title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2020 2020/C 282/14

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/89

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2020
      (2020/C 282/14)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) taktéž zprávu mechanismu varování, ve které Lotyšsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Lotyšsku pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lotyššsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Lotyšsko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč odvětvími a regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. To s sebou nese riziko, že se v Lotyšsku prohloubí rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Dne 30. dubna 2020 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2020 a svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Lotyšsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu.

                  (12)

                  Ve svém programu stability z roku 2020 vláda plánuje, že celkové saldo se zhorší ze schodku ve výši 0,2 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 na 9,4 % HDP v roce 2020. Za předpokladu nezměněné politiky by měl schodek v roce 2021 klesnout na 5,0 % HDP a do roku 2023 pak na 2,7 % HDP. Míra zadlužení, která se v roce 2019 snížila na 36,9 % HDP, by podle programu stability z roku 2020 měla v roce 2022 dosáhnout maxima ve výši přibližně 53 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota způsobená pandemií COVID-19.

                  (13)

                  Lotyšsko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijalo včasná rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 dosáhla tato rozpočtová opatření výše 3,0 % HDP. Opatření zahrnují možnosti odkladu daně až na tři roky, rozšíření možnosti využít státem placené nemocenské dovolené, podporu pro konkrétní odvětví a dodatečné výdaje na zdravotnictví. Kromě toho přijalo Lotyšsko opatření na podporu likvidity prostřednictvím záruk a úvěrů ve výši 3,2 % HDP. Opatření, která Lotyšsko přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (14)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo lotyšské saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit –7,3 % HDP v roce 2020 a –4,5 % HDP v roce 2021. Tyto údaje odrážejí víceméně podobný účinek stimulačních opatření jako v programu stability z roku 2020, ale předpokládá se, že pokles zaměstnanosti bude nižší a automatické stabilizátory na straně výdajů budou rovněž nižší. Míra zadlužení v letech 2020 a 2021 zůstane podle prognózy pod 60 % HDP.

                  (15)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy z důvodu předpokládaného překročení 3 % referenční hodnoty schodku HDP Lotyšskem v roce 2020. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (16)

                  Lotyšsko vyhlásilo dne 13. března 2020 nouzový stav a jeho platnost prodloužilo do 9. června 2020. Vláda omezila pohyb osob přes hranice Lotyšska s využitím letecké, železniční a námořní dopravy, uzavřela školy a univerzity, ale současně zajistila vzdělávání na dálku, zakázala veškeré veřejné akce, zavedla opatření k omezení sociálních kontaktů, omezila prodej o víkendech a propagovala digitální veřejné služby. Vzhledem k lepší epidemiologické situaci lotyšské orgány vnitrostátní omezení ke dni 12. května 2020 uvolnily a dohodly se na opětovném otevření hranic s Litvou a Estonskem ke dni 15. května 2020. Podle prognózy Komise z jara 2020 se očekává, že nezaměstnanost v roce 2020 stoupne na 8,6 % a v roce 2021 se mírně zlepší na 8,3 %. Ekonomika by v roce 2020 měla poklesnout o 7 %, přičemž vzhledem ke klesající zahraniční poptávce a rostoucí nejistotě budou nejvíce postiženy oblasti investic a vývozu. Očekává se, že zaměstnanost se sníží o 2,5 %, přičemž je zohledněna skutečnost, že negativní dopad na zaměstnanost bude výrazně zmírněn státem dotovaným systémem nucené dovolené pro zaměstnance a příspěvky na mzdy v odvětvích orientovaných na vývoz. Lotyšsko v reakci na krizi COVID-19 vypracovalo komplexní opatření fiskální a hospodářské politiky. Orgány tuto reakci soustředily do tří směrů: 1) podpora pro pracovníky; 2) podpora pro podniky; a 3) podpora pro hospodářská odvětví, která postihla krize nejvíce. Opatření v oblasti politiky zaměstnanosti, jejichž cílem je udržet zaměstnanost a posílit záchrannou sociální síť, zahrnují mimo jiné dotace na mzdy až do výše 75 % hrubé mzdy pracovníka, možnost nemocenské dovolené, je-li pracovníkovi diagnostikován COVID-19 nebo je-li v karanténě, a prodloužení dávek v nezaměstnanosti. Podpora podnikům, které čelí dočasným obtížím, má za cíl poskytnout životaschopným podnikům likviditu a rychle zvýšit dodávky životně důležitého zboží a služeb.

                  (17)

                  Pandemie COVID-19 si vyžádala nebývalá opatření k omezení šíření a dopadů nemoci. Zesílila strukturální nedostatky v lotyšském systému zdravotní péče, které přímo souvisejí s omezenými finančními a lidskými zdroji, jež má k dispozici, a s reformami, které postupují jen pomalu. Přístup ke kvalitní a cenově dostupné zdravotní péči a účinnost systému zdravotní péče jsou ovlivněny nízkou mírou veřejného financování. Výsledkem je velká míra subjektivně neuspokojených potřeb v oblasti zdravotní péče, vysoká finanční spoluúčast, především pokud jde o zranitelné skupiny obyvatel, a také nerovnost přístupu k péči. Dalším významným důvodem neuspokojivých výsledků v oblasti zdraví je nezdravý životní styl. Kromě toho se země potýká se složitou problematikou nedostatku pracovních sil ve zdravotnictví, což komplikuje poskytování zdravotnických služeb. Aby se účinnost a kvalita zdravotní péče zvýšila, je zásadní urychlit probíhající reformy, které zůstávají v počáteční fázi, a to včetně účinných preventivních opatření, silnější primární péče, racionalizace odvětví nemocniční péče a cíleného řízení kvality. Rozsah dopadu těchto reforem a příležitosti ke zlepšení výsledků v oblasti zdraví rovněž výrazně závisejí na výši veřejného financování pro tuto oblast. Aby bylo možné zvládnout podobné krize v budoucnu, je důležité zajistit investice do účinných a finančně zajištěných opatření v oblasti veřejného zdraví, která by předcházela šíření infekčních nemocí, omezovala je a zmírňovala a kontrolovala jejich dopad na výkonnost systému zdravotní péče. Investice by mohly být zaměřeny na poskytnutí nezbytného vybavení, spolehlivých služeb elektronického zdravotnictví, zařízení a lidských zdrojů v oblasti zdravotní péče a zajištění kapacity pro poskytování všech očekávaných běžných zdravotnických služeb souběžně s péčí o pacienty s COVID-19.

                  (18)

                  Lotyšsko přijalo opatření s cílem rozšířit podporu příjmů pro pracovníky a zabránit propouštění během stavu nouze. Podpora je však co do rozsahu i přiměřenosti omezená, zejména proto, že závisí na platbách příspěvků na sociální zabezpečení a na restriktivních kritériích způsobilosti. Režim rovněž neumožňuje částečný výkon pracovní činnosti. Postupnější přechod od podpory příjmu k pracovnímu příjmu by umožnil větší pružnost trhu práce v období pozastavení hospodářské činnosti a hospodářského oživení. Je třeba nepřetržitě usilovat o zlepšení přiměřenosti, délky a rozsahu záchranné sociální sítě pro všechny. Tyto snahy však omezují nízké daňové příjmy v poměru k HDP. I přes určité mírné zlepšení je přiměřenost zaručeného minimálního příjmu, minimálních důchodů a podpory příjmu pro osoby se zdravotním postižením nadále nízká. Lotyšsko zavedlo podporu v nezaměstnanosti pro nejzranitelnější osoby, avšak nezaměstnaní jsou vystaveni vysokému riziku chudoby, zejména pokud se doba trvání nezaměstnanosti prodlužuje. Existují nedostatky v přístupu k sociální ochraně, včetně pojištění pro případ nezaměstnanosti, pokud jde o osoby samostatně výdělečně činné a pracovníky s nestandardními smlouvami, a tyto nedostatky v pokrytí by se mohly řešit. Podíl nehlášené práce a nevykazovaných mezd vyplácených v hotovosti se sice snižuje, tyto jevy však jsou nadále rozšířené, což oslabuje sociální ochranu dotčených pracovníků a zvyšuje pracovní rizika. Je pravděpodobné, že největší problémy při hledání pracovního místa budou mít zranitelné skupiny. Integrace služeb v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání, zdravotnictví a sociálních služeb a poskytování sociálních služeb zůstává nadále na nízké úrovni. Podíl osob, které se potýkají se závažnou deprivací v oblasti bydlení, a osob čelících přelidněnosti domácností patří k nejvyšším v Unii, avšak sociálního bydlení je nedostatek.

                  (19)

                  Ke zmírnění dopadu krize může významně přispět poskytnutí podpory malým a středním podnikům s cílem pomoci jim rychle vytvořit kapacity pro pružné uspořádání práce a práci z domova. Jako obzvláště znepokojivá se jeví nízká míra registrace u veřejných služeb zaměstnanosti a nízká míra zapojení nezaměstnaných do aktivních opatření na trhu práce. Realizaci a skladbu aktivních opatření na trhu práce je třeba posílit a přizpůsobit tak, aby se zkrátila délka období nezaměstnanosti a usnadnil se přechod zpět do zaměstnání. Pro zlepšení odolnosti pracovní síly v době hospodářského útlumu je ještě důležitější vybavit lidi odpovídajícími dovednostmi. Díky účinným a snadno dostupným opatřením v oblasti vzdělávání dospělých, rekvalifikace a rozšiřování dovedností spolu s poskytováním sociálních služeb a podporou mobility by mohlo více lidí získat dovednosti, které jsou pro trh práce nezbytné. Je třeba také zlepšit digitální dovednosti vzhledem k tomu, že základní nebo pokročilejší digitální dovednosti má pouze 43 % Lotyšů. Mimořádná situace v souvislosti s pandemií COVID-19 rovněž zdůraznila potřebu zlepšit kvalitní digitální vzdělávání a odbornou přípravu a zajistit k nim všem studentům rovný přístup. Dále je důležité posílit kapacitu sociálních partnerů, aby se zajistilo jejich smysluplné a včasné zapojení do reakce na koronavirovou krizi a do následného oživení.

                  (20)

                  Prostřednictvím národní rozvojové instituce Altum byl rychle zaveden a realizován režim rozsáhlé podpory likvidity. Pomohl restrukturalizovat splátkové kalendáře podnikových úvěrů a prostřednictvím nových úvěrů poskytl podporu likvidity. Většina restrukturalizací bankovních úvěrů ovšem probíhá bez zapojení státních záruk. Podmínky způsobilosti pro státní záruky jsou poměrně přísné. V důsledku toho existuje riziko, že menší podniky se slabší finanční pozicí nebo neuhrazenými daňovými platbami podporu neobdrží. Restaurace a hotely, které patří v této krizi k nejpostiženějším odvětvím, mají potíže s přístupem k likviditě z důvodu slabého zajištění a slabé finanční pozice. Zároveň je důležité zachovat odolnost bankovního sektoru.

                  (21)

                  Pro podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Politiky na podporu digitální a ekologické transformace země by měly zohledňovat značné regionální rozdíly. Většina městských oblastí v Lotyšsku má vynikající digitální infrastrukturu, avšak pevné širokopásmové pokrytí ve venkovských oblastech, zejména v posledních úsecích, je nízké. Pokračující a ještě intenzivnější úsilí o zavedení vysokorychlostního širokopásmového připojení pomůže digitální infrastrukturu dále zlepšit. K řešení problémů, které přináší přechod na klimaticky neutrální ekonomiku, jsou zapotřebí investice zaměřené na diverzifikaci hospodářství, jeho modernizaci a zvýšení konkurenceschopnosti, mimo jiné prostřednictvím posílení investic do výzkumu a inovací a lidského kapitálu, a na zmírnění socioekonomických nákladů transformace. Environmentální udržitelnost Lotyšska závisí na pokroku směrem k dosažení vyšší energetické účinnosti, provedení vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, mimo jiné konkrétně v oblasti dopravy a stavebnictví, a na začlenění aspektů environmentální udržitelnosti do dalších hospodářských odvětví, zejména zemědělství a lesnictví. Zlepšení infrastruktury intermodální dopravy v Rize a jejím okolí by usnadnilo mobilitu pracovních sil a také by pomohlo omezit rostoucí spotřebu energie plynoucí z využívání osobních automobilů. Projekt Rail Baltica a projekty propojení energetických soustav jsou navíc klíčovými investičními prioritami Lotyšska, které mají zvýšit jeho bezpečnost a začlenění do vnitřního trhu. Další investice do energie z obnovitelných zdrojů, zejména větrné energie, a podpora přechodu na oběhové hospodářství s výrazně vyšší mírou recyklace mohou rovněž zlepšit environmentální i hospodářské výsledky a přispět k dosažení cílů v oblasti zmírňování změny klimatu. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Lotyšsku mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Lotyšsku z roku 2020. To by Lotyšsku umožnilo tento fond optimálně využít.

                  (22)

                  Lotyšsko výrazně omezilo rizikové finanční transakce ve svých bankách a přepracovalo svůj systém boje proti praní peněz. Zejména zakázalo poskytovat služby krycím společnostem se sídlem mimo Lotyšsko a změnilo řadu právních předpisů. Byly posíleny kapacity a funkce klíčových orgánů v oblasti dohledu, finančního zpravodajství a prosazování práva. Dohled nad finančními institucemi byl sice výrazně zpřísněn, ale mohl by být lépe zacílený a s lepším posouzením rizik účinnější. Kromě toho se sice zlepšila kapacita orgánů činných v trestním řízení a spolupráce mezi nimi, avšak jejich schopnost vyšetřovat a stíhat případy praní peněz by se mohla dále posílit.

                  (23)

                  Zatímco doporučení určená Lotyšsku v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (24)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Lotyšsko plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (25)

                  Pro dosažení rychlého zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Lotyšsko mělo zajistit, aby jeho politiky byly i nadále v souladu s doporučeními pro eurozónu pro rok 2020 a byly koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (26)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (27)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Lotyšsku v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Posílit odolnost a dostupnost systému zdravotní péče, mimo jiné poskytnutím dalších lidských a finančních zdrojů.

                  2.

                  Poskytovat odpovídající podporu příjmu skupinám, které jsou krizí postiženy nejvíce, a posílit záchrannou sociální síť. Zmírnit dopady krize na zaměstnanost, mimo jiné prostřednictvím pružného uspořádání práce, aktivních opatření na trhu práce a příslušných dovedností.

                  3.

                  Zajistit přístup firem, a zejména malých a středních podniků, k podpoře likvidity. Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice na podporu hospodářského oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na výzkum a inovace, čistou a efektivní výrobu a využívání energie, udržitelnou dopravu a digitální infrastruktury.

                  4.

                  Dosáhnout dalšího pokroku, pokud jde o rámec pro boj proti praní peněz.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 86.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Litvy na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2020 2020/C 282/15

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/95

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Litvy na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2020
      (2020/C 282/15)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 taktéž zprávu mechanismu varování, ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Litvě pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Litva se vyzývá, aby těchto možností plně využívala a jejich prostřednictvím pomáhala nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč litevskými odvětvími a regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. To s sebou nese riziko, že se v Litvě prohloubí rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Dne 15. května 2020 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2020 a dne 30. dubna 2020 svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Litvu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu.

                  (12)

                  V programu stability z roku 2020 vláda předpokládá, že celkové saldo se zhorší z přebytku ve výši 0,3 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 na schodek ve výši 11,4 % HDP v roce 2020. Pro rok 2021 je pak prognózován pokles schodku na 3,9 % HDP. Poměr dluhu veřejného sektoru k HDP, který se v roce 2019 zvýšil na 36,3 % HDP, by podle programu stability z roku 2020 měl v roce 2020 vzrůst na 50,6 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota zapříčiněná pandemií COVID-19.

                  (13)

                  Litva v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijala včasná rozpočtová opatření, aby zvýšila kapacitu svého systému zdravotní péče, zabránila šíření pandemie a poskytla pomoc obzvláště zasaženým občanům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 činila tato rozpočtová opatření 6,8 % HDP. Tato opatření zahrnují odklady daní, dodatečné financování na nákup zdravotnických potřeb, subvence na udržení pracovních míst a dávky pro osoby samostatně výdělečně činné a zaměstnance zasažené pandemií COVID-19. Vzhledem k tomu, že analýza návrhu a zavedení některých opatření, kterou provedla Komise, poukazuje na poměrně nízkou míru potenciálního využívání, předpokládala Komise menší dopad vládních opatření na veřejné finance. Litva navíc oznámila diskreční opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, avšak přispějí k poskytování likviditní podpory pro podniky, kterou program stability z roku 2020 odhaduje na 3,8 % HDP. Mezi tato opatření patří úvěrové záruky (2,9 % HDP). Opatření, která Litva přijala, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (14)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo litevské saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit –6,9 % HDP v roce 2020 a –2,7 % HDP v roce 2021. Míra zadlužení v letech 2020 a 2021 zůstane podle prognózy pod 60 % HDP.

                  (15)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Litva pro rok 2020 plánuje překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (16)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 se má HDP Litvy o 8 % snížit a poté má v roce 2021 následovat rychlé oživení ve výši 7,5 %. V reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 a ke zmírnění hospodářských dopadů představila Litva dne 16. března „Plán pro hospodářský stimul a zmírnění důsledků přenosu onemocnění COVID-19“. Tento plán dosahuje výše 2,5 miliardy EUR neboli 6,3 % HDP země a zahrnuje až 500 milionů EUR (1,3 % HDP) k zajištění nezbytných zdrojů pro systém zdravotní péče. Dalších 500 milionů EUR bylo vyčleněno na ochranu pracovních míst a příjmů. Kapacita státních garančních fondů byla zvýšena o 500 milionů EUR a na stimulaci hospodářství byly schváleny další státní záruky ve výši až 500 milionů EUR. V dubnu schválila Komise několik litevských programů pomoci na podporu litevského hospodářství v souvislosti s pandemií COVID-19. Tyto programy mají podnikům pomoci pokrýt okamžité potřeby provozního kapitálu, aby mohly pokračovat v činnosti během pandemie a po ní. Kromě toho Litevská centrální banka uvolnila některé kapitálové požadavky pro komerční banky, aby zvýšily úvěrování reálné ekonomiky.

                  (17)

                  Výsledky v oblasti zdraví jsou v Litvě stále pod úrovní ostatních členských států; důvodem je zčásti nedostatečně účinný systém zdravotní péče, který trpí nedostatkem finančních prostředků. Stávající pandemie tento systém vystavila dalšímu tlaku a zdůraznila další strukturální problémy, mezi něž patří pomalý pokrok při zlepšování kvality služeb, podinvestovaná primární zdravotní péče a nulový pokrok při přizpůsobování sítě nemocnic tak, aby byla efektivnější a lépe reagovala na potřeby. Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala rovněž na nerovnosti v oblasti zdraví v souvislosti s nedostatkem pracovních sil a zeměpisným nesouladem mezi službami a potřebami. Litva musí mobilizovat zdroje potřebné k řešení současné krize a zlepšení odolnosti svého systému zdravotní péče v budoucnu. Okamžitá opatření se sice zaměřují na posílení kapacit v oblasti zdravotnických pracovníků, kritického zdravotnického materiálu a vybavení za účelem záchrany lidských životů v průběhu pandemie, avšak navýšeny by měly být také dlouhodobé investice, aby se zvýšila odolnost systému zdravotní péče, tak aby byl schopen pokračovat ve svých aktivitách, vrátit se k optimálnímu fungování a připravit se na nové otřesy. Bude to vyžadovat přidělení dostatečných zdrojů na zlepšení dostupnosti, účinnosti a kvality systému zdravotní péče, aby mohl lépe reagovat na výzvy spojené s nárůstem chronických onemocnění, stárnutím a přetrvávajícími nerovnostmi v oblasti zdraví. Primární péče a rozvoj elektronického zdravotnictví hrají v tomto ohledu ústřední úlohu. Litva by měla rovněž zajistit, aby nebyla zmařena nedávná zlepšení cenové dostupnosti zdravotní péče. V zájmu odolnosti v budoucnu bude rovněž nezbytné, aby se posílila schopnost systému omezovat nezdravý životní styl (což je jeden z dalších významných faktorů stojících za špatnými výsledky v oblasti zdraví v Litvě), a bude třeba věnovat větší úsilí přípravě odvětví dlouhodobé péče na potřeby stárnoucí populace.

                  (18)

                  Před pandemií COVID-19 byla účast na trhu práce vysoká a nezaměstnanost byla nízká, avšak tato krize přinesla nové výzvy. Litva zavedla s finanční pomocí Unie režim zkrácené pracovní doby, aby zmírnila dopady pandemie na zaměstnanost, a zavedla řadu dalších opatření, aby zmírnila negativní dopady na podniky a osoby samostatně výdělečně činné. Před krizí se dosah aktivních opatření politiky trhu práce snižoval a účast na vzdělávání dospělých byla nízká. V zájmu pomoci nezaměstnaným vrátit se co nejdříve na trh práce však bude zapotřebí větší dosah a dostatečné financování aktivních opatření politiky trhu práce a dalších opatření zaměřených na rozšiřování dovedností a rekvalifikaci pracovní síly, jakož i poskytování účinné podpory udržitelným způsobem, a to i po skončení fáze oživení. Posílení kapacit sociálních partnerů je důležité pro zajištění jejich smysluplného a včasného zapojení do přípravy procesu ukončování opatření a zotavení.

                  (19)

                  Před krizí byly sice podniknuty kroky k řešení rizika chudoby a sociálního vyloučení, např. zvýšením univerzálních přídavků na děti a důchodů, avšak chudoba a příjmová nerovnost jsou stále jedny z nejvyšších v Unii. Litva má srovnatelně nízké veřejné výdaje na sociální ochranu a dopad sociálních transferů na snižování chudoby je nízký – ve srovnávacím přehledu sociálních ukazatelů, který je podkladem pro evropský pilíř sociálních práv, je hodnocen jako kritický. Nízká progresivita a schopnost přerozdělit systém daní a dávek omezuje schopnost země financovat veřejné statky a služby a snižovat chudobu a příjmovou nerovnost. Negativní dopad pandemie COVID-19 na zaměstnanost a příjmy domácností tyto problémy ve střednědobém horizontu pravděpodobně ještě zhorší. Možná bude zapotřebí přijmout dočasná opatření, jako je např. revize pravidel způsobilosti, výše a doby trvání některých dávek, aby se situace těch nejvíce postižených pandemií nezhoršovala. Záchranná sociální síť by měla být rozšířena na podporu všech skupin, včetně osob samostatně výdělečně činných, atypických pracovníků a nejzranitelnějších osob. Je třeba posílit poskytování hlavních sociálních služeb a sociálního bydlení na podporu těch nejpotřebnějších.

                  (20)

                  Nesmírně důležitá je likviditní podpora pro podniky prostřednictvím úvěrů a záruk ze strany veřejného sektoru se zaměřením na malé a střední podniky, avšak rozložení likviditní podpory společností musí zprostředkovatelé provést účinně a rychle a podmínky pro získání úvěru musí zohlednit krizovou situaci. Při navrhování a provádění těchto opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru. Zlepšit cash-flow malých a středních podniků může pomoci rovněž možnost odložení plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení a urychlení smluvních plateb ze strany orgánů veřejné správy. Nově založené začínající a rychle se rozvíjející podniky potřebují specifickou podporu, např. ve formě kapitálových podílů veřejných institucí a pobídek pro fondy rizikového kapitálu ke zvýšení jejich investic do těchto podniků. Mělo by se zachovat úsilí o snížení zbytečné regulační a administrativní zátěže a poskytování efektivních digitálních služeb občanům a podnikům.

                  (21)

                  Litva by měla zajistit, aby její opatření na podporu hospodářského oživení byla zaměřená na budoucnost a usnadňovala digitální a ekologickou transformaci, v jejichž rámci je třeba řešit řadu otázek. Pokud jde o digitální transformaci, jsou digitální dovednosti pod průměrem Unie a malé a střední podniky vykazují značné obtíže při nabírání zaměstnanců do oblastí IKT. Zavádění optických vláken je sice v rámci Unie na nadprůměrné úrovni, a to v městských i venkovských oblastech, avšak pokrytí pevným širokopásmovým připojením a související využití je velmi nízké a mezi městy a venkovem zeje široká propast.

                  (22)

                  Pro podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Pokud jde o ekologickou transformaci, zůstávají celkové emise skleníkových plynů v Litvě od roku 2010 více méně beze změny. Produktivita zdrojů v Litvě patří k nejnižším v Unii a míra využití oběhových materiálů (druhotných surovin) je hluboko pod průměrem Unie. V souladu s litevským národním plánem v oblasti energetiky a klimatu by dekarbonizaci hospodářství výrazně napomohlo zlepšení energetické náročnosti budov díky řešením v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů, modernizace systémů vytápění a zvýšení udržitelnosti dopravního odvětví. Cílené veřejné a soukromé investice zaměřené na řešení těchto problémů a další investice s výrazným dopadem na životní prostředí a zdraví mohou podpořit růst a odolnost a pomoci zajistit udržitelné oživení po krizi. Investice, které již byly naplánovány, umožňují rychlou identifikaci projektů, jež mohou být předsunuty, a přispějí k hospodářskému oživení, například v oblasti renovace budov a energie z obnovitelných zdrojů. Přípravné práce pro střednědobá ozdravná opatření mohou vycházet z národních plánů členských států v oblasti energetiky a klimatu, seznamu projektů společného zájmu a plánů rozvoje infrastruktury. Kromě toho jsou litevskými klíčovými investičními prioritami projekt Rail Baltica a projekty propojení energetických sítí, jejichž cílem je zlepšit bezpečnost země a její začlenění do vnitřního trhu Unie. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Litvě mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Litvě z roku 2020. Litva by tak mohla tento fond co nejlépe využít.

                  (23)

                  Zatímco doporučení určená Litvě v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (24)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Litva plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (25)

                  Za účelem dosažení rychlého zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Litva měla zajistit, aby její politiky byly i nadále v souladu s doporučeními pro eurozónu pro rok 2020 a byly koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (26)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (27)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Litvě v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Posílit odolnost systému zdravotní péče, a to mimo jiné mobilizací odpovídajících finančních prostředků a řešením nedostatku pracovních sil ve zdravotnictví a klíčového zdravotnického materiálu. Zlepšit dostupnost a kvalitu zdravotnických služeb.

                  2.

                  Zmírnit dopad krize COVID-19 na zaměstnanost. Zvýšit financování a dosah aktivních opatření politiky trhu práce a podporovat dovednosti. Zajistit dosah a přiměřenost sociální záchranné sítě a zvýšit účinnost systému daní a dávek na ochranu proti chudobě.

                  3.

                  Podpořit likviditu podniků, zejména malých a středních podniků a odvětví orientovaných na vývoz. V zájmu podpory hospodářského oživení předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podporovat soukromé investice. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na pokrytí a využívání širokopásmového připojení s velmi vysokou kapacitou, na čistou a účinnou výrobu a využívání energie a udržitelnou dopravu. Podporovat technologické inovace v malých a středních podnicích.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 91.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2020 2020/C 282/16

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/101

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2020
      (2020/C 282/16)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) taktéž zprávu mechanismu varování, ve které Lucembursko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Lucembursku pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lucembursko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Lucemburska v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o přijetí revidované fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Lucembursko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Lucembursko předložilo svůj národní program reforem na rok 2020 dne 30. dubna 2020 a svůj program stability z roku 2020 dne 29. dubna 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (10)

                  Na Lucembursko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu.

                  (11)

                  V programu stability z roku 2020 vláda předpokládá, že celkové saldo se zhorší z přebytku ve výši 2,2 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 na schodek ve výši 8,5 % HDP v roce 2020. Očekává se, že tento schodek klesne v roce 2021 na 3,0 % HDP. Míra zadlužení, která se v roce 2019 zvýšila na 22,1 % HDP, by podle programu stability z roku 2020 měla v roce 2020 vzrůst na 28,7 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota z důvodu pandemie COVID-19.

                  (12)

                  Lucembursko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného unijního přístupu přijalo včasná rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc osobám a odvětvím, které byly zasaženy nejvíce. Podle programu stability z roku 2020 dosáhla tato rozpočtová opatření výše 5,5 % HDP. Mezi opatření patří posílení zdravotnických služeb, podpora podniků v tísni, vratné a nevratné podpory, a to i pro osoby samostatně výdělečně činné a režim zkrácené pracovní doby, a to i pro přeshraniční pracovníky. Lucembursko také oznámilo opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, ale přispějí k poskytování likviditní podpory pro podniky. Tato opatření zahrnují odklad daně, úvěry malým a středním podnikům v dočasných finančních potížích a záruky. Na rozdíl od programu stability z roku 2020 Komise odhaduje, že soubor opatření bude mít menší dopad, neboť nepovažuje odklady daní a poskytování úvěrů za diskreční opatření s dopadem na rozpočet. Orgány jsou nicméně toho názoru, že odklady u přímých daní by nakonec částečně dopad na rozpočet měly, což je zahrnuto do výše uvedené částky ve výši 5,5 % HDP. Podíl nákladů souvisejících s režimy zkrácené pracovní doby je navíc považován za součást fungování automatických stabilizátorů. Opatření, která Lucembursko přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (13)

                  Pokud jde o saldo veřejných financí Lucemburska, na základě prognózy Komise z jara 2020 se za předpokladu, že nedojde ke změně politik, očekává v roce 2020 schodek ve výši 4,8 % HDP a v roce 2021 přebytek ve výši 0,1 % HDP. Míra zadlužení v letech 2020 a 2021 zůstane podle prognózy pod 60 % HDP. Ve srovnání s prognózou Komise z jara 2020 je program stability založen na obezřetnějších předpokladech, pokud jde o příjmy i výdaje.

                  (14)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Lucembursko pro rok 2020 předpokládá, že překročí referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (15)

                  Lucembursko má jeden z nejvýkonnějších systémů zdravotní péče v Unii. Vzhledem k tomu, že 49 % lékařů a 62 % zdravotnického personálu jsou cizí státní příslušníci, je však tento systém výrazně nad prahem kritické zranitelnosti (ukazatel Světové zdravotnické organizace). V této souvislosti by na lucemburský systém zdravotní péče mohla mít v době krize dopad případná jednostranná rozhodnutí sousedních zemí. Lucembursko muselo v rekordním čase přijmout krátkodobá opatření, aby v souvislosti s krizí COVID-19 zvýšilo odolnost svého systému zdravotní péče – například mobilizovalo lékařskou infrastrukturu, dočasně rozšířilo nemocnici a zajistilo ubytování v Lucembursku pro přeshraniční zdravotnické pracovníky a jejich rodiny.

                  (16)

                  Očekává se, že se systém zdravotní péče bude kromě rostoucího počtu neobsazených pracovních míst ve zdravotnictví, k němuž dochází v posledních letech, v budoucnu potýkat i s dalšími problémy. Konkrétně se očekává vyšší poptávka po zdravotní péči ze strany rostoucí a stárnoucí populace a v nadcházejících 15 letech se počítá s odchodem 59 % až 69 % zdravotnického personálu do důchodu. Důležitou úlohu při zachování atraktivity práce ve zdravotnictví budou hrát nové kombinace dovedností, rozvoj profesních rolí, sdílení úkolů a vzájemná nahraditelnost. Obecněji lze říci, že existuje prostor pro zlepšení správy systému zdravotní péče, včetně spolupráce se sousedními zeměmi, a vláda již zahájila významnou reformu. I když má již Lucembursko rozvinutou digitální infrastrukturu, pokračuje stále v úsilí při zavádění řešení v oblasti elektronického zdravotnictví, jako jsou např. digitální řešení pro náhrady poskytovatelům služeb. Lucembursko se výrazně zaměřilo na digitální technologie, jako jsou superpočítače, umělá inteligence, technologie blockchain a data velkého objemu, a má potenciál mobilizovat tyto kapacity a spolupracovat na úrovni Unie, aby mohlo významně přispět k výzkumu za účelem neutralizace viru způsobujícího onemocnění COVID-19 a omezení infekcí. Lucembursko rovněž zavedlo nový režim podpory pro investiční projekty v oblasti výzkumu a vývoje zaměřené na produkty pro boj s pandemií COVID-19 a které jsou zapotřebí, aby se prostřednictvím vývoje účinné léčby a očkovacích látek vyřešila současná pandemie.

                  (17)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 se očekává, že nezaměstnanost v roce 2020 vzroste na 6,4 % a v roce 2021 se opět sníží na 6,1 %. Lucembursko přijalo řadu opatření na zachování zaměstnanosti, zejména „chômage partiel“. Zvláštní pozornost by však měla být věnována zranitelnějším skupinám, jako jsou starší pracovníci a pracovníci s nízkou kvalifikací, a to v situaci, kdy vzhledem k tomu, že od ledna 2019 byla zavedena povinná registrace příjemců dávek z nového systému minimálního příjmu (REVIS, „revenu d’inclusion sociale“) na úřadu práce, již došlo k nárůstu počtu registrovaných nezaměstnaných osob. Tito zranitelnější lidé by byli zvýšenou konkurencí na trhu práce v důsledku krize COVID-19 postiženi nejvíce. Dalšími zranitelnými osobami postiženými krizí by mohli být dočasní pracovníci i obecně osoby s nízkou kvalifikací. Pokud jde o starší pracovníky, jejich nízká míra zaměstnanosti zůstává v Lucembursku strukturálním problémem, který má dopad také na dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, jak je uvedeno v doporučeních, která byla Lucembursku adresována v předchozích letech. V současné době čelí starší pracovníci dalšímu riziku, že budou z důvodu krize COVID-19 propuštěni; zvýšit jejich adaptabilitu, pokud jde o jiná pracovní místa a odvětví, mj. i prohlubováním dovedností a změnou kvalifikace, je nezbytné více než kdy předtím. Pokud jde o sociální začleňování, nachází se Lucembursko blízko průměru Unie, ale ukazatele týkající se nerovnosti a chudoby pracujících se v posledních letech zhoršují a příležitosti pro studenty jsou nadále silně ovlivněny jejich socioekonomickým zázemím. V této souvislosti je třeba podpořit zejména zranitelnější skupiny, aby mohly čelit sociálním dopadům krize COVID-19.

                  (18)

                  Na podporu podniků během krize COVID-19, zejména malých a středních podniků, včetně osob samostatně výdělečně činných a mikropodniků, Lucembursko do svého stabilizačního plánu předloženého dne 25. března 2020 zahrnulo řadu opatření. V důsledku zhroucení poptávky a stávajících opatření, která brání mnoha podnikům zcela ve fungování nebo jejich fungování omezují, je jedním z nejvíce postižených odvětví maloobchod. V době po krizi COVID-19 by maloobchod oživila regulační flexibilita. Bylo by navíc přínosné podporovat malé a střední podniky při přijímání digitálních technologií, které zajišťují kontinuitu činnosti, jako je např. elektronické obchodování. Během celého období oživení by měla být zachována vhodná opatření a současně by mělo docházet k jejich postupnému a flexibilnímu rušení; měla by být identifikována nejvíce postižená odvětví, aby mohly být vypracovány konkrétní plány podpory, které by jim během období oživení pomohly nezůstat pozadu. Při provádění těchto opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru. Po nejnaléhavější fázi krize COVID-19 může k transformaci a vzniku nových malých a středních podniků v odvětvích podporujících růst přispět reforma lucemburského insolvenčního rámce, jež může pomoci podnikům dostat druhou šanci, pokud bez vlastního zavinění čelí úpadku..

                  (19)

                  V zájmu podpory hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podporovat soukromé investice, mimo jiné prostřednictvím příslušných reforem, zejména v oblasti digitalizace a zelených odvětví. Lucembursko již zahájilo iniciativy na podporu digitalizace a inovací, ale technologická integrace v podnikatelském sektoru a soukromé investice, jakož i digitalizace veřejných služeb jsou i nadále nízké ve srovnání s vysokým potenciálem prostředí země a jejích ambicí přejít na ekonomiku založenou na datech. Pro podporu malých a středních podniků a pro zvýšení produktivity a konkurenceschopnosti budou mít zásadní význam investice do digitalizace, pokročilých digitálních dovedností a inovací. Oživení by mělo být rovněž v krátkodobém horizontu dále podpořeno předsunutím ambiciózních zelených investic. Klíčovými odvětvími mohou být zejména udržitelná doprava včetně železnic, udržitelná výstavba, zejména ve vztahu k energetické účinnosti budov, stávajících i nových, a energie z obnovitelných zdrojů. To by přispělo k vytvoření spolehlivého zeleného stimulu a podpořilo Lucembursko při dosahování jeho cílů do roku 2030, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů, energetickou účinnost a energii z obnovitelných zdrojů, jakož i při přípravě podmínek pro neutralitu z hlediska klimatu. Nezbytné zůstává i další zjišťování investičních potřeb a finančních zdrojů pro investice, a to i s ohledem na dopad pandemie COVID-19 na hospodářství a veřejné finance. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Lucembursku mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Lucembursku z roku 2020. To by Lucembursku umožnilo tento fond optimálně využít.

                  (20)

                  Lucembursko se v oblasti praní peněz potýká s významnými riziky vzhledem k vysokému přílivu přímých zahraničních investic a k existenci složitých právních struktur se zahraničními sponzory. Tato rizika se odrážejí ve vnitrostátním posouzení rizik, zejména ve vztahu k profesionálům zapojeným do poskytování služeb společnostem a trustům nebo investičních služeb. Nedostatky v uplatňování rámce pro boj proti praní peněz ze strany těchto profesionálů vedou k nedostatečným analýzám rizik a k nízké míře oznamování podezřelých aktivit. Intenzita dohledu nad těmito profesionály nedostačuje k nápravě těchto nedostatků. Aby se omezilo utajení a zjistili skuteční majitelé společností, byl zřízen vnitrostátní registr skutečných majitelů. Kvalitu poskytovaných informací a účinnost registru je třeba průběžně sledovat.

                  (21)

                  Boj proti agresivnímu daňovému plánování má i nadále klíčový význam pro zlepšení účinnosti a spravedlnosti daňových systémů, jak bylo uznáno v doporučení týkajícího se hospodářské politiky eurozóny na rok 2020. Dopady strategií agresivního daňového plánování na jiné členské státy vyžadují koordinovaný postup vnitrostátních politik pro doplnění právních předpisů Unie. Lucembursko přijalo opatření proti agresivnímu daňovému plánování a uskutečnilo dříve schválené mezinárodní a evropské iniciativy, avšak vysoký podíl dividend, úroků a licenčních poplatků na HDP napovídá, že podniky využívají daňová pravidla Lucemburska k agresivnímu daňovému plánovaní. Většinu přímých zahraničních investic vlastní tzv. zvláštní účelové jednotky. Neexistence srážkové daně z odchozích úroků a licenčních poplatků (tj. odváděných rezidenty Unie rezidentům třetích zemí) a osvobození plateb dividend od srážkových daní může za určitých okolností vést k úplné absenci zdanění těchto plateb, pokud tyto platby nejsou zdaněné ani v jurisdikci příjemce. Lucembursko předložilo návrh zákona, kterým se zavádí neodečitatelnost úroků a licenčních poplatků do jurisdikcí uvedených na unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti, a to v souladu se svým závazkem zavést vůči těmto jurisdikcím obranná opatření.

                  (22)

                  Zatímco doporučení určená Lucembursku v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (23)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Lucembursko plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (24)

                  Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Lucembursko mělo zajistit, aby jeho politiky byly i nadále v souladu s doporučeními pro eurozónu z roku 2020 a byly koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (25)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska a zveřejnila ji ve své zprávě o Lucembursku pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lucembursku určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lucembursku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (26)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Lucembursku v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Zlepšit odolnost systému zdravotní péče zajištěním odpovídající dostupnosti zdravotnických pracovníků. Urychlit reformy za účelem zlepšení správy systému zdravotní péče a elektronického zdravotnictví.

                  2.

                  Zmírnit dopad krize COVID-19 na zaměstnanost se zvláštním ohledem na lidi v obtížné situaci na trhu práce.

                  3.

                  Zajistit účinné provádění opatření na podporu likvidity podniků, zejména malých a středních, a osob samostatně výdělečně činných. Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice na podporu hospodářského oživení. Zaměřit investice na zelenou a digitální transformaci, zejména na udržitelnou dopravu a budovy, čistou a účinnou výrobu a využívání energie, a přispět tak k postupné dekarbonizaci ekonomiky. Podpořit inovace a digitalizaci, zejména v podnikatelském sektoru.

                  4.

                  Zajistit účinný dohled nad rámcem pro boj proti praní peněz a jeho prosazování, pokud jde o profesionály poskytující služby trustům a společnostem a investiční služby. Intenzivněji řešit aspekty daňového systému, které usnadňují agresivní daňové plánování, zejména prostřednictvím odchozích plateb.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 97.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.