title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Francie na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/114

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Francie na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2016
   (2016/C 299/27)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada je přijala dne 8. března 2016 (3). Francie by jakožto země, jejíž měnou je euro, měla vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Francii za rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Francie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva obsahovala rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 Komise prezentovala výsledky tohoto hloubkového přezkumu. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Francie se potýká s nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou. Zejména při mírném tempu růstu a nízké inflaci se Francie vyznačuje vysokým a dále narůstajícím veřejným dluhem a zhoršenou konkurenceschopností. Mimořádně důležité je přijetí opatření, jež by snížila riziko nepříznivých účinků na francouzské hospodářství a vzhledem k jeho velikosti i nepříznivých vedlejších účinků na hospodářskou a měnovou unii.

               (3)

               Dne 29. dubna 2016 předložila Francie svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Francii se v současnosti vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2016 si vláda vytyčila cíl odstranit nadměrný schodek do roku 2017, v souladu s doporučením Rady ze dne 10. března 2015. Celkový schodek má podle plánu v roce 2019 klesnout na 1,2 % HDP. Střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 0,4 % HDP – by podle plánu mělo být dosaženo do roku 2018. Podle programu stability by měl poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2017 dosáhnout své maximální hodnoty 96,5 % a poté klesat až na 93,3 % HDP v roce 2019. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je celkově realistický. Opatření potřebná k podpoření plánovaných cílových schodků od roku 2017 však dosud nebyla v dostatečné míře specifikována. Na základě prognózy Komise z jara 2016 se očekává, že celkový schodek veřejných financí v roce 2016 dosáhne 3,4 % HDP, což je v souladu se schodkem doporučeným Radou v roce 2015. V roce 2017 se za předpokladu nezměněné politiky očekává, že celkový schodek veřejných financí dosáhne 3,2 % HDP, čímž bude ohroženo splnění lhůty k nápravě nadměrného schodku. Doporučené fiskální úsilí se podle projekcí v letech 2016 a 2017 nerealizuje, neboť konsolidační strategie Francie spoléhá především na zlepšení cyklických podmínek a přetrvávání prostředí s nízkými úrokovými sazbami; jelikož tyto faktory leží mimo kontrolu orgánů, obnášejí rizika nedodržení. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že hrozí, že Francie ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží, přestože má podle současných očekávání v roce 2016 dosáhnout cíle, pokud jde o celkový schodek. Proto bude zapotřebí přijmout další opatření k zajištění trvalé nápravy nadměrného schodku do roku 2017.

               (6)

               Poměr veřejných výdajů k HDP ve Francii je jeden z nejvyšších v Unii a navzdory mírnému poklesu v roce 2015 zůstává výrazně nad průměrem eurozóny. Francie provádí plán na snížení veřejných výdajů o 50 miliard EUR ve srovnání s trendovým růstem v letech 2015 až 2017 na všech úrovních veřejné správy, je však možné, že významného snížení veřejných výdajů tak nebude dosaženo. Efektivitu tohoto plánu by pomohlo zvýšit podrobnější upřesnění opatření, o něž se opírají snížení výdajů, a zároveň zajištění toho, aby úsporná opatření zohledňovala téměř nulovou inflaci.

               (7)

               Úkolem zůstává dále podle plánu snižovat poměr výdajů, neboť proces určení rozsáhlých oblastí možných úspor nebyl dostatečně přínosný a přezkumy výdajů měly zatím skrovné výsledky. V odvětví bydlení Francie vynakládá téměř dvojnásobek toho, co jiné evropské země, aniž lze na trhu s bydlením zaznamenat lepší výsledky. Spojený dopad plánovaného snižování dotací místním orgánům od ústřední vlády a důraznější kontroly výdajů místních samospráv, zejména omezením růstu administrativních nákladů místních orgánů, by mohl ochránit jejich investiční kapacitu. Přezkumy výdajů by mohly být vhodným nástrojem pro určení takových úspor. Nedávná reforma místní samosprávy má nadto potenciál ke zvýšení efektivity systému ve střednědobém až dlouhodobém horizontu.

               (8)

               Rozsáhlých krátkodobých úspor nelze dosáhnout, aniž by se výrazným způsobem omezil nárůst výdajů na sociální zabezpečení, které představují více než polovinu výdajů vládních institucí. Pokud jde o důchodový systém, došlo ke zlepšení jeho udržitelnosti díky dohodě o doplňkových důchodových systémech uzavřené v roce 2015, ale mohl by se nadále potýkat se schodky v krátkodobém až střednědobém horizontu, zejména za nepříznivých makroekonomických podmínek. Od předchozích reforem důchodového systému se navíc očekává, že sníží současný vysoký poměr veřejných výdajů na důchody až po roce 2025. Francie si stanovila ambiciózní cíle na roky 2016 a 2017 s cílem omezit růst výdajů na zdravotní péči. Tyto cíle by mohly být doplněny dalším úsilím o identifikaci úspor z důvodu vyšší efektivity ve střednědobém až dlouhodobém horizontu.

               (9)

               Byla podniknuta politická opatření ke snížení nákladů práce a zlepšení ziskových marží podniků prostřednictvím daňové úlevy ve výši 20 miliard EUR zaměřené na konkurenceschopnost a zaměstnanost a 10 miliard EUR v podobě dodatečných škrtů v sociálních příspěvcích zaměstnavatelů v rámci paktu odpovědnosti a solidarity. Nastavení těchto opatření, jež představují 1,5 % HDP a přispívají ke zmírnění rozdílů mezi Francií a průměrem eurozóny, pokud jde o náklady práce, může stát v cestě jejich efektivitě. Výsledky plánovaných hodnocení těchto opatření ke snížení nákladů budou užitečné při rozhodování ohledně budoucího nastavení těchto systémů, aby se zajistilo, že tato opatření dosáhnou svých cílů z hlediska efektivity. U těchto hodnocení je obzvlášť významný jejich dopad na tvorbu mezd a zaměstnanost.

               (10)

               Za současné vysoké nezaměstnanosti existují rizika, že náklady práce za minimální mzdu zabrání zaměstnávání lidí s nízkou kvalifikací. I když minimální mzda je vysoká oproti mediánové mzdě, náklady práce za minimální mzdu byly sníženy osvobozeními od sociálních příspěvků. Zvýšení minimální mzdy vyvolávají zvýšení mezd u většiny kategorií zaměstnanců a mohou vytvářet tlak na zvyšování mezd. Kvůli mechanismu valorizace minimální mzdy existuje smyčka zpětné vazby mezi zvýšeními průměrných mezd a změnami minimální mzdy, což oddaluje nezbytné přizpůsobení mzdy v reakci na nepříznivou hospodářskou situaci.

               (11)

               Nedávné reformy vytvořily pro zaměstnavatele jen omezený prostor k pružnosti pro odchýlení se od dohod na úrovni celého odvětví. To se týká všech aspektů podmínek zaměstnávání, včetně mzdy, pracovní doby, zaměstnávání a pracovních podmínek, a omezuje to možnosti, aby společnosti přizpůsobovaly stav personálu podle svých potřeb. V současné době mohou odvětví bránit společnostem, aby případ od případu a po jednáních se sociálními partnery určily podmínky, za nichž se pracovní doba může odchýlit od dohod na úrovni celého odvětví. Zavádění odchylek od odvětvových dohod a obecných právních předpisů upravujících pracovní podmínky prostřednictvím dohod na úrovni podniků by mohlo být usnadněno, a to v konzultaci se sociálními partnery.

               (12)

               V roce 2015 vzrostla míra nezaměstnanosti na 10,4 %. Nezaměstnanost je vyšší u mladých lidí, státních příslušníků třetích zemí a méně kvalifikovaných pracovníků. Struktura trhu práce je čím dál polarizovanější, neboť vysoce vzdělaní pracovníci bývají najímáni se smlouvami na dobu neurčitou a procentní podíl pracovních míst s nízkou kvalifikací, která jsou čím dál nejistější, se nemění. Podíl smluv na dobu určitou kratší než na jeden měsíc se v roce 2015 v celkových náborech zvýšil na téměř 70 %. Právní rámec upravující pracovní smlouvy, zejména pokud jde o právní úpravu u výpovědi smlouvy na dobu neurčitou, může přispívat k této vysoké segmentaci trhu práce. Dlouhodobé zhoršování situace na trhu práce představuje zátěž pro udržitelnost systému dávek v nezaměstnanosti. V únoru 2016 se předpokládalo, že v roce 2015 činil schodek 4,5 miliardy EUR, v roce 2016 bude činit 4,2 miliardy EUR a v roce 2017 bude činit 3,6 miliardy EUR. Tím by se dále zvýšilo zadlužení daného systému ze 25,8 miliardy EUR v roce 2015 na 30,0 miliard EUR v roce 2016 a 33,6 miliardy EUR v roce 2017. Výpočet dávek upřednostňuje zřetězení krátkodobých pracovních míst na plný úvazek oproti dlouhodobým pracovním místům na částečný úvazek a vytváří pobídky pro zaměstnavatele, aby nabízeli krátkodobé zaměstnání, jež bude doplněno zaměstnaneckými výhodami. Struktura systému dávek v nezaměstnanosti, zejména pokud jde o podmínky způsobilosti a postupné snižování dávek, navíc oslabuje pobídky k návratu do práce.

               (13)

               Přechod ze školy do zaměstnání zůstává problematickým a nejvíce jsou zasaženi nejméně kvalifikovaní mladí lidé. U kategorií s nízkou kvalifikací klesá využívání učňovské přípravy v kontextu diferencovaných regionálních strategií a omezené schopnosti systému přizpůsobit se novým hospodářským potřebám. Nabídka odborné přípravy pro nezaměstnané, méně kvalifikované pracovníky a zaměstnance malých a středních podniků zůstává nedostatečná. Probíhající reformy odborného vzdělávání, včetně reforem co do správy, pobídek a poradenství, a nový program cíleného vzdělávání nezaměstnaných stále ještě nejsou plně prováděny a je třeba, aby byly posíleny. Neuspokojivá spolupráce mezi různými aktéry zapojenými do procesu soustavného odborného vzdělávání brání efektivnímu přidělování prostředků. Obnovit vyváženost v přístupu by mohlo pomoci nadcházející zavedení osobní evidence činností (compte personel d'activité).

               (14)

               Francouzské podnikatelské prostředí se nadále řadí do středu, zejména pokud jde o zátěž vládní regulace, v níž Francie zaujímá v mezinárodním srovnání špatné postavení. Program zjednodušování pokračuje podle plánu, avšak pokrok v provádění je nevyrovnaný, zejména pokud jde o opatření zacílená na společnosti, a v četných oblastech přetrvávají problémy.

               (15)

               Francouzské hospodářství má neúměrně vysoký podíl menších podniků ve srovnání s jinými členskými státy, což omezuje úroveň jejich produktivity. Neočekává se, že nedávné iniciativy na zmírnění dopadu požadavků souvisejících s velikostí podniku významně ovlivní růst podniků, zejména s ohledem na jejich omezenou oblast působnosti a na dočasnou povahu některých opatření. V důsledku toho budou růst francouzských podniků nadále omezovat dopady prahových hodnot.

               (16)

               V některých odvětvích služeb se zlepšila hospodářská soutěž, ale v jiných odvětvích zůstávají vytvořené překážky, zejména ve službách poskytovaných podnikům, neboť významný podíl těchto služeb nebyl dotčen nedávnými reformami, a v síťových odvětvích. Určitý počet překážek vstupu a předpisy, jakož i tarify brzdí hospodářskou činnost v oblasti regulovaných profesí, a tím negativně ovlivňují produktivitu ostatních odvětví, která těchto služeb využívají. Přijetím zákona o minimální mzdě (tzv. Loi Macron) v roce 2015 byly některé překážky odstraněny, ale je třeba vynaložit více úsilí. Další problémy vyplývají z restriktivního uplatňování požadavků na povolení.

               (17)

               Francie nadále zaostává za vedoucími zeměmi EU v oblasti inovací, navzdory velkoryse pojaté veřejné podpoře v této oblasti. V posledních 15 letech panuje ve veřejných programech na podporu inovací přebujelost a nestabilita, což zavdává zvýšený důvod k obavám, pokud jde o celkovou koordinaci, soudržnost a efektivitu těchto programů. Tím jsou obzvlášť dotčeny malé a střední podniky.

               (18)

               Poměr daní k HDP je jeden z nejvyšších v Unii. Jeho složení není příznivé pro hospodářský růst, neboť značně zatěžuje výrobní faktory, avšak poměrně málo spotřebu. Daň z příjmu právnických osob začala v roce 2014 mírně klesat a Francie začala stírat rozdíl oproti průměru EU v oblasti ekologických daní, avšak výnosy z DPH zůstávají nízké jako podíl HDP i jako procentní podíl celkového zdanění v důsledku nízkých sazeb, široce pojatého uplatňování snížených sazeb a vysokého počtu výskytů osvobození od daně v porovnání s průměrem EU. Kromě probíhajícího postupného rušení solidárního příspěvku uloženého společnostem a zrušení výjimečné daně z příjmů právnických osob je třeba v plné míře specifikovat konkrétní kroky k dosažení ohlášeného cíle, totiž snížení zákonné sazby daně z příjmu právnických osob na 28 % v roce 2020.

               (19)

               Daňový systém je velmi složitý. Zůstává v něm vysoké množství neefektivních daní přinášejících nulový nebo malý výnos a zdanění příjmů fyzických osob je obzvlášť složité, což vede k významným administrativním nákladům. Navzdory požadavku ze zákona o plánování veřejných financí na období 2014–2019, aby se pravidelně vyhodnocovaly a monitorovaly daňové výdaje, je po několikaletém nárůstu předpokládané snížení daňových výdajů na rok 2016 skrovné.

               (20)

               Celkově jsou překážky pro soukromé investice mírné, přičemž hlavními překážkami jsou vysoká regulační zátěž a vysoké sazby daně z příjmů právnických osob. Investiční prostředí by se zlepšilo zlepšením podnikatelského prostředí, snížením daní z výroby a z příjmu právnických osob a zjednodušením daňového systému. Veškerá opatření přijatá s cílem zlepšit nákladovou i nenákladovou konkurenceschopnost francouzských podniků mají potenciál zvýšit úrovně investic a motivovat podniky k investicím do hmotných aktiv a lidského kapitálu, s perspektivou zvýšení produktivity. Potenciál k dlouhodobému růstu je rovněž omezen nízkými investicemi do inovačních činností.

               (21)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Francie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Francii pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Francii adresována v předchozích letech. Zohlednila nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Francii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení Komise v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (22)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (23)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5,

         DOPORUČUJE Francii v období 2016–2017:

               1.

               Zajistit trvalou nápravu nadměrného schodku do roku 2017 přijetím požadovaných strukturálních opatření a využitím veškerých neočekávaných zisků ke snížení schodku a zadlužení. Blíže určit škrty ve výdajích plánované pro nadcházející roky a vystupňovat úsilí o zvýšení objemu úspor, jež vznikly v důsledku revize výdajů, včetně výdajů místních samospráv, a to do konce roku 2016. Posílit nezávislá hodnocení veřejných politik s cílem určit úspory z důvodu vyšší efektivity napříč všemi dílčími sektory vládních institucí.

               2.

               Zajistit, aby snížení nákladů práce byla zachována a aby vývoj minimální mzdy byl konzistentní s vytvářením pracovních míst a konkurenceschopností. Reformovat pracovní právo s cílem poskytnout více motivačních faktorů pro zaměstnavatele k uzavírání smluv na dobu neurčitou.

               3.

               Zlepšovat propojenost mezi odvětvím vzdělávání a trhem práce, zejména prostřednictvím reformy učňovského vzdělávání a odborné přípravy, se zvláštním důrazem na osoby s nízkou kvalifikací. Do konce roku 2016 přijmout opatření k reformě systému dávek v nezaměstnanosti, aby se tento systém znovu uvedl na udržitelnou rozpočtovou úroveň a poskytoval více pobídek pro návrat do práce.

               4.

               Odstranit překážky pro činnost v odvětví služeb, zejména v odvětví služeb poskytovaných podnikům a regulovaných povolání. Podniknout kroky ke zjednodušení a zefektivnění režimů inovační politiky. Do konce roku 2016 dále zreformovat kritéria související s velikostí podniků v právních úpravách, jež brání růstu společností, nadále zjednodušovat administrativní, daňová a účetní pravidla pro společnosti, a to pokračováním v programu zjednodušování.

               5.

               Přijmout opatření ke snížení daní z výroby a zákonných sazeb daně z příjmu právnických osob a zároveň rozšířit daňovou základnu u spotřeby, zejména pokud jde o DPH. Odstranit neefektivní daňové výdaje, odstranit daně, které přinášejí malé nebo nulové výnosy, a do konce roku 2016 přijmout reformu srážkové daně z příjmu fyzických osob.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 21. prosince 2009 o bezpečném provádění používání paliva s nízkým obsahem síry loděmi kotvícími v přístavech Společenství (Text s významem pro EHP)

text:
               29.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 348/73

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 21. prosince 2009
   o bezpečném provádění používání paliva s nízkým obsahem síry loděmi kotvícími v přístavech Společenství
   (Text s významem pro EHP)
   (2009/1020/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 4b směrnice Rady 1999/32/ES ze dne 26. dubna 1999 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech ve znění pozdějších předpisů (1) stanoví maximální obsah síry v lodních palivech používaných loděmi kotvícími v přístavech Společenství, včetně (od 1. ledna 2010) povinnosti členských států zabezpečit, aby plavidla nepoužívala lodní paliva s obsahem síry vyšším než 0,1 % hmotnostních a aby se na jejich území neuváděly na trh lodní plynové oleje s obsahem síry vyšším než 0,1 % hmotnostních.

               (2)

               Článek 6 směrnice rovněž stanoví, že členské státy pomocí odběru vzorků zjistí, zda obsah síry v používaných palivech splňuje odpovídající ustanovení článku 4b a zda odběr vzorků začíná dnem, ke kterému vstoupí v platnost uvedený požadavek.

               (3)

               Jak je uvedeno ve sdělení Komise týkajícím se oznámení o prodloužení lhůt pro dosažení některých mezních hodnot a zproštění z povinnosti tyto mezní hodnoty uplatňovat podle článku 22 směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (2), koncentrace ve více než 40 % zón a aglomerací ve Společenství v současnosti překračují denní mezní hodnotu PM10. Provedení nízkých limitů síry na palivo loděmi kotvícími v přístavech Společenství je nevyhnutelné, pokud má být zlepšena kvalita ovzduší, jak se zdůrazňuje ve sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o strategii EU pro snížení atmosférických emisí z námořních lodí (3) a v Tematické strategii o znečišťování ovzduší přijaté v roce 2005 (4).

               (4)

               Mezinárodní námořní organizace (IMO) přijala v říjnu 2008 v rámci revize Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (konvence MARPOL) požadavky, které mají být provedeny od 1. ledna 2015 v případě lodí plujících v kontrolních oblastech emisí podle čl. 2 odst. 3e směrnice 1999/32/ES.

               (5)

               Komise po zvážení hrozících bezpečnostních rizik považuje za potřebné vydat vhodné pokyny pro členské státy s cílem zabezpečit vysokou úroveň bezpečnosti a účinně předcházet znečištění z lodí při prosazování ustanovení této směrnice na celém území Společenství.

               (6)

               Ode dne 1. ledna 2010 lodě používající na moři těžký topný olej musí během kotvení v přístavech Společenství přejít na používání lehčích lodních paliv, jako je lodní nafta nebo plynový olej, neboť těžký topný olej s dostatečně nízkým obsahem síry není všeobecně dostupný.

               (7)

               Na lodích, které nebyly navrženy pro používání těchto paliv nebo neprošly potřebnou technickou úpravou, může docházet k provozním problémům a bezpečnostním rizikům spojeným s používáním lodní nafty a plynového oleje. Komise zvážila rizika spojená se změnou paliva a dospěla k závěru, že hlavní bezpečnostní riziko se týká používání v lodních kotlích, které ještě nebyly posouzené a certifikované pro používání s požadovaným typem paliva. I když lze v kotlích využívat těžký topný olej nebo destilační paliva, vzniká tu riziko, neboť lodní nafta a plynové oleje jsou méně viskózní a prchavější, a zahřátí palivového systému, které se vyžaduje pro těžký topný olej, není v případě destilačních paliv třeba. Počet dotčených lodí a pravděpodobnost výskytu této situace lze posoudit jen nepřesně.

               (8)

               Směrnice 1999/32/ES poskytla odvětví námořní dopravy dostatek času na technické přizpůsobení lodních paliv používaných na lodích kotvících v přístavech Společenství na maximální obsah síry 0,1 % hmotnostních. Technická řešení, která tato rizika omezují, existují. V současnosti se však stále vyskytují lodě, které nezbytnými úpravami neprošly, a jen velmi malý počet lodí prošel nezbytným procesem ověřování a certifikace.

               (9)

               Technická řešení ke zmírnění potenciálních důsledků změny paliva používaného na lodi během kotvení jsou k dispozici. Omezená poptávka odvětví námořní dopravy oddálila vývoj potřebných technických řešení, což mělo za následek zpoždění procesu ověřování a certifikace.

               (10)

               V informaci, kterou má Komise k dispozici, je zdůrazněno, že v případě lodí, které neprošly technickými úpravami, by dokončení celého procesu nemělo trvat déle než osm měsíců.

               (11)

               Je třeba, aby výrobci kotlů a motorů připravili zvláštní doporučení a postupy modernizace. Na druhé straně by vlastníci lodí měli vyvinout a provést zvláštní provozní postupy a zabezpečit vhodné školení posádek,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Jako součást vynucovacích opatření členských států zaměřených proti lodím, které během kotvení nesplňují požadavky na používání paliv s nejvyšším povoleným obsahem síry 0,1 %, by členské státy měly v případě těchto lodí požadovat předložení podrobných důkazů o krocích podniknutých pro dosažení souladu. Mezi ně by měla patřit rovněž smlouva s výrobcem a schválený plán modernizace, které by měla schválit klasifikační společnost lodě nebo, v případě lodí plujících pod vlajkou některého členského státu, organizace uznaná v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 (5). Plán modernizace by měl jasně stanovit datum dokončení úprav a certifikačního postupu.

               2.

               Členské státy mohou při posuzování úrovně sankcí, kterou mají uložit nevyhovujícím lodím, zvážit existenci schváleného plánu modernizace.

               3.

               Členské státy by měly přijmout vhodná opatření ke zvýšení informovanosti majitelů, provozovatelů a námořníků o bezpečnostních rizikách souvisejících s přechodem na jiné palivo bez potřebných technických úprav lodního palivového systému a o potřebě školení.

      V Bruselu dne 21. prosince 2009.

            Za Komisi

         Antonio TAJANI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 121, 11.5.1999, s. 13.

      (2)  KOM(2008) 403.

      (3)  KOM(2002) 595.

      (4)  KOM(2005) 446.

      (5)  Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 11.


title: Doporučení Komise ze dne 31. března 2008 o větší správní spolupráci v souvislosti s vysíláním pracovníků v rámci poskytování služeb (Text s významem pro EHP)

text:
               4.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/1

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 31. března 2008
   o větší správní spolupráci v souvislosti s vysíláním pracovníků v rámci poskytování služeb
   (Text s významem pro EHP)
   (2008/C 85/01)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 uvedené smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (1) ukládá jednoznačné povinnosti, pokud jde o spolupráci mezi vnitrostátními správními orgány, a stanoví, že členské státy odpovídají za vytvoření nezbytných podmínek pro takovouto spolupráci. Tato povinnost zahrnuje určení (v souladu s vnitrostátními právními předpisy a/nebo zvyklostmi) jednoho nebo více orgánů dohledu, které jsou uspořádány a vybaveny tak, aby mohly účinně fungovat a byly schopny rychle vyřizovat žádosti o informace o pracovních podmínkách, na něž se vztahuje směrnice 96/71/ES.

               (2)

               Směrnice 96/71/ES dále každému členskému státu ukládá jednoznačnou povinnost učinit vhodná opatření, aby všeobecně zpřístupnil informace o pracovních podmínkách, a to nejen zahraničním poskytovatelům služeb, nýbrž rovněž dotčeným vyslaným pracovníkům.

               (3)

               Bez ohledu na zlepšení přístupu k informacím přetrvávají odůvodněné obavy, pokud jde o způsob, jakým členské státy provedly a/nebo používají v praxi pravidla o správní spolupráci stanovená směrnicí 96/71/ES (2). Zdá se, že odpovídající provedení, správné uplatňování a účinné dodržování a prosazování směrnice 96/71/ES v praxi není možné, dokud se tato situace nezlepší (3).

               (4)

               Monitorování, které Komise zahájila na základě svého sdělení „Pokyny pro vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb“ (4), dále ukázalo, že se mnoho členských států spoléhá pouze na svá vlastní vnitrostátní opatření a nástroje při dohledu na dodržování pracovních podmínek platných pro vyslané pracovníky ze strany poskytovatelů služeb. Tato situace může souviset s či být přímo zapříčiněna faktickou neexistencí správní spolupráce, dosud neuspokojivým přístupem k informacím a problémy s přeshraničním vymáháním (5).

               (5)

               K zajištění dodržování pracovních podmínek (6) uplatňují orgány členského státu, v němž jsou služby poskytovány, vůči vysílajícím podnikům některá kontrolní opatření nebo správní formality. Nutnost preventivních opatření a vhodných sankcí zaměřených na ochranu vyslaných pracovníků je nesporná. Analýza kontrolních opatření používaných členskými státy však poukazuje na jejich neobyčejnou rozmanitost a naznačuje, že některá tato opatření nemusí být přiměřená, nemusí být proto v souladu s článkem 49 Smlouvy, jak je vykládán Evropským soudním dvorem, nebo se směrnicí 96/71/ES.

               (6)

               Legitimních potřeb kontroly nelze dosáhnout při plném dodržování práva Společenství, dokud členské státy nezlepší a případně neposílí způsob, jakým vzájemně účinně spolupracují, a/nebo dokud nezlepší přístup k informacím, jak je stanoveno ve směrnici 96/71/ES (7).

               (7)

               Přiměřené a účinné provádění a prosazování jsou klíčovými prvky při ochraně práv vysílaných pracovníků, zatímco nedostatečné prosazování oslabuje účinnost předpisů Společenství použitelných v této oblasti. Nezbytná je proto úzká spolupráce mezi Komisí a členskými státy, aniž by byla v této souvislosti zanedbána důležitá role inspektorátů práce a sociálních partnerů.

               (8)

               Pokud jde o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb, různé správní kultury, struktury a jazyky, jakož i neexistence jednoznačně stanovených postupů a jednoznačně určených účastníků představují pro účinnou spolupráci mezi členskými státy v této oblasti významné překážky. Velmi účinným nástrojem k odstranění mnoha těchto překážek je používání vhodného a dobře fungujícího elektronického informačního systému, který má usnadnit vzájemnou pomoc a výměnu informací mezi členskými státy, takovýto systém je proto nezbytný, aby členské státy mohly úzce spolupracovat. Takový systém by měl příslušným orgánům a ostatním zúčastněným aktérům, například sociálním partnerům, umožnit, aby snadno určili příslušné partnery v ostatních členských státech a účinně komunikovali. Dále by měl napomoci při vytváření ovzduší vzájemné důvěry, jež je nezbytné pro účinné fungování správní spolupráce.

               (9)

               Poskytování snadno dostupných, přesných a aktuálních informací podnikům a pracovníkům o pracovních podmínkách, které se vztahují na vyslané pracovníky v hostitelském členském státě, je základní podmínkou, která přispívá k předcházení vzniku konfliktů, problémových situací a zneužívání. Měla by být proto přijata potřebná opatření pro zajištění účinného přístupu k informacím vysílaným pracovníkům a jejich zaměstnavatelům (8).

               (10)

               Je nutno přijmout okamžitá opatření k odstranění nedostatků při provedení, uplatňování a prosazování právních předpisů týkajících se vysílání pracovníků, a to posílením správní spolupráce mezi členskými státy, používáním účinnějších systémů pro výměnu informací, zlepšením přístupu k informacím a prosazováním výměny informací a osvědčených postupů,

         DOPORUČUJE:
   1.   Systém výměny informací

      Členské státy by měly přijmout nezbytná opatření a vyvinout potřebné úsilí s cílem zavést elektronický systém pro výměnu informací, jako je systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI)
       (9)
      , a zejména vyvinout v úzké spolupráci s útvary Komise – zvláštní – aplikaci na podporu správní spolupráce, která je nezbytná k lepšímu provádění směrnice 96/71/ES v praxi.

   Vývoj takového elektronického systému pro výměnu informací na podporu správní spolupráce na základě směrnice 96/71/ES by pro členské státy znamenal:

               1)

               stanovení hlavních záležitostí a otázek, které vyžadují výměnu informací a měly by být tudíž zahrnuty v systému pro výměnu informací;

               2)

               určení příslušných orgánů a případně jiných aktérů podílejících se na sledování a kontrole pracovních podmínek vyslaných pracovníků, jež se budou účastnit systému pro výměnu informací;

               3)

               objasnění úlohy kontaktních míst;

               4)

               přezkoumání otázky přiměřeného zajištění ochrany osobních údajů, které jsou vyměňovány při výměně informací mezi členskými státy a případně mezi jinými dotčenými účastníky (10).

      Na základě výsledků tohoto předběžného přezkumu by členské státy měly posoudit a ve spolupráci s útvary Komise rozhodnout, zda IMI poskytuje nejvhodnější podporu pro výměnu informací podle článku 4 směrnice 96/71/ES.

   Komise bude členským státům v tomto ohledu poskytovat podporu a pomoc a zavazuje se s nimi úzce spolupracovat, aby bylo včas dosaženo potřebného pokroku. Zejména bude usnadňovat a koordinovat práci operativní pracovní skupiny, jež má být zřízena na dobrovolném základě, a případně poskytovat vnější technickou pomoc prostřednictvím vývoje zvláštní aplikace.
   2.   Přístup k informacím

      Členské státy by měly zvýšit své úsilí o zlepšení přístupu k informacím o pracovních podmínkách, které musí uplatňovat poskytovatelé služeb, a zajistit, aby jejích kontaktní místa byla schopna efektivně plnit své úkoly.

   V zájmu zajištění dalšího zlepšení v oblasti přístupu k informacím by členské státy měly:

               1)

               zamezit odkazování pouze na obecné informace o pracovním právu nebo poskytování takových obecných informací, místo aby jednoznačně uvedly, které pracovní podmínky a/nebo části jejich (vnitrostátních a/nebo regionálních) právních předpisů se musí vztahovat na pracovníky vyslané na jejich území;

               2)

               přijmout nezbytná opatření s cílem zajistit všeobecnou dostupnost informací o platných kolektivních smlouvách (a o tom, na koho se tyto smlouvy vztahují) a o pracovních podmínkách, které musí uplatňovat zahraniční poskytovatelé služeb; měly by být pokud možno uvedeny odkazy na internetové stránky či jiná kontaktní místa, zejména příslušné sociální partnery;

               3)

               tyto informace zpřístupnit pracovníkům a poskytovatelům služeb i v jiných jazycích, než je jazyk (jazyky) země, v níž jsou služby poskytovány; pokud možno v podobě letáku, na němž jsou shrnuty hlavní platné pracovní podmínky;

               4)

               lépe využívat možností, které nabízí internet, a zlepšit dostupnost a srozumitelnost informací poskytovaných na vnitrostátních internetových stránkách (11).

         Mimoto by členské státy měly:

               5)

               umožnit, aby se kontaktní místa mohla opírat o účinnou strukturu a aby měla k dispozici vhodný personál a další zdroje, které jim umožní zhostit se dobře svých povinností v oblasti poskytování informací;

               6)

               pokud možno určit v rámci kontaktního místa kontaktní osobu pověřenou vyřizováním žádostí o informace.

         Komise bude členské státy v této oblasti nadále podporovat, zejména prostřednictvím stávajícího internetového portálu EUROPA s odkazy na vnitrostátní internetové stránky o vysílání pracovníků.
   3.   Výměna osvědčených postupů

      Členské státy by se měly aktivně podílet na systematickém a formálním procesu určování a výměny osvědčených postupů v oblasti vysílání pracovníků, a to prostřednictvím fór pro spolupráci zřízených za tímto účelem Komisí, například plánovaného výboru na vysoké úrovni (podrobnosti viz příloha).

      V Bruselu dne 31. března 2008.

            Za Komisi

         Vladimír ŠPIDLA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 18, 21.1.1997, s. 1.

      (2)  Pracovní dokumenty útvarů Komise SEK (2006) 439 a SEK (2007) 747, jakož i sdělení „Vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb – co nejlepší využití výhod a příležitostí a současné zajištění ochrany pracovníků“, zejména část 6 Závěry, KOM (2007) 304 v konečném znění ze dne 13. června 2007, s. 9.

      (3)  V této souvislosti viz usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. července 2007, B6-0266/2007.

      (4)  KOM (2006) 159 v konečném znění, 4. dubna 2006.

      (5)  Sdělení „Vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb – co nejlepší využití výhod a příležitostí a současné zajištění ochrany pracovníků“, zejména část 6 Závěry, KOM (2007) 304 v konečném znění ze dne 13. června 2007, jakož i připojený pracovní dokument útvarů Komise, SEK (2007)747.

      (6)  Viz rovněž usnesení Evropského parlamentu o zprávě poslankyně Schroedterové ze dne 26. října 2006.

      (7)  Tatáž záležitost je zdůrazněna i v usnesení Evropského parlamentu, viz zejména body 21 a 32 a násl. Z odpovědí obdržených v rámci veřejných konzultací k modernizaci pracovního práva, KOM (2006) 708 ze dne 22. listopadu 2006, rovněž vyplynulo, že členské státy velkou měrou podporují i nutnost lepší spolupráce (viz KOM(2007) 627 v konečném znění ze dne 24. října 2007 a připojený pracovní dokument útvarů Komise, SEK (2007) 1373).

      (8)  Tatáž záležitost a výzva k přijetí opatření byly Evropským parlamentem zdůrazněny v jeho usnesení ze dne 11. července 2007, viz bod 18.

      (9)  IMI je informační systém, který má usnadnit vzájemnou pomoc a výměnu informací mezi členskými státy. Poskytuje nástroj pro bezpečnou a rychlou výměnu údajů mezi evropskými orgány a umožňuje jim účinně spolupracovat navzdory překážkám v důsledku různých jazyků a správních postupů a struktur. První vyvinuté aplikace podpoří revidovanou směrnici (Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES) o odborných kvalifikacích a směrnici (Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES) o službách .

      (10)  V této souvislosti viz rovněž rozhodnutí Komise 2008/49/ES ze dne 12. prosince 2007 týkající se provádění systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI), pokud jde o ochranu osobních údajů, Úř. věst. L 13, 16.1.2008, s. 18.

      (11)  Odkazy na vnitrostátní internetové stránky jsou uvedeny na internetových stránkách Komise o vysílání pracovníků:
   http://europa.eu.int/comm/employment_social/labour_law/postingofworkers_en.htm

      PŘÍLOHA
      Výbor na vysoké úrovni v oblasti vysílání pracovníků (jenž má být zřízen): předpokládaná úloha, úkoly a odpovědnosti
      Výměny informací, k nimž až dosud docházelo na dobrovolném základě v rámci neformální skupiny vládních odborníků v oblasti vysílání pracovníků, ukazují, že skupina byla úspěšná, pokud jde o zlepšování dostupných prostředků výměny informací o pracovních podmínkách pro vyslané pracovníky. Komisi dále poskytla užitečné informace o provedení a uplatňování směrnice 96/71/ES.
      Větší správní spolupráce vyžaduje rovněž rozvoj účinných prostředků k určování a výměně osvědčených postupů ve všech záležitostech, které jsou důležité pro správné uplatňování a prosazování směrnice 96/71/ES v praxi. Proto bude možné správní spolupráci značně zlepšit a předejít vzniku konfliktů a častému řešení sporů soudní cestou.
      Jak již bylo oznámeno ve sdělení ze dne 13. června 2007, Komise plánuje zřízení výboru na vysoké úrovni s těmito úkoly a cíli:

                  1.

                  stanovit a podporovat výměnu zkušeností a osvědčených postupů;

                  2.

                  prosazovat výměnu příslušných informací, včetně informací o stávajících formách (dvoustranné) správní spolupráce mezi členskými státy a/nebo sociálními partnery;

                  3.

                  přezkoumat (správní) otázky, problémy a zvláštní záležitosti týkající se provedení, uplatňování, účinného dodržování a prosazování směrnice 96/71/ES nebo vnitrostátních prováděcích opatření, jež jsou důležitá pro vysílání pracovníků;

                  4.

                  přezkoumat případné problémy, jež mohou nastat při uplatňování čl. 3 odst. 10 směrnice 96/71/ES;

                  5.

                  sledovat pokrok, jehož bylo dosaženo v oblasti zlepšování správní spolupráce, zejména pokud jde o vývoj – zvláštní – aplikace na podporu správní spolupráce a přizpůsobení a provádění IMI, jakož i lepší přístup k informacím, a případně navrhnout opatření, jež by měla být přijata;

                  6.

                  přezkoumat možnosti zvýšení účinného dodržování a vymáhání práv pracovníků a případně ochrany jejich postavení;

                  7.

                  podílet se na podrobném přezkoumání praktických problémů s přeshraničním vymáháním.

            V zájmu dosažení těchto cílů by měl výbor na vysoké úrovni úzce zapojovat veřejné subjekty odpovědné za kontrolu právních předpisů, které se vztahují na vyslané pracovníky, v členských státech, například inspektoráty práce. V souladu s vnitrostátními právními předpisy a/nebo zvyklostmi by měl pravidelně formálně zapojovat rovněž sociální partnery, zejména zástupce sociálních partnerů v odvětvích, v nichž často dochází k vysílání pracovníků.
      Komise je připravena přijmout v blízké budoucnosti rozhodnutí Komise o zřízení tohoto výboru na vysoké úrovni, v němž bude vymezeno jeho složení, cíle a pracovní postupy. Za tímto účelem zohlední rovněž výsledek diskuse v Radě na základě tohoto doporučení.


title: Doporučení Rady ze dne 21. března 2013 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (10. ERF) za rozpočtový rok 2011

text:
               26.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/3

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 21. března 2013
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (10. ERF) za rozpočtový rok 2011
   2013/C 88/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1) a pozměněnou dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (2),
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné desátý Evropský rozvojový fond (10. ERF), a zejména na čl. 11 odst. 8 uvedené dohody,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond (4), a zejména na články 142 až 144 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 10. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2011, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu (ERF) (5) za rozpočtový rok 2011 spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 11 odst. 8 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 10. ERF.

               (2)

               Provádění operací 10. ERF Komisí během rozpočtového roku 2011 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 10. ERF za rozpočtový rok 2011.

      V Bruselu dne 21. března 2013.

            Za Radu

            předseda

         P. HOGAN

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.

      (4)  Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 344, 12.11.2012, s. 243.


title: Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. února 2001 o evropské spolupráci při hodnocení kvality vzdělávacího systému

text:
Důležité právní upozornění

|

32001H0166

Úřední věstník L 060 , 01/03/2001 S. 0051 - 0053

		Doporučení Evropského parlamentu a Radyze dne 12. února 2001o evropské spolupráci při hodnocení kvality vzdělávacího systému(2001/166/ES)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 149 odst. 4 a čl. 150 odst. 4 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [1],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [2],v souladu s postupem uvedeným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba podpořit evropský rozměr ve vzdělávání, neboť je to základní cíl při budování Evropy občanů.(2) Kvalitní vzdělávání je v souvislosti s učící se společností pro všechny členské státy jedním ze základních cílů základního a středního vzdělávání, včetně vzdělávání odborného.(3) Kvalita vzdělávacího systému musí být zajištěna na všech úrovních a ve všech oblastech vzdělávání bez ohledu na jakékoliv rozdíly v cílech, metodách a potřebách vzdělávání a bez ohledu na rozlišování škol podle jejich výsledků, kde existuje.(4) V posledních desetiletích se prostředky věnované na vzdělávání ve všech průmyslových zemích zvýšily. Vzdělání nejenže obohacuje osobnost, ale je také přínosem k sociální soudržnosti, ke společenské integraci a k řešení problémů zaměstnanosti. Celoživotní učení je důležitým prostředkem pro zajištění budoucnosti člověka na profesionální i osobní úrovni. Kvalitní vzdělávání má zásadní význam s ohledem na politiky trhu práce, volný pohyb pracovníků v rámci Společenství a na uznávání diplomů a pedagogických způsobilostí.(5) Členské státy odpovídají za to, že v rámci svých možností zajistí, aby školní osnovy braly v úvahu vývoj ve společnosti.(6) Členské státy by měly pomáhat vzdělávacím zařízením plnit vzdělávací a společenské požadavky v novém tisíciletí a udržet krok s vývojem z nich vyplývajícím. Členské státy by proto měly podporovat vzdělávací zařízení za účelem zlepšení kvality jimi poskytovaných služeb tím, že jim pomohou rozvíjet nové iniciativy k zajištění kvalitní výuky a povzbuzovat jak pohyb osob mezi zeměmi, tak i přenos vědomostí.(7) V oblasti politik trhu práce a zaměstnanosti přijímá Rada každý rok řadu hlavních směrů zaměstnanosti založených na kvantitativních cílech a ukazatelích. Bod 7 hlavních směrů zaměstnanosti pro rok 2000 v příloze rozhodnutí 2000/228/ES [4] stanoví, že členské státy "zlepší kvalitu svých školních systémů, aby podstatně snížily počet mladých lidí, kteří předčasně opouští školní systém. Zvláštní pozornost je třeba věnovat také mladým lidem s potížemi při studiu."(8) V bodu 8 uvedených hlavních směrů je uveden zvláštní odkaz na rozvoj počítačových znalostí, vybavení škol počítači s příslušenstvím a usnadnění přístupu studentům k internetu do konce roku 2002, což by mělo pozitivní účinek na kvalitu vzdělávání a připravilo mladé lidi pro digitální věk.(9) Podpora mobility zapsaná v článcích 149 a 150 Smlouvy jako cíl Společenství by měla být povzbuzena kvalitním vzděláváním.(10) Evropská spolupráce a nadnárodní výměny zkušeností přispějí k vymezení a šíření účinných a přijatelných způsobů hodnocení kvality.(11) Systémy směřující k zajištění kvality musí zůstat pružné a být schopny se přizpůsobit nové situaci vzniklé změnami ve struktuře a cílech vzdělávacích zařízení s přihlédnutím ke kulturnímu rozměru vzdělávání.(12) Systémy zajišťující kvalitu jsou různé v jednotlivých členských státech a v jednotlivých vzdělávacích zařízeních v důsledku odlišných velikostí, struktur, finančních okolností, institucionálního charakteru a pedagogického přístupu různých zařízení.(13) Hodnocení kvality a zejména hodnocení školami samotnými jsou velmi vhodnými nástroji pro boj za snížení počtu nezletilých, kteří předčasně opouštějí školy, a proti sociálnímu vyloučení obecně.(14) K dosažení cíle kvalitního vzdělávání je k dispozici celá řada prostředků. Hodnocení kvality je jedním z nich a je cenným přínosem k zajištění a rozvoji vzdělávání na obecných a odborných školách. Hodnocení kvality vzdělávání musí, mimo jiné, usilovat o posouzení způsobilosti škol přihlédnout k využití stále se rozšiřujících nových informačních technologií.(15) Vytváření sítě na evropské úrovni orgánů podílejících se na hodnocení kvality vzdělávacího systému je velice důležité. Stávající sítě, jako je Evropská síť politických činitelů pro hodnocení vzdělávacích systémů vytvořená členskými státy v roce 1995, mohou poskytovat neocenitelnou podporu při provádění tohoto doporučení.(16) Komise uskutečnila v letech 1994 a 1995 pilotní projekt o hodnocení kvality vysokoškolského vzdělávání. Doporučení Rady 98/561/ES ze dne 24. září 1998 o evropské spolupráci při zajištění hodnocení kvality vysokoškolského vzdělávání [5] podtrhuje důležitost výměny informací a zkušeností, jakož i spolupráci mezi ostatními členskými státy v oblasti zajištění kvality.(17) Program Socrates [6] vyzývá Komisi, zejména v akci 6.1, k podpoře výměny informací a zkušeností o záležitostech společného zájmu. Hodnocení kvality vzdělávacího systému je jedním z prioritních témat uvedené akce.(18) Od března roku 1996 provedla Komise různé studie a operativní činnosti k přezkoumání otázky hodnocení z různých hledisek s cílem popsat velkou rozmanitost a bohatost přístupů a metodologií hodnocení vzdělávání používaných na různých úrovních.(19) Komise uskutečnila během školního roku 1997/1998 pilotní projekt na 101 středních školách vyššího a nižšího stupně v zemích účastnících se programu Socrates, což zlepšilo povědomí o otázkách kvality a pomohlo zlepšit kvalitu vzdělávání na těchto školách. Konečná zpráva z června roku 1999, nazvaná "Hodnocení kvality vzdělávacího systému: evropský pilotní projekt" zdůrazňuje řadu metodologických prvků, které jsou důležité pro úspěšné sebehodnocení;(20) Ve svých závěrech ze dne 16. prosince 1997 [7] Rada prohlásila, že hodnocení je rovněž důležitým prvkem pro zajištění, případně zlepšení, kvality.(21) Předsednictvo Rady prohlásilo ve svých závěrech na mimořádném zasedání Evropské rady konaném v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000, že evropské vzdělávací systémy se musí přizpůsobit jak potřebám informační společnosti, tak i potřebě zvýšení úrovně zaměstnanosti a zlepšení její kvality.(22) S ohledem na rozšíření Unie by měly být přistupující země zapojeny do evropské spolupráce na poli hodnocení kvality.(23) Je nezbytné přihlížet k zásadě subsidiarity a odpovědnosti členských států za organizaci a strukturu jejich vzdělávacích systémů, aby zejména kulturní charakter a vzdělávací tradice každého státu vzkvétaly,I. DOPORUČUJÍ ČLENSKÝM STÁTŮM,aby v rámci svých zvláštních hospodářských, sociálních a kulturních podmínek a s přihlédnutím k evropskému rozměru podporovaly zlepšování hodnocení kvality vzdělávacího systému:1. podporováním, případně zřízením, průhledných systémů hodnocení kvality s těmito cíli:a) zajistit kvalitní vzdělávání a přitom podpořit sociální začlenění a rovné příležitosti pro dívky i chlapce;b) zabezpečit kvalitu vzdělávacího systému jako základu pro celoživotní učení;c) povzbudit sebehodnocení škol jako způsobu vytváření škol, které jsou schopny se z vyváženého sebehodnocení a všech externích hodnocení poučit a zlepšit své vyučovací systémy;d) použít techniky zaměřené na zlepšení kvality jako prostředku k úspěšnějšímu přizpůsobení rychle a stále se měnícím požadavkům světa;e) objasnit účel a podmínky pro sebehodnocení škol a zajistit, aby přístup k sebehodnocení byl v souladu s ostatními formami regulace;f) rozvíjet externí hodnocení za účelem zajištění metodologické podpory sebehodnocení na školách a poskytnutí vnějšího pohledu na školy, který povzbudí proces stálého zlepšování a dbát přitom na to, aby se tato činnost neomezovala na čistě správní kontroly;2. povzbuzováním a případně podporováním zapojení všech zúčastněných, včetně učitelů, žáků, vedení školy, rodičů a odborníků, do procesu externího hodnocení a sebehodnocení na školách s cílem podpořit spoluodpovědnost za zlepšení škol;3. podporováním školení o zacházení a používání nástrojů sebehodnocení s těmito cíli:a) učinit ze sebehodnocení účinný nástroj k posílení schopnosti škol se zlepšovat;b) zajistit účinné šíření příkladů správného postupu a nových nástrojů v rámci sebehodnocení;4. podporováním schopnosti škol učit se od sebe navzájem na vnitrostátní a evropské úrovni s těmito cíli:a) zjišťovat a šířit správné postupy a účinné nástroje, jako jsou ukazatele a jiná měřítka na poli hodnocení kvality vzdělávacího systému;b) vytvářet sítě mezi školami na všech vhodných úrovních, které se vzájemně podporují a poskytnou vnější podnět hodnotícímu procesu;5. povzbuzováním spolupráce mezi všemi úřady podílejícími se na hodnocení kvality vzdělávacího systému a podporováním vytváření evropské sítě.Tato spolupráce by mohla zahrnovat tyto oblasti:a) výměnu informací a zkušeností, zejména o metodologickém vývoji a příkladech správných postupů, zvláště pak využitím moderních informačních a komunikačních technologií a případně organizováním evropských konferencí, seminářů a pracovních konferencí;b) shromažďování údajů a vývoj nástrojů, jako jsou ukazatele a jiná měřítka zvláštní důležitosti pro hodnocení kvality na školách;c) zveřejňování výsledků hodnocení škol v souladu s danými politikami každého členského státu a jeho vzdělávacích zařízení a jejich zpřístupnění úřadům v členských státech;d) podporování kontaktů mezi odborníky za účelem vybudování evropské odbornosti v této oblasti;e) využívání výsledků mezinárodních průzkumů k rozvoji hodnocení kvality na školách.II. VYZÝVAJÍ KOMISI,1. aby povzbuzovala v úzké spolupráci s členskými státy a na základě stávajících programů Společenství spolupráci uvedenou v bodech 4 a 5 oddílu I a zapojila do ní také příslušné organizace a sdružení s potřebnými zkušenostmi v této oblasti.Přitom by měla Komise zajistit, aby byly plně využívány zkušenosti získané sítí Eurydice uvedené v akci 6.1 programu Socrates;2. aby na základě stávajících programů Společenství zřídila databázi pro šíření účinných nástrojů k hodnocení kvality škol. Tato databáze by měla rovněž obsahovat příklady správného postupu, měla by být přístupná na internetu a mělo by být zajištěno její interaktivní využívání;3. aby se využívaly zdroje v rámci stávajících programů Společenství, aby byly do těchto programů zahrnuty již získané zkušenosti a aby se rozvíjely stávající sítě;4. aby provedla, jako první krok, inventarizaci nástrojů a strategií pro hodnocení kvality základního a středního vzdělávání již používaných v různých členských státech. Po ukončení inventarizace bude Komise pracovat spolu s členskými státy na dalším vhodném postupu. Evropský parlament, Rada, Hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů by měly být o tomto postupu plně a pravidelně informovány;5. aby na základě příspěvků od členských států předložila Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů jednou za tři roky podrobnou zprávu o provádění tohoto doporučení;6. aby na základě těchto zpráv přijala závěry a připravila návrhy.V Bruselu dne 12. února 2001.Za Evropský parlamentPředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaT. Östros[1] Úř. věst. C 168, 16.6.2000, s. 30.[2] Úř. věst. C 317, 6.11.2000, s. 56.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 6. července 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), Společný postoj Rady ze dne 9. září 2000 (Úř. věst. C 375, 28.12.2000, s. 38) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. ledna 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 72, 21.3.2000, s. 15.[5] Úř. věst. L 270, 7.10.1998, s. 56.[6] Úř. věst. L 28, 3.2.2000, s. 1.[7] Úř. věst. C 1, 3.1.1998, s. 4.--------------------------------------------------


				|

		52011SC0814

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Portugal[and delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Portugal, 2011-2014]

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Portugalska na
rok 2011
            a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému programu stability Portugalska na období 2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této Smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení
koordinace hospodářských politik, a zejména na čl. 5 odst. 3
uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise,
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada vyjádřila dne 26. března
2010 souhlas s návrhem Evropské komise týkajícím se zahájení nové strategie pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, která je založena na
intenzivnější koordinaci hospodářských politik, jež se zaměří
na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření
na posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst
a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (2010 až 2014) a dne
21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních zásadách
politiky zaměstnanosti členských států[1], které dohromady tvoří „integrované
hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby tyto integrované
hlavní směry zohlednily ve své vnitrostátní hospodářské politice a
politice zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první
roční analýzu růstu představující začátek nového cyklu
správy ekonomických záležitostí v EU a prvního evropského semestru
integrované ex-ante koordinace politiky, která je zakotvena ve strategii
Evropa 2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011
potvrdila priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformu
(v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a ze dne
7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou
Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit
na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na
snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce
a na vyvíjení dalšího úsilí o posílení růstu. Členské státy
požádala, aby tyto priority promítly do konkrétních opatření, jež mají být
zahrnuta do jejich programů stability či konvergenčních
programů a národních programů reforem.
(5)
Evropská rada dne 25. března 2011 rovněž
vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus k včasnému
předložení svých závazků za účelem zahrnutí těchto
závazků do jejich programů stability či konvergenčních
programů a jejich národních programů reforem. Konkrétní závazky
a činnosti na rok 2011 nejsou výslovně zmíněny v národním
programu reforem Portugalska, avšak očekává se jejich předložení
Evropské radě.
(6)
Portugalská vláda předložila dne 23.
března 2011 program stability na období 2011–2014 vnitrostátnímu
parlamentu, který jej zamítnul. Portugalská vláda předložila dne 19. dubna
2011 národní program reforem. Memorandum o porozumění podepsané dne 17.
května 2011 převzalo navrhované makroekonomické a fiskální
scénáře a politická doporučení.
(7)
Rada dne 17. května 2011 přijala
rozhodnutí 2011/0122 o poskytnutí střednědobé finanční pomoci
Portugalsku v období tří let 2011–2014 v souladu s
nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o
zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace. Doprovodné memorandum
o porozumění, které bylo podepsáno téhož dne, a jeho následné doplňky
stanoví podmínky hospodářské politiky, na jejichž základě je
finanční pomoc uvolňována.
(8)
HDP Portugalska v roce 2010 vzrostl o 1,3 %.
Tento kladný růst však byl z velké části zaznamenán díky
výjimečným faktorům, které podpořily vývoz a soukromou
spotřebu. Vývoj cen a nákladů jasně indikoval, že Portugalsko
nezvyšovalo konkurenceschopnost dostatečně rychlým tempem k nápravě
schodku běžného účtu, který byl vysoký na úrovni 10 % HDP v roce
2010. Slabé celkové hospodářství a prudký nárůst nezaměstnanosti
(11,2 % na konci roku 2010) vyústily do velkého schodku veřejných
financí, který z 3,5 % v roce 2008 překročil 10 % HDP v roce
2009 a 9 % v roce 2010. V důsledku této skutečnosti se
Portugalsko v nedávné době ocitlo pod zvyšujícím se tlakem na
finančních trzích, což vyvolává obavy o udržitelnost jeho veřejných
financí.  Ratingové agentury postupně snižovaly hodnocení portugalských
státních dluhopisů, a Portugalsko se tak stalo neschopným se refinancovat
pomocí sazeb, jež by byly slučitelné s dlouhodobou finanční
udržitelností. Současně s tím byl bankovní sektor, který je
značně závislý na vnějším financování, zejména v rámci
eurozóny, stále více oddělován od tržního financování.
(9)
Portugalsko se zavázalo provést hospodářský a
finanční ozdravný program s cílem znovuobnovit důvěru, pokud jde
o státní dluh a bankovní sektor, a podpořit růst a zaměstnanost.
Program zavádí komplexní akci na třech frontách:            i)
důvěryhodná a vyvážená strategie fiskální konsolidace podpořená
strukturálními fiskálními opatřeními a lepší fiskální kontrolou; ii)
výrazné strukturální reformy na trhu práce a výroby soustředěné do
počátečního období; a iii) snahy o ochranu finančního
odvětví před nesystematickým snižováním pákového efektu pomocí
tržních mechanismů podpořených záložními nástroji.
(10)
Komise posoudila národní program reforem[2]. S ohledem na potřebu posílit celkovou
správu ekonomických záležitostí Evropské unie prostřednictvím poskytování
vstupů z úrovně EU do budoucích vnitrostátních rozhodnutí vzala
Komise v úvahu nejen význam programu pro udržitelnou fiskální a
sociálně-ekonomickou politiku v Portugalsku, ale také jeho soulad s
pravidly a pokyny EU. V této souvislosti Komise zdůrazňuje
naléhavost, jakou má provádění plánovaných opatření pro dosažení
souladu s rozhodnutím Rady 2011/0122,
DOPORUČUJE, aby Portugalsko:
provedlo opatření, jak jsou stanovena v
rozhodnutí Rady [2011/0122] a dále upřesněna v memorandu o
porozumění ze dne 17. května 2009 a jeho následných doplňcích.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne
19. května 2011 stanoví, že platí i pro rok 2011.
[2]               Viz SEK(2011) 730.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2016 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/32

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2016 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2016
   (2016/C 299/08)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, která Bulharsko uvádí mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Bulharsku pro rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jehož Bulharsko dosáhlo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 a národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva rovněž obsahovala hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 přijala Komise sdělení, v němž představila výsledky hloubkového přezkumu. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Bulharsko se potýká s nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou. Hospodářství je poznamenáno zejména nestabilitou finančního sektoru a vysokou zadlužeností podniků, a to v situaci vysoké nezaměstnanosti.

               (3)

               Dne 15. dubna 2016 předložilo Bulharsko svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj konvergenční program z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Bulharsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém konvergenčním programu z roku 2016 plánuje postupné zlepšování celkového salda na -1,9 % HDP v roce 2016 a -0,2 % HDP v roce 2019. Očekává se, že střednědobý rozpočtový cíl – strukturální deficit ve výši 1 % HDP – bude dosažen v roce 2017. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP by měl s 31,8 % dosáhnout svého vrcholu v roce 2018 a v roce 2019 se snížit na 30,8 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je mírně optimistický. Opatření potřebná k podpoření plánovaných cílových schodků od roku 2017 však dosud nebyla dostatečně specifikována. Na základě prognózy Komise z jara 2016 existuje riziko, že za předpokladu nezměněné politiky dojde v roce 2016 i 2017 k určitému odchýlení od postupu korekce vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Bulharsko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v zásadě dodržet. Pro zajištění souladu v letech 2016 a 2017 však budou zapotřebí další opatření.

               (6)

               Bulharsko dosáhlo určitého pokroku při plnění doporučení z minulého roku, aby zefektivnilo své výdaje na zdravotní péči vypracováním přehledné mapy systému zdravotní péče, která by umožnila plánovat výdaje v této oblasti v souladu s územními kritérii a potřebami obyvatel. Bulharský systém zdravotní péče se potýká s velkými problémy, mezi něž patří omezený přístup, nedostatečné financování a chabé výsledky v oblasti zdravotní péče. Navzdory nedávným snahám o lepší výběr daní zůstává šedá ekonomika závažným problémem, jenž má negativní dopady na veřejné příjmy. Nehlášená práce, včetně částečně přiznávaných odměn a vyhýbání se příspěvkům na sociální zabezpečení, narušují trh práce a snižují daňové výnosy.

               (7)

               Případy nerozvážných podnikatelských postupů ve finančním odvětví – zejména v bankovním sektoru – doprovázené nedostatečným dohledem vytvořily prostředí vhodné k nárůstu nerovnováh. Dokončení nedávno zahájených přezkumů v odvětví bankovnictví, pojišťovnictví a důchodových fondů, pokud proběhne transparentně a podle osvědčených mezinárodních postupů, a přijetí nezbytných nápravných opatření posílí důvěru ve finanční odvětví. Pokračující úsilí o zlepšení finančního dohledu jak v bankovním, tak v nebankovním odvětví bude mít důležitou úlohu při posilování finančního systému tak, aby podpořil rodící se makroekonomické oživení.

               (8)

               Na trhu práce došlo k jistému oživení, ale přetrvávající nedostatky nadále brání růstu a omezují přizpůsobivost ekonomiky. Přizpůsobení trhů práce brání strukturální povaha dlouhodobé nezaměstnanosti, zmenšující se a stárnoucí pracovní síla, nízká účast na trhu práce a případy nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Zatímco nezaměstnanost postupně klesá, přetrvávají značné problémy, například pokud jde o dlouhodobě nezaměstnané a mladé lidi, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Při pomoci těmto skupinám v přístupu na trh práce by mohla sehrát větší roli aktivní politika na trhu práce. Navracení osob odkázaných na sociální dávky na trh práce brání roztříštěnost a omezená spolupráce mezi různými agenturami, které sociální dávky poskytují, a službami odpovědnými za začlenění na trhu práce. V rámci pilotního projektu byla vytvořena specializovaná centra pro zaměstnanost a sociální pomoc, jež slučují služby Úřadu práce a Agentury pro sociální pomoc, nebylo však zatím přijato žádné rozhodnutí o rozšíření tohoto projektu po jeho ukončení v prosinci 2016.

               (9)

               Přestože je minimální mzda v Bulharsku nejnižší v Unii, od roku 2011 se zásadně zvýšila, přičemž absence objektivních kritérií pro stanovení její výše je živnou půdou pro nejistotu. Navzdory práci, kterou vláda a sociální partneři v této oblasti vykonali, nemá Bulharsko žádné jasné zásady ani transparentní kritéria pro stanovování výše minimální mzdy, které by zohlednily její dopady na tvorbu pracovních míst, sociální podmínky a konkurenceschopnost.

               (10)

               Počet osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučení zůstává v Bulharsku velmi vysoký. Pokroku při odstraňování chudoby a sociálního vyloučení brání přetrvávající problémy se začleňováním romské populace mezi pracovní sílu, usnadňováním přechodu ze školy do zaměstnání a zlepšováním dosahu a účinnosti politik v sociální oblasti, v oblasti zdravotní péče a na trhu práce. Režim zajišťující všeobecný minimální příjem disponuje velmi omezenou úrovní podpory a je s to obsáhnout jen omezenou část populace. Výše dávek je pod hranicí chudoby a navzdory vývoji průměrné a minimální mzdy v posledních letech nedošlo k jejímu zvýšení. Odhady týkající se dosahu uvedeného režimu naznačují, že velký počet osob, kterým jsou dávky určeny, je nedostává. Zlepšení dosažitelnosti dávek pro cílové skupiny při současném udržení fiskální odpovědnosti by pomohlo zmírnit chudobu.

               (11)

               Vzdělávací systém má omezené kapacity k začlenění zranitelných skupin a zprostředkování relevantních dovedností. Zranitelné skupiny jako Romové a žáci z chudých rodin se nadále setkávají s obtížemi spojenými s přístupem ke vzdělávání a jeho ukončením. Úroveň účasti na vzdělávání je mezi Romy na všech jeho úrovních významně nižší než mezi ostatními skupinami obyvatelstva. Míra předčasných odchodů ze vzdělávání nepřestává růst a obzvláště vysoká je na venkově a v méně rozvinutých regionech. V zájmu lepších výsledků v oblasti vzdělávání a zabránění předčasnému ukončení školní docházky je nezbytné odstranit překážky účasti znevýhodněných dětí na předškolním vzdělávání. V září 2015 přijal parlament nový zákon o předškolním a školním vzdělávání, což je významný krok ke komplexní reformě školského systému. Provedení této právní úpravy by spolu s cílenými opatřeními na překonání jiných než legislativních překážek plné účasti znevýhodněných skupin na vzdělávání měly dlouhodobě přispět ke zlepšení růstového potenciálu bulharské ekonomiky a sociální soudržnosti. Míra účasti na terciárním vzdělávání a jeho dokončení je na vzestupu a míra zaměstnanosti čerstvých absolventů se pomalu zlepšuje, i když je stále významně pod průměrem EU.

               (12)

               Rizika pocházející z vysokého zadlužení podniků a překážky zabraňující snižování zadluženosti jsou stále vysoké. Stávající insolvenční rámec skýtá málo prostoru pro účinný postup při oddlužení a příliš neřeší vysokou úroveň zadluženosti podniků. Reformy na zjednodušení postupů pro řešení platební neschopnosti podniků by mohly zlepšit snižování zadluženosti a otevřít cestu k novým úvěrům a investicím.

               (13)

               Systém zadávání veřejných zakázek v Bulharsku nepřestává zápasit se strukturálními nedostatky, včetně systematických nesrovnalostí při zadávacích řízeních, nedostatku administrativních kapacit a špatně fungujících kontrolních mechanismů, k čemuž ještě přistupuje praxe systematických soudních odvolání, která často znamenají odklady reálné činnosti. Při přechodu na elektronické zadávání zakázek bylo dosaženo jen nepatrného pokroku. Nedostatky bulharského systému zadávání veřejných zakázek měly za následek přerušení plateb z programů financování EU, jakož i finanční opravy a podepisují se negativně také na širším podnikatelském prostředí.

               (14)

               Nestabilita v politice a chybějící důvěra v klíčové instituce jako soudnictví významným způsobem odrazují od investic do bulharské ekonomiky. Pomalé provádění reforem veřejné správy, jakož i reforem v jednotlivých odvětvích jako výzkum, inovace a energetika jsou překážkou pokroku při zlepšování investičních podmínek. Ačkoliv Bulharsko přijalo strategický rámec reforem a modernizace své veřejné správy, je pokrok pomalý a realizace jednotlivých kroků se často odkládá. Nové právní předpisy nejsou podrobeny systematickému posuzování dopadů, ačkoliv zde byly určité snahy to změnit. Časté změny právního rámce vedou k nejistotě a negativně se odráží na podnikatelském prostředí. Korupce zůstává významným problémem a reakci vnitrostátních orgánů v této oblasti stojí i nadále v cestě slabé a roztříštěné instituce. V rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování jsou Bulharsku adresována doporučení k reformě soudnictví, boji proti korupci a organizovanému zločinu. Tyto oblasti mají zásadní význam pro celkové podnikatelské prostředí, avšak z uvedeného důvodu se na ně nevztahuje doporučení pro jednotlivé země určené Bulharsku.

               (15)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Bulharska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Bulharsku za rok 2016. Posoudila také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Bulharsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Bulharsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (16)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program Bulharska, přičemž její stanovisko (4) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (17)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4,

         DOPORUČUJE Bulharsku v období 2016–2017:

               1.

               Dosáhnout roční fiskální korekce ve výši 0,5 % HDP směřující k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016 i 2017. Dále zlepšit výběr daní a přijmout opatření vedoucí k potlačení neformální ekonomiky, včetně nehlášené práce.

               2.

               Do konce roku 2016 dokončit přezkum kvality aktiv a zátěžové testy u bank. Do konce roku 2016 dokončit přezkum rozvah a zátěžové testy pojišťoven a přezkum aktiv soukromých důchodových fondů. Přijmout v nutných případech nápravná opatření ve všech třech odvětvích a pokračovat ve zlepšování bankovního a nebankovního dohledu.

               3.

               Posílit a integrovat sociální pomoc, včetně příslušných sociálních služeb, a aktivní politiku na trhu práce, zejména pokud jde o dlouhodobě nezaměstnané a mladé lidi, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Rozšířit poskytování kvalitního vzdělávání znevýhodněným skupinám, včetně Romů. Zlepšit efektivitu systému zdravotní péče zlepšením přístupu a financování a výsledků v této oblasti. Na základě konzultací se sociálními partnery přijmout zásady a kritéria pro stanovování výše minimální mzdy. Zlepšit dosah a adekvátnost režimu zajišťujícího minimální příjem.

               4.

               Za účelem rychlejšího průběhu ozdravných postupů a postupů pro řešení problémů provést reformu insolvenčního rámce a zlepšit efektivitu a transparentnost těchto postupů. Zvýšit kapacitu soudů v případě insolvenčních řízení. Posílit kapacity úřadu pro veřejné zakázky a veřejných zadavatelů a zkvalitnit koncepci a kontrolu veřejných nabídkových řízení, zejména úplným provedením národní strategie pro rozvoj odvětví veřejných zakázek (2014-2020). Zrychlit zavádění elektronického zadávání zakázek.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.