhovat dluh, pokud by Lotyšsko bylo neplnilo povinnosti.Za účelem splnění svých závazků může Komise pro obsluhu dluhu dočasně čerpat z hotovostních zdrojů. V tomto případě se použije článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2000/597/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1).5. POUŽITÁ METODA VÝPOČTUNevztahuje se na tento návrh.6. ROZPIS PLATEB (V EURECH)Nevztahuje se na tento návrh.Položky | Prostředky | Platby |Rok n | Rok n + 1 | Rok n + 2 | Rok n + 3 | Následující rozpočtové roky |Rok n |Rok n + 1 |Rok n |Rok n + 1 |Celkem |[1] Definovaná jako celkový ukazatel bez cen energií a cen nezpracovaných potravin.[2] Lotyšsko má dlouhou tradici zavěšení směnného kurzu své měnu, latsu, od roku 1994 na SDR a od roku 2005 na euro. V květnu 2005 Lotyšsko vstoupilo do ERM II, kdy jednostranně přijalo fluktuační rozpětí +/- 1 % odchylky od středního kurzu.[3] Údaj podle vnitrostátní metodiky, bez místní samosprávy.[4] Tento program pomoci předpokládá, že se v roce 2009 bude na Lotyšsko vztahovat EDP.[5] Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1.


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Belgie na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2017
   (2017/C 261/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Belgie není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Belgie jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Belgii pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Belgie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Belgie v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 28. dubna 2017 předložila Belgie svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Belgii se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2017 vláda plánuje postupné zlepšování celkového salda ze schodku ve výši 2,6 % HDP v roce 2016 na -0,1 % HDP v roce 2020. Dosažení střednědobého rozpočtového cíle v podobě vyrovnaného rozpočtu ve strukturálním vyjádření se plánuje do roku 2019. Přepočtené (5) strukturální saldo však v roce 2019 stále implikuje schodek ve výši 0,3 %. Program stability z roku 2017 očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP, který v roce 2014 dosáhl svého vrcholu ve výši téměř 107 % HDP a v letech 2015 a 2016 poklesl přibližně na 106 % HDP, do roku 2020 poklesne na 99 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Na druhé straně však nebyla specifikována opatření nezbytná na podporu plánovaných cílových schodků počínaje rokem 2018, což přispívá ke zhoršení strukturálního salda v roce 2018, jež v případě nezměněných politik předpokládá prognóza Komise z jara 2017.

               (7)

               Dne 22. května 2017 Komise vydala zprávu podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, jelikož Belgie v roce 2016 nedosáhla dostatečného pokroku při plnění doporučené hodnoty pro snižování dluhu. Po posouzení všech příslušných faktorů dospěla zpráva k závěru, že kritérium dluhu by mělo být v současnosti považováno za splněné. V roce 2017 mají být nicméně přijata dodatečná fiskální opatření, aby byl v letech 2016 a 2017 (posuzovaných společně) zajištěn obecný soulad s postupem korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

               (8)

               Program stability z roku 2017 uvádí, že rozpočtové důsledky mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostních opatření v letech 2016 a 2017 jsou značné, a náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise dosáhly v roce 2016 způsobilé dodatečné výdaje 0,08 % HDP v souvislosti s mimořádným přílivem uprchlíků a 0,05 % HDP v souvislosti s bezpečnostními opatřeními. Dodatečný dopad bezpečnostních opatření v roce 2017 se ve srovnání s rokem 2016 aktuálně odhaduje na 0,01 % HDP. Ustanovení uvedená v čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, protože příliv uprchlíků a závažnost teroristické hrozby představují mimořádné události, jejich dopad na veřejné finance v Belgii je značný a udržitelnost by povolením dočasné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebyla ohrožena. Rozsah požadované korekce v zájmu dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2016 byl proto s ohledem na dodatečné náklady v souvislosti s uprchlíky a bezpečnostními opatřeními snížen. Pokud jde o rok 2017, provede Komise na základě údajů poskytnutých belgickými orgány na jaře 2018 konečné posouzení, v němž se vyjádří i ke způsobilým částkám.

               (9)

               Rada dne 12. července 2016 Belgii doporučila, aby za účelem dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017 dosáhla roční fiskální korekce ve výši nejméně 0,6 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2017 existuje v roce 2017 riziko určité odchylky od tohoto požadavku. Stále však existuje riziko výrazné odchylky od doporučeného postupu korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v letech 2016 a 2017 posuzovaných společně. Tento závěr by se nezměnil, ani kdyby byl z požadavku odečten rozpočtový dopad mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostních opatření.

               (10)

               S ohledem na fiskální situaci Belgie a zejména její výši zadlužení se očekává, že v roce 2018 provede tato země při dosahování svého střednědobého rozpočtového cíle, jímž je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření, další korekci. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se tato korekce promítá do požadavku, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí (6) v roce 2018 nepřesáhla 1,6 %. Odpovídala by roční strukturální korekci ve výši alespoň 0,6 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko výrazné odchylky od uvedeného požadavku v roce 2018. Předpokládá se, že Belgie v letech 2017 a 2018 zřejmě nedodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že od roku 2017 budou nutná další opatření, aby byla ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržena. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise týkající se evropského semestru 2017, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby posouzení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následné posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 řádně zohledňovalo cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Belgie. V této souvislosti Rada konstatuje, že Komise má zejména s ohledem na cyklickou situaci v Belgii v úmyslu provést celkové posouzení v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97.

               (11)

               Ve federálním státě, jako je Belgie, v němž je velká část výdajových pravomocí delegována na orgány samosprávy na nižší než celostátní úrovni, má zásadní význam efektivní rozpočtová koordinace. Ve snaze zlepšit interní koordinaci a transponovat Smlouvu o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii (rozpočtový pakt) uzavřely federální vláda a regionální a komunitní samosprávy v roce 2013 dohodu o spolupráci, jejímž cílem bylo definovat celkové a individuální víceleté fiskální trajektorie, které měla monitorovat Nejvyšší finanční rada. V rámci tohoto procesu se však nepodařilo dosáhnout formální dohody o fiskálních trajektoriích ani zajistit dostatečné záruky, pokud jde o monitorovací úlohu Nejvyšší finanční rady. Tato nedostatečná koordinace sdíleného úsilí snižuje životaschopnost celkové trajektorie Belgie směrem k dosažení jejího střednědobého cíle stanoveného v programu stability z roku 2017.

               (12)

               I přes svůj potenciál k podnícení růstu v dlouhodobé perspektivě jsou veřejné investice podle evropských standardů velmi nízké, zejména v poměru k celkovým veřejným výdajům. Nejenže jsou veřejné kapitálové fondy nízké, rovněž kvalita veřejné infrastruktury se zhoršila. Vzhledem k velmi přísným rozpočtovým omezením na všech úrovních státní správy závisí zachování dostatečného prostoru pro investice na restrukturalizaci složení celkových veřejných výdajů zvýšením efektivity veřejných služeb a politik a zastavením rychlého zvyšování některých výdajových položek.

               (13)

               Belgie dosáhla výrazného pokroku v reformě svého systému stanovování mezd. Cílem revize zákona o vyjednávání o mzdách z roku 1996 je ochránit zisky v oblasti nákladové konkurenceschopnosti dosažené prostřednictvím nedávného úsilí o zpomalení růstu mezd. Díky konzervativnějším základním projekcím a zabudovaným apriorním úpravám při výpočtu mzdové normy může reformovaný rámec podstatně zlepšit nákladovou konkurenceschopnost Belgie ve vztahu k jejím hlavním obchodním partnerům v eurozóně. Reforma také poskytuje více záruk, že vládní opatření zaměřená na snížení nemzdových nákladů práce skutečně prospějí nákladové konkurenceschopnosti, a rozšiřuje roli vlády při předcházení škodlivým trendům v oblasti nákladové konkurenceschopnosti vznikajícím v důsledku nadměrně vysoké inflace. Rámec kolektivního vyjednávání umožňuje organizacím sociálních partnerů zastoupeným v Centrální radě pro ekonomiku podrobné sledování trendů v oblasti mezd a produktivity a jiných určujících faktorů nákladové a nenákladové konkurenceschopnosti. Jelikož je v mnoha sektorech dosud široce rozšířena praxe navázání vývoje mezd na inflaci, a s ohledem na rozšiřující se inflační mezeru mezi Belgií a jejími sousedy, budou změny v jednotkových nákladech práce v rámci evropského semestru nadále pozorně monitorovány.

               (14)

               Ve fungování trhu práce došlo k určitému pokroku. Vyšší věk pro odchod do důchodu a další omezení předdůchodového režimu motivují starší lidi, aby setrvali v pracovním procesu nebo se do něj vrátili. Postupné snižování daňového zatížení pomohlo zvýšit míru zaměstnanosti. Vytváření pracovních míst probíhá solidním tempem díky hospodářskému růstu a vyšší nákladové konkurenceschopnosti. Odráží se zde rovněž snížené zdanění práce a zpomalování růstu mezd, jež zvýšily nákladovou konkurenceschopnost práce belgických společností. Řada strukturálních nedostatků však přetrvává. Míra přechodu z nezaměstnanosti nebo neaktivity do zaměstnání je nízká a celkovou míru zaměstnanosti stále zatěžují špatné výsledky specifických skupin. Mezi ně patří osoby s nízkou kvalifikací, mladí lidé, starší pracovníci a osoby z přistěhovaleckého prostředí, jako jsou pracovníci narození mimo EU, ale také druhá generace migrantů. Ukazatele zaměstnanosti osob z přistěhovaleckého prostředí patří k nejhorším v Unii, a to i po zohlednění jiných individuálních charakteristik. Rozdíl v zaměstnanosti v případě osob narozených mimo EU je nejvyšší v Unii: v roce 2016 jejich míra zaměstnanosti ve věkové skupině 20–64 dosahovala 49,1 % ve srovnání se 70,2 % u osob narozených v Belgii; ještě nižší byla u žen narozených mimo EU – 39,1 %. V roce 2015 bylo 50,7 % rezidentů narozených mimo EU ohroženo chudobou a sociálním vyloučením; u osob narozených v Belgii to bylo 17 %. Tyto výrazné diferenciály v zaměstnanosti určitých skupin populace nadále způsobují chronicky nedostatečné využití pracovních sil. Cílem probíhajících regionálních reforem programů nabízejících pobídky k zaměstnání je zracionalizovat systém a přizpůsobit jej individuálním potřebám; je však třeba pravidelně kontrolovat nákladovou efektivitu zvolených variant politiky. Některé koncepční prvky politik zaměřených na cílové skupiny mohou vykazovat efekt náhodného přidělení prostředků a efekt přesunu. Pro efektivitu cílených politik má klíčový význam také koordinace a komunikace mezi různými politickými úrovněmi a v jejich rámci. Zdanění nižších mezd, včetně příspěvků na sociální zabezpečení, a ukončení sociálních dávek při vstupu na trh práce nebo při zvýšení počtu odpracovaných hodin může vytvořit past neaktivity a past nízké mzdy.

               (15)

               Určitého pokroku bylo dosaženo v reformách vzdělávání a odborné přípravy, jejichž cílem byl rovnější přístup a zdokonalení klíčových dovedností a kvality vzdělávání. I přes dobré průměrné výsledky v mezinárodním srovnání se však v kategorii 15 let podíl studentů s nejlepšími výsledky snížil, zatímco podíl studentů se slabými výsledky vzrostl. Kromě toho jsou nerovnosti ve vzdělávání související se sociálně-ekonomickým prostředím vyšší než průměr Unie a OECD. Rozdíl ve výsledcích osob z přistěhovaleckého prostředí je rovněž velký a druhá generace přistěhovalců má jen o málo lepší výsledky než první, a to při zohlednění sociálně-ekonomického prostředí. Řešení nerovnosti ve vzdělávání tak bude vyžadovat širokou politickou reakci, která se nebude omezovat pouze na vzdělávací systém. Silný růst školní populace, zejména u žáků z přistěhovaleckého prostředí (jejichž podíl vzrostl z 15,1 % v roce 2012 na 17,7 % v roce 2015), ještě prohloubí problém rovnosti přístupu. V Belgii se navíc začíná projevovat nedostatek učitelů, přičemž stávající učitelé nejsou vždy náležitě připraveni nebo nemají náležitou podporu, aby zvládli rostoucí rozmanitost školní populace. Hlavní důvody jsou tyto: je obtížné přilákat do této profese nejvhodnější studenty a kandidáty, začínající učitelé ve velké míře odcházejí a určitá část učitelů není pro výuku k dispozici. Faktem také je, že první etapa odborné přípravy učitelů v Belgii je s délkou tří let poměrně krátká. Reformy vzdělávání a odborné přípravy mají klíčový význam pro zlepšení účasti mladých lidí s nízkou kvalifikací na trhu práce a pro podporu přechodu na znalostní ekonomiku.

               (16)

               Nenákladový rozměr konkurenceschopnosti stále vyžaduje zlepšení. V tomto ohledu je nezbytné větší zvýšení produktivity a širší investice do znalostního kapitálu, zejména pro využívání digitálních technologií. Veřejný výzkum sice má vysokou kvalitu, ale k dosažení lepších výsledků v oblasti inovací by bylo nutné větší šíření znalostí do méně produktivních sektorů. Tuto potřebu uznávají všechny samosprávné celky a v nedávných letech přijaly různé strategie a opatření na podporu inovací. Příslušný vývoj by však mohl být podpořen větší aktivitou při zlepšování rámcových podmínek pro inovace. Existuje také zřejmě prostor pro zlepšení efektivity a účelnosti veřejné podpory výzkumu a vývoje v Belgii, zejména při hodnocení možných efektů vytěsnění a při dalším zjednodušení celkového systému.

               (17)

               Omezeného pokroku bylo dosaženo při odstraňování omezení týkajících se provozu a zřizování maloobchodních provozoven. Po šesté státní reformě, která převedla pravomoci týkající se zřizování maloobchodních provozoven na regiony, byly zavedeny nové regionální předpisy zjednodušující administrativní postup vydávání povolení. U některých ustanovení však existuje velký prostor pro výklad, čímž vzniká riziko vzniku neodůvodněných překážek pro vstup na trh. Spotřebitelské ceny jsou stále vyšší než v sousedních členských státech, a to více, než lze vysvětlit vyššími náklady práce. Byla by nezbytná komplexní strategie pro řešení těchto otázek, aby spotřebitelé mohli těžit z konkurenčního trhu a nižších cen.

               (18)

               Velká míra regulace v síťových odvětvích a některých odborných službách omezuje v Belgii hospodářskou soutěž, zejména u realitních agentů, architektů a účetních. Překážky zahrnují omezení týkající se držení podílů a formy společnosti u architektů (navíc k dalším požadavkům), pravidla zakazující osobám činným ve všech typech účetních profesí, aby vykonávaly jakoukoli jinou ekonomickou činnost, omezení přístupu k profesi realitních agentů a omezení týkající se držení podílů a hlasovacích práv. Snížení těchto překážek by mohlo přispět k intenzivnější hospodářské soutěži, díky níž by na trh vstupovalo více podniků a spotřebitelé by mohli těžit z nižších cen. Komise v lednu 2017 předložila balíček opatření, která mají odstraňovat překážky na trzích služeb. Balíček obsahuje různá doporučení k provedení reforem určená Belgii, aby uvedené potíže řešila.

               (19)

               Mezi oblasti, v nichž se nejnaléhavěji projevují chybějící investice, patří dopravní síť. Existuje rostoucí problém přetížení dopravy ve špičce, jenž snižuje atraktivitu země pro zahraniční investory a má vysoké hospodářské a environmentální náklady. Belgie také trpí značným znečištěním ovzduší a předpokládá se, že nesplní svůj cíl snížit emise v odvětvích, na které se nevztahuje systém obchodování s emisemi, do roku 2020 o 15 % ve srovnání s rokem 2005, ačkoli díky využití stávajících ustanovení o flexibilitě s největší pravděpodobností splní své závazky vyplývající z právních předpisů Unie v oblasti klimatu. Nejnaléhavějšími úkoly jsou modernizace základní železniční a silniční infrastruktury a doplnění chybějících spojení mezi hlavními ekonomickými centry. Současně je důležité řešit přetížení dopravy ve špičce zlepšením služeb veřejné dopravy, optimalizací řízení dopravy a eliminací případů narušení trhu a negativních daňových pobídek, jako je příznivé zacházení se služebními automobily. Dalším problémem je adekvátnost domácí výroby energie a bezpečnost dodávek obecně. Neplánované výpadky několika jaderných zařízení vyvolaly obavy ohledně způsobu, jak vyrovnat poptávku po elektřině a její nabídku, a několikrát změněný harmonogram ukončování provozu jaderných elektráren nadále vytváří klima, které není příznivé pro přijímání dlouhodobých investičních rozhodnutí. Přestože se krátkodobá rizika pro dodávky snížila, zejména zvýšením objemu strategické rezervy, a došlo k určitému pokroku u propojovacích prvků, investiční potřeby v dlouhodobém horizontu jsou dosud značné. Kromě ještě většího počtu propojovacích prvků jsou třeba inteligentní sítě pro rozvoj řízení poptávky. Vzhledem k velmi dlouhým dodacím lhůtám u velkých energetických projektů a značné potřebě nahrazování kapacity v příštím desetiletí bude nezbytná rychlá akce, zejména v podobě vhodného právního rámce, jenž bude rovněž podporovat rozvoj flexibilních kapacit (tj. výroba, ukládání a řízení poptávky).

               (20)

               Belgie zaznamenala určitý pokrok v reformě daňového systému, zejména díky přesunu zdanění z práce na jiné základy daně, čímž se daňové zatížení práce postupně sníží. V několika krocích od roku 2016 do roku 2020 se snižuje zdanění práce včetně příspěvků na sociální zabezpečení. Účinky probíhající daňové reformy se začínají projevovat. Daňový systém je nicméně stále složitý a základy daně snižují zvláštní výjimky, odpočty a snížené sazby. Některé z nich vedou ke ztrátě příjmů, narušení hospodářských podmínek a vzniku značné administrativní zátěže. Uvedený přesun zdanění navíc zřejmě není rozpočtově neutrální, jelikož snížené zdanění práce bylo jen zčásti kompenzováno zvýšením jiných druhů daní, včetně spotřebních. Existuje stále velký prostor pro zdokonalení daňového systému dalším rozšířením základů daně, což umožní jak snížení daňových sazeb, tak i redukci případů narušení. Rovněž existuje značný potenciál pro „ekologický“ přesun zdanění, plynoucí mimo jiné z příznivého daňového zacházení se služebními automobily a kartami pro odběr pohonných hmot, které brání dalšímu pokroku v souvislosti se znečištěním ovzduší, přetížením dopravy a emisemi skleníkových plynů. Vláda plánuje změny systému služebních automobilů, ale přínos této reformy pro životní prostředí bude pravděpodobně malý.

               (21)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Belgii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Belgii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (22)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017, přičemž její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Belgii v období 2017–2018:

               1.

               Vyvinout v roce 2018 významné fiskální úsilí v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, s přihlédnutím k nutnosti posílit probíhající oživení a zajistit udržitelnost veřejných financí Belgie. Využít neočekávané příjmy, jako například výnosy z prodeje majetku, k urychlení snižování míry veřejného zadlužení. Dosáhnout dohody o vynutitelném rozdělení fiskálních cílů v rámci příslušných úrovní samosprávy a zajistit nezávislé fiskální monitorování. Odstranit rušivé daňové výdaje. Zlepšit strukturu veřejných výdajů za účelem vytvoření prostoru pro investice do infrastruktury, včetně dopravní.

               2.

               Zajistit, aby nejvíce znevýhodněné skupiny, včetně osob z přistěhovaleckého prostředí, měly rovné příležitosti k účasti na kvalitním vzdělávání, odborné přípravě a trhu práce.

               3.

               Podpořit investice do znalostního kapitálu, především opatřeními zvyšujícími využívání digitálních technologií a šíření znalostí. Zintenzivnit hospodářskou soutěž na trhu odborných služeb a v maloobchodním sektoru a posílit tržní mechanismy v síťových odvětvích.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Tvorba hrubého fixního kapitálu financovaná z vnitrostátních prostředků je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


Doporučení pro rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku v Itálii – použití čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství


				|

		52013DC0366

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na období 2012–2016 /* COM/2013/0366 final - 2013/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Lucemburska na
rok 2013
a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na období 2012–2016

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této
smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a
zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci
hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského
potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července 2010
přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních
směrech hospodářských politik členských států a Unie (na
období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států[4], které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 29. června 2012
přijaly hlavy států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro
růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec
opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny a využívá
veškerých možných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které
mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili
zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit
doporučení určená jednotlivým zemím.
(4)       Dne 6. července 2012
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Lucemburska na
rok 2012 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Lucemburska na
období 2011–2015.
(5)       Dne 28. listopadu 2012
přijala Komise roční analýzu růstu[5], která zahájila evropský
semestr pro koordinaci hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne
Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy přijala zprávu mechanismu
varování[6],
ve které není Lucembursko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude
proveden hloubkový přezkum.
(6)       Dne 14. března 2013
potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability,
fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst,
návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice,
podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti
a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)       Dne 26. dubna 2013
předložilo Lucembursko svůj letošní program stability na období
2012–2016 a národní program reforem na rok 2013. Vzhledem k jejich vzájemným
vazbám byly oba programy posuzovány současně.
(8)       Na základě posouzení
letošního programu stability podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97
se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové
projekce programu, je realistický. Zejména scénář pro rok 2013 se
téměř shoduje s letošní jarní prognózou Komise, zatímco pro rok
2014 je mírně optimističtější. Střednědobé projekce
schodku vychází z poněkud optimistického scénáře růstu, který se
pohybuje nad potenciálním růstem. Cílem rozpočtové strategie popsané
v programu je snížit schodek z 0,8 % HDP v roce 2012 na
0,6 % HDP v roce 2014. Pro roky 2015 i 2016 se pak ovšem počítá se
zvýšením schodku na 1,3 % HDP. Důvodem je zavedení nových pravidel pro DPH
u elektronických služeb, která začnou platit od 1. ledna 2015 a díky nimž
Lucembursko dosáhne souladu s předpisy EU. Podle těchto pravidel
pak budou příjmy z DPH pocházející z elektronického obchodu
převedeny ze země, ve které se nachází poskytovatel, do země, ve
které má bydliště zákazník. Úřady odhadují, že důsledkem
těchto nových pravidel se daňové příjmy z DPH sníží o 1,4 %
HDP. Vláda již oznámila, že se zvýší základní sazba DPH, aby se vzniklý výpadek
částečně nahradil. Letošní program stability potvrzuje
dřívější střednědobý rozpočtový cíl v podobě
strukturálního přebytku ve výši 0,5 % HDP. Tento střednědobý cíl
je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Jak
podle letošní jarní prognózy Komise, tak podle (nově vypočteného)
strukturálního rozpočtového salda uvedeného v programu se u Lucemburska
pro rok 2012 počítá se strukturálním přebytkem 0,1 % HDP, což je pod
úrovní střednědobého cíle, a pro rok 2013 se očekává, že bude
cíl splněn. Podle projekcí se však Lucembursko od svého střednědobého
cíle v roce 2014 znovu odchýlí (o 0,3 %), přičemž v letech
2015 a 2016 bude předpokládaná odchylka ještě výraznější.
Úřady země zopakovaly, že usilují o návrat ke
střednědobému cíli nejpozději v roce 2017, aby získaly
větší manévrovací prostor. Hrubý veřejný dluh činil
v loňském roce 20,8 % HDP a je tak výrazně nižší než
referenční hodnota stanovená Smlouvou.
(9)       Lucembursku se
v posledních letech dařilo udržet schodek veřejných financí pod
hranicí 3 % HDP, a nebyl s ním tedy zahájen postup při nadměrném
schodku. To je více zásluhou štědrých příjmů než zdrženlivosti
na straně výdajů. Konkrétně se odhaduje, že tempo růstu
veřejných výdajů po odečtení diskrečních opatření na
straně příjmů v roce 2012 překročilo výdajové
kritérium podle Paktu o stabilitě a růstu. Podle odhadů se tempo
růstu veřejných výdajů od výdajového kritéria odchýlilo o
1,3 % HDP, přičemž hranice definovaná v nařízení (ES)
č. 1466/97 činí 0,5 % HDP. K uvedení této odchylky do kontextu
je však nezbytné provést celkové hodnocení, které zohlední i další faktory: i)
schodek se v roce 2012 ve strukturálním vyjádření zvýšil pouze o 0,2
% HDP; ii) vzhledem k malé velikosti země a vysokému stupni
otevřenosti lucemburská ekonomika velmi kolísá; a iii) podle letošní jarní
prognózy Komise by Lucembursko mělo svého střednědobého
rozpočtového cíle dosáhnout již v roce 2013. To vše
nasvědčuje tomu, že odchylka není strukturální. Přesto však
vysoká kolísavost příjmů lucemburského sektoru vládních institucí,
které byly doposavad vždy vyšší, než se plánovalo, představuje riziko pro
udržitelnost veřejných financí. V zájmu snížení tohoto rizika by
měly být limity zadlužení a výdajů stanoveny právním předpisem.
Kromě toho by měl být určen orgán, který bude dohlížet na jejich
dodržování, a měly by být předem stanoveny kroky, které budou
podniknuty v případě neplnění. S ohledem na vstup
uvedeného balíčku o DPH v platnost k 1. lednu 2015 a jeho následný
velmi negativní vliv na výběr daní je velmi důležité, aby Lucembursko
zavedlo střednědobý rozpočtový rámec. To si konkrétně
vyžádá velmi obezřetné nastavení fiskální politiky v roce 2014.
(10)     V současnosti
pochází méně než třetina daňových příjmů z daní
ze spotřeby, především z důvodu nízké základní a snížené
sazby DPH. Lucembursko má v celé EU nejvíce skupin zboží a služeb, na
které se vztahuje snížená sazba DPH. K nízkému poměru DPH k HDP
přispívá také rozsáhlý finanční sektor; ten je od placení DPH
osvobozen. Lucembursko má celkově prostor získat další příjmy
převedením položek do základní sazby DPH. Systém daně
z příjmu právnických osob v Lucembursku navíc silně
daňově zvýhodňuje zadlužování, což přispívá k vysokému
poměru soukromého dluhu k HDP.
(11)     Důchodovou reformu,
kterou Lucembursko přijalo v prosinci 2012, lze považovat pouze za první
krok správným směrem. I pokud se zohlední většina aspektů
přijaté důchodové reformy, bude Lucembursko muset zavést
opatření posilující dlouhodobou udržitelnost, která odpovídají trvalému
zlepšení primárního salda ve výši 8,6 p. b. HDP, aby se odstranila
fiskální mezera. Lucembursko proto musí důchodovou reformu prohloubit.
Zavedením stropu pro úpravy důchodů podle růstu reálných mezd by
bylo možné navýšit rezervy v důchodovém systému a navázání zákonem
stanovené věkové hranice odchodu do důchodu na naději dožití by
přispělo k dlouhodobé udržitelnosti důchodového systému.
Kromě toho by měly být zredukovány možnosti předčasného
odchodu do důchodu a lidé by měli být motivováni, aby pracovali do
vyššího věku, než je nezbytné minimum. Vliv výdajů na dlouhodobou
péči na fiskální udržitelnost se navíc podle projekcí bude podílet 2,1 p.
b. na mezeře udržitelnosti Lucemburska. Očekávaný nárůst
počtu seniorů i závislých osob je v Lucembursku ve srovnání
s průměrem v EU vysoký.
(12)     Lucembursko má nyní
poměrně vysokou produktivitu. Prostor pro její další zvyšování se
však zmenšuje. Je proto zapotřebí zajistit lepší korelaci mezi mzdami
a produktivitou, aby se růst nákladů na jednotku pracovní síly
udržel v mezích. Lucembursko přijalo kroky ke zmírnění
růstu mezd, neboť upravilo systém indexace na období 2012 až 2014.
Tato reforma je však pouze dočasná a nezaručuje, že se mzdy budou i
do budoucna vyvíjet ruku v ruce s produktivitou. Produktivita se
v jednotlivých odvětvích hospodářství liší, přičemž ve
finančním sektoru je téměř dvakrát vyšší než ve zbytku
ekonomiky. Poté, co začne od roku 2015 opět fungovat obvyklý systém
automatické indexace, bude konkurenceschopnost Lucemburska výrazně ohrožena.
Je proto nezbytné podniknout další kroky k trvalejší reformě systému
stanovování mezd, aby v budoucnu nedocházelo k dalšímu zhoršování
konkurenceschopnosti země.
(13)     Lucemburská ekonomika je
silně závislá na finančním sektoru, který se na celkové přidané
hodnotě podílí 30 % a na vybraných daních 25 %. K zajištění budoucí
konkurenceschopnosti země je nutné rozvíjet alternativní specializace
založené na kompetenci. Lucemburský systém výzkumu a inovací je i nadále velmi
slabý a země není na dobré cestě, aby splnila svůj cíl intenzity
výzkumu a vývoje pro rok 2020. V indikátorech spolupráce mezi
veřejnými výzkumnými institucemi a podnikovou sférou země silně
zaostává za průměrem v EU, což je odrazem nynější neprovázanosti
mezi výzkumem a vývojem v soukromém sektoru a veřejným systémem výzkumu. Lucembursko
by mělo zvrátit klesající intenzitu výzkumu a vývoje, a to především
snahou o zvýšení intenzity výzkumu a vývoje v podnikové sféře. Díky
cílenější a inteligentní specializační strategii by bylo možné
maximalizovat ekonomické účinky veřejných prostředků
věnovaných na výzkum, a to především pákovým efektem na investice
soukromého sektoru. Tento cílený přístup by měl být doplněn o
komplexní horizontální politiku, která by se zaměřovala na rozvoj a růst
inovačních podniků.
(14)     Země se dlouhodobě
potýká s vysokou nezaměstnaností mladých lidí (18 %); ta je
silně závislá na dosaženém vzdělání. Místním mladým lidem na trhu
práce silně konkurují zahraniční uchazeči, kteří jsou
často lépe kvalifikovaní. Lucembursko sice projevilo pevné odhodlání
s nezaměstnaností mladých lidí bojovat, ovšem je zapotřebí
podniknout další kroky. V zájmu maximalizace přínosů by
měla být přijatá opatření součástí komplexní reformní
strategie, která by zahrnovala i posílenou politiku aktivace
zaměřenou na odstranění závislosti na sociálních dávkách.
Lucembursko nemá v šetření PISA, pokud jde o základní dovednosti
mladých lidí, příliš dobré výsledky. Je zapotřebí podniknout další
kroky ke zvrácení negativního trendu ve čtenářské, matematické a přírodovědné
gramotnosti, který se projevuje od roku 2006. Mělo by se vyvíjet další
úsilí, aby školy se znevýhodněnými žáky a studenty měly
k dispozici lepší a cílenější vzdělávací zdroje a aby se
navýšily zdroje pro jazykovou podporu a doučování. Měly by být
podrobněji zkoumány specifické problémy, se kterými se na trhu práce
potýkají lidé z přistěhovaleckého prostředí; tyto problémy
by měly být odstraňovány cílenými opatřeními, mimo jiné ke
zlepšení jazykových znalostí. V této souvislosti je nutné se
zaměřit především na odborné vzdělávání a přípravu.
Měly by být podniknuty další kroky, aby se zlepšilo předškolní
vzdělávání a snížilo předčasné ukončování školní
docházky, především u migrantů. Měla by být zlepšena
uplatnitelnost starších pracovníků na trhu práce, mimo jiné zvyšováním
kvalifikace.
(15)     Lucembursko se zavázalo snížit
emise skleníkových plynů v odvětvích, na které se nevztahuje systém
pro obchodování s emisemi, do roku 2020 o 20 % (oproti roku 2005), ovšem tento
cíl zřejmě o 27 procentních bodů nesplní. Lucembursko by se
mělo zaměřit především na odvětví dopravy, které se na
emisích, na něž se nevztahuje ETS, v roce 2010 podílelo 64 procenty.
V současnosti platná opatření by ke snížení emisí skleníkových
plynů, které je potřebné ke splnění cíle, přispěla jen
asi jednou třetinou. Je proto zapotřebí kroky výrazně
zintenzivnit, zejména zvýšit zdanění pohonných hmot, aby se snížil rozdíl
v daních oproti sousedním zemím. Je také nezbytné urychlit reformu
daně z motorových vozidel. Lucembursko by mělo pokračovat v
realizaci projektů, které podporují používání veřejné dopravy.
Mělo by zavést silniční poplatky, které by zmírňovaly
přetíženost dopravy a vedly k většímu využívání veřejné
dopravy. Mělo by být prosazováno lepší propojení se sousedními zeměmi
pomocí veřejné dopravy.
(16)     V kontextu
evropského semestru Komise provedla komplexní analýzu hospodářské politiky
Lucemburska. Posoudila program stability i národní program reforem. Vzala
v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a
sociálně-hospodářskou politiku Lucemburska, ale také jejich soulad s
pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických
záležitostí v Evropské unii tím, že pro rozhodování členských
států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci
evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 6.
(17)     Rada na základě tohoto
posouzení přezkoumala program stability Lucemburska a její stanovisko[7] je promítnuto zejména do níže
uvedeného doporučení 1.
(18)     V kontextu evropského semestru
Komise provedla také analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku.
Rada na základě tohoto posouzení vydala specifická doporučení
určená členským státům, jejichž měnou je euro. Lucembursko
by mělo i tato doporučení plně a včas naplnit,
DOPORUČUJE, aby Lucembursko v
období 2013–2014 provedlo tato opatření:
1.           Zachovat zdravou fiskální
pozici a držet se střednědobého cíle, aby se zajistila dlouhodobá
udržitelnost veřejných financí, zejména při zohlednění
implicitních závazků souvisejících se stárnutím obyvatelstva. Posílit fiskální řízení přijetím
střednědobého rozpočtového rámce pro sektor vládních institucí,
který bude obsahovat víceleté výdajové stropy, a zavedením nezávislé kontroly
nad dodržováním fiskálních pravidel.
2.           Přijmout kroky
k odstranění zvýhodnění dluhů u daně
z příjmu fyzických osob a ke zvýšení počtu položek, na které se
vztahuje základní sazba DPH.
3.           Snížit výdaje související se
stárnutím obyvatelstva přijetím těchto kroků: zefektivněním
nákladů na dlouhodobou péči, zejména cestou většího
zaměření na prevenci, rehabilitaci a nezávislý život, posílením
nedávno přijaté důchodové reformy, dalšími kroky ke snížení
předčasných odchodů do důchodu a zvýšení skutečné
věkové hranice pro odchod do důchodu, mimo jiné i navázáním zákonem
stanoveného věku odchodu do důchodu na naději dožití.
4.           Přijmout po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s
národními zvyklostmi další strukturální opatření nad rámec nynějšího
zmrazení mezd, která povedou k reformě systému stanovování mezd,
včetně jejich indexace, ke zlepšení jeho provázanosti s vývojem
produktivity a s podmínkami v odvětví a na trhu práce a k podpoře
konkurenceschopnosti. Zintenzivnit úsilí o
diverzifikaci struktury hospodářství a podporovat investice soukromého
sektoru do výzkumu, především rozvojem spolupráce mezi veřejným
výzkumem a podnikovou sférou.
5.           Intenzivněji snižovat nezaměstnanost mladých lidí, a to
zlepšením koncepce a kontroly aktivních opatření na trhu práce. Posílit všeobecné a odborné vzdělávání, aby
dovednosti mladých lidí lépe odpovídaly poptávce na trhu práce, zejména u lidí
z přistěhovaleckého prostředí. Podniknout
rozhodné kroky ke zvýšení míry ekonomické aktivity starších osob, mimo jiné
zlepšováním jejich uplatnitelnosti na trhu práce díky celoživotnímu učení.
6.           Zintenzivnit kroky ke splnění cíle v oblasti snižování emisí
skleníkových plynů, na které se nevztahuje systém pro obchodování s emisemi,
především zvýšením daní z energetických produktů používaných
v dopravě.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 366 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 a P7_TA(2013)0053.
[4]               Rozhodnutí Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


				|

		52012DC0319

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Litvy na rok 2012 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Litvy na období 2012–2015 /* COM/2012/0319 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Litvy na rok
2012
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Litvy na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského
parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, která se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za
účelem posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských
států[4],
které společně tvoří „integrované hlavní směry“.
Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v
úvahu v rámci své vnitrostátní hospodářské politiky a politiky
zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Litvy na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy
na období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[5], ve které
Litva není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu.
Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace
podporující růst, obnovy běžných podmínek poskytování úvěrů
v ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení
nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné
správy. Vyzvala členské státy, aby provedly doporučení Rady
určená pro jednotlivé země na rok 2011 a převedly tyto priority
do konkrétních opatření, která je nutno zahrnout do jejich programů
stability nebo konvergenčních programů a národních programů
reforem.
(6)       Dne 2. března 2012
Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby včas předložily své závazky, aby mohly být zahrnuty do
jejich programů stability či konvergenčních programů a
národních programů reforem.
(7)       Dne 27. dubna 2012
předložila Litva konvergenční program na období 2012–2015 a dne 30.
dubna 2012 národní program reforem na rok 2012. Vzhledem k jejich vzájemným
vazbám byly oba programy posuzovány současně.
(8)       Na základě posouzení
konvergenčního programu z roku 2012 v souladu s nařízením
Rady (ES) č. 1466/97 zastává Rada stanovisko, že makroekonomický
scénář, z něhož vycházejí rozpočtové projekce uvedené v
programu, je realistický. Obecně odpovídá letošní jarní prognóze Komise na
roky 2012 a 2013. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu je
do roku 2012 odstranit nadměrný schodek, jak doporučila Rada, a dále
usilovat o dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Program
potvrzuje předchozí střednědobý cíl, tj. strukturální
přebytek veřejných financí ve výši 0,5 % HDP, který adekvátně
odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu, a nastiňuje
konsolidaci o nejméně 1 procentní bod ročně, přičemž
do roku 2015 počítá s vyrovnaným rozpočtem. I když rozpočtové
plány jsou v souladu s včasným odstraněním nadměrného schodku,
na základě (přepočítaného) strukturálního salda rozpočtu[6] se
očekává, že průměrné roční fiskální úsilí v období
2010–2012 bude nižší než 2,25 % HDP, jak požadovala Rada ve svém
doporučení ze dne 16. února 2010. Plánovaný roční pokrok v zájmu
dosažení střednědobého cíle v letech následujících po odstranění
nadměrného schodku je o něco vyšší než 0,5 % HDP ve strukturálním
vyjádření, tj. kritérium uvedené v Paktu o stabilitě a růstu.
Plánovaná míra růstu veřejných výdajů se zohledněním
diskrečních opatření na straně příjmů je pro roky 2013
a 2014 v souladu s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a
růstu, nikoliv však pro rok 2015. Předpokládá se, že během
období programu veřejný dluh zůstane pod úrovní 60 % HDP,
přičemž podle prognózy Komise z jara 2012 vzroste v roce 2013 na
téměř 41 % HDP, zatímco konvergenční program obsahuje cíl snížit
dluh do roku 2015 na zhruba 35 %. Reforma plánování a plnění rozpočtu
postupuje, ale vláda musí navrhované zákony ještě schválit. Tyto zákony by
zvýšily odpovědnost v rámci fiskálního rámce zřízením nezávislého orgánu
a zpřísnily by pravidla pro rezervy ve státní pokladně.
(9)       Na
základě komplexní strategie zaměřené na dodržování
daňových předpisů byla v roce 2011 realizována
opatření, která posílila dodržování daňových předpisů a
přinesla dodatečné příjmy. Bude však třeba pokračovat
v další realizaci, aby se výrazně pokročilo v boji proti
daňovým únikům.
(10)     Demografický
vývoj vzbuzuje vážné pochybnosti o udržitelnosti důchodového systému.
Ačkoli Litva schválila postupné zvyšování věku pro odchod do
důchodu až na 65 let do roku 2026, toto opatření samo o sobě v
budoucnu nezajistí udržitelný a přiměřený důchodový
příjem a musí být doplněno dalšími opatřeními. Ta by mohla
obsahovat navázání zákonného věku pro odchod do důchodu a budoucích
dávek na demografické faktory, stanovení jasných pravidel valorizace, zavedení
užší vazby mezi pojistným a dávkami a zrušení pobídek motivujících k
předčasnému odchodu do důchodu. Kromě toho
by Litva mohla lépe využívat doplňkové dobrovolné důchodové
pojištění. Ustavení zaměstnaneckých důchodových systémů by
mohlo ulehčit systému sociálního zabezpečení a zároveň zlepšit
přiměřenost budoucích důchodových příjmů.
Překážky, které odrazovaly od dalšího pracovního zapojení, již byly
odstraněny.
(11)     Zákon o agenturách
zprostředkovávajících dočasné zaměstnání, který byl navržen
s cílem zjednodušit krátkodobé zaměstnávání, vstoupil v platnost dne
1. prosince 2011. Jeho dopad však nemusí být významný, protože agentury
zprostředkovávající dočasné zaměstnání fungovaly v Litvě
již dříve. Komplexní přezkum pracovního práva by mohl nalézt
zbytečná omezení a administrativní překážky, které brání pružným
smluvním dohodám, podmínkám propouštění a ujednáním o pružné pracovní
době. Jsou nutná další opatření pro zlepšení zapojení do trhu práce,
zejména mladých lidí, nekvalifikovaných osob a starších pracovníků, a ke
zvýšení flexibility trhu práce.
(12)     Během krize se
zvláště projevil problém nezaměstnanosti mladých lidí (nad 30 %)
a nezaměstnanosti lidí s nízkou kvalifikací. Vláda provádí řadu
opatření na podporu zaměstnanosti mladých lidí, jako jsou dotace na
první zaměstnání a snížené pojistné na sociální zabezpečení.
Nicméně míra aktivace zůstává příliš nízká a prostředky
vyčleněné na aktivní politiku trhu práce by mohly být využívány
účinněji tak, že veřejné práce budou cílit na
nejzranitelnější skupiny. S cílem zajistit lepší přechod ze
vzdělávacího procesu na trh práce by se učební obory a stáže mohly
zatraktivnit a mohl by být zaveden systém odhadující poptávku po kvalifikacích.
Opatření by měla být v souladu s výstupem společného
akčního týmu Litvy – Komise zabývajícího se nezaměstnaností mladých
lidí.
(13)     Přibližně jedna
třetina obyvatelstva Litvy je vystavena riziku chudoby a dlouhodobého
vyloučení. To je čtvrtá nejvyšší hodnota v EU. V roce 2011 Litva
pozměnila zákon o peněžité sociální pomoci s cílem od ledna 2012
reformovat systém sociální podpory. Spustila pilotní model rozdělování
sociální podpory, změnila způsob výpočtu výše podpory, zavedla
určité pracovní pobídky a zvýšila dostupnost podpor. Reforma sociální
pomoci je krokem směrem k omezení překážek, které odrazují od
zapojení do práce. Je nutné zavést systém sledování k posouzení její
účinnosti a dopadu na zmírnění chudoby. Reforma by také měla být
spojena s aktivačními opatřeními, která zlepší zapojení do trhu
práce, zejména u dlouhodobých příjemců sociálních dávek.
(14)     Od roku 2010 provádí vláda
ambiciózní reformu státních podniků, jejímž cílem je restrukturalizace
správy a řízení podniků, zvýšení transparentnosti a oddělení
funkcí vlastnictví a řízení a zvýšení konkurence a efektivity. Reforma je
smysluplná a zahrnuje jak legislativní, tak organizační změny.
Velkého pokroku bylo dosaženo v oblasti transparentnosti a
odpovědnosti, protože zprávy jsou nyní zveřejňovány ve
čtvrtletních a ročních intervalech. Podniky mají stanoveny jasné
cíle. Vláda však některé části reformy odložila, zejména
oddělení obchodních a neobchodních činností státních podniků, a
má v úmyslu je provést v roce 2012.
(15)     Litva dosáhla určitého
pokroku ve zlepšování energetické účinnosti budov. V prosinci 2011
schválila vláda program modernizace panelových domů, který je však oslaben
protichůdně působícími dotacemi, jež jsou k dispozici v jiných
oblastech politik a které snižují motivaci obyvatel obytných budov zlepšit
energetickou účinnost. Je třeba urychleně vynaložit další
zvýšené úsilí ke zlepšení energetické účinnosti budov.
(16)     Existuje prostor pro
přesun zdanění směrem k využití energií, protože výnosy z environmentálních
daní jsou třetí nejnižší v EU, přičemž daně z dopravy
jsou v EU nejnižší. Implicitní daňová sazba u spotřeby energie
byla v roce 2010 sedmá nejnižší v EU, zatímco zdanění energií
vztažené k HDP je pouze mírně pod průměrem EU.
(17)     Energetická
infrastruktura země postrádá konkurenci a vzájemná propojení, což brání
růstu. Nedostatečná vzájemná propojení brání vzniku konkurence
na trzích s energiemi. Jak na trhu s plynem, tak na trhu s
elektřinou zůstává koncentrace vysoká (nad 90 %).
(18)     Litva přijala v rámci
Paktu euro plus řadu závazků. Závazky a realizace závazků
předložených v roce 2011 se vztahují na posílení konkurenceschopnosti a
zaměstnanosti, zlepšení udržitelnosti veřejných financí a posílení
finanční stability. Komise posoudila provádění závazků v rámci
Paktu euro plus. Výsledky posouzení byly zohledněny v doporučeních.
(19)     V rámci evropského semestru
provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy. Posoudila
konvergenční program a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen
jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou
politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU
s ohledem na to, že je potřeba posílit celkovou správu ekonomických
záležitostí v Evropské unii přispěním z úrovně EU
k budoucím vnitrostátním rozhodnutím. Její doporučení v rámci evropského
semestru jsou uvedena v doporučeních 1 až 6 níže.
(20)     Na základě tohoto
posouzení Rada prostudovala konvergenční program Litvy a její stanovisko[7] je
vyjádřeno zejména v doporučení 1 níže.
DOPORUČUJE, aby Litva v období
2012–2013 provedla tato opatření:
1.           Zajistit plánovaný pokrok v
zájmu včasného odstranění nadměrného schodku. Za tímto
účelem plně realizovat rozpočet na rok 2012 a věnovat úsilí
strukturální korekci uvedené v doporučení Rady v rámci postupu při
nadměrném schodku. Následně stanovit opatření nezbytná k
zajištění realizace rozpočtové strategie na rok 2013 a další léta
tak, jak se předpokládá, zajistit odpovídající úsilí o strukturální
korekci s cílem dosáhnout dostatečného pokroku v plnění
střednědobého rozpočtového cíle, včetně splnění výdajového
kritéria, a zároveň minimalizovat snížení prorůstových výdajů. V
tomto směru zvážit zvýšení daní, které nejméně omezují růst,
např. zdanění bydlení a environmentální daně, včetně
zdanění automobilů, a zároveň zlepšit dodržování daňových
předpisů. Posílit fiskální rámec, zejména zavedením vymahatelných a závazných
stropů na výdaje ve střednědobém rozpočtovém rámci.
2.           Přijmout právní
předpisy týkající se komplexní reformy důchodového systému. Navázat
zákonnou věkovou hranici pro odchod do důchodu na naději dožití,
stanovit jasná pravidla pro valorizaci důchodů a zlepšit
doplňkové programy spoření. Podpořit důchodovou reformu
opatřeními pro aktivní stárnutí.
3.           Řešit vysokou
nezaměstnanost, zejména mladých lidí, lidí s nízkou kvalifikací a
dlouhodobě nezaměstnaných soustředěním zdrojů na
aktivní politiku trhu práce při současném zlepšení její
účinnosti. Zvýšit efektivitu učňovského školství. Změnit
pracovněprávní předpisy, pokud jde o pružné smluvní dohody, podmínky
propouštění a ujednání o pružné pracovní době.
4.           Zvýšit motivaci pracovat a
posílit vazby mezi reformou sociální pomoci a aktivačními opatřeními,
zejména pro nejzranitelnější skupiny, ke snížení chudoby a sociálního
vyloučení.
5.           Realizovat všechny aspekty
souboru reforem státních podniků, a zejména zajistit oddělení funkcí
vlastnictví a řízení a oddělení obchodních a neobchodních
činností. Zavést odpovídající kontrolní nástroje pro posuzování
účinnosti reforem a zajistit, aby všechny státní podniky splnily požadavky
reformy.
6.           Posílit opatření ke
zlepšení energetické účinnosti budov, včetně zrušení
odrazujících překážek a rychlého ustavení podílového fondu. Podporovat
konkurenci v energetických sítích zlepšením vzájemného propojení se
zeměmi EU jak u elektřiny, tak u plynu.
V Bruselu dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012)
319 final.
[3]               P7_TA
(2012) 0048 a P7_TA (2012) 0047.
[4]               Rozhodnutí
Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[5]               COM(2012)
68 final.
[6]               Cyklicky
očištěné saldo bez jednorázových a dočasných opatření,
přepočítané útvary Komise na základě informací poskytnutých
v programu za použití společně dohodnuté metodiky.
[7]               Podle
čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.