title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska z roku 2019

text:
               5.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/135

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska z roku 2019
      (2019/C 301/23)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Rumunsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

                  (2)

                  Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Rumunsku pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Rumunsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018 (3), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Rumunska v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Rumunsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Důvodem zranitelnosti je zejména snižující se nákladová konkurenceschopnost a zvyšující se schodek běžného účtu v kontextu expanzivní fiskální politiky a nepředvídatelného podnikatelského prostředí. Nedávné legislativní iniciativy představují riziko pro fungování finančního odvětví a mohou poškodit soukromé investice.

                  (3)

                  Dne 9. května 2018 předložilo Rumunsko svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 8. května 2019 svůj konvergenční program z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (4)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (5)

                  Na Rumunsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2019 vláda plánuje celkový schodek státního rozpočtu ve výši 2,8 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 a poté jeho postupné snižování až na 2,0 % HDP v roce 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda (5) se nepředpokládá, že v průběhu programového období bude splněn střednědobý rozpočtový cíl, který je stanoven ve výši strukturálního schodku, jenž činí 1 % HDP. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP zůstane do roku 2022 pod 40 %. Makroekonomický scénář, z něhož uvedené rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý. Opatření nezbytná k podpoře plánovaných cílových schodků nebyla nadto dostatečně upřesněna.

                  (6)

                  Dne 22. června 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že v Rumunsku bylo v roce 2017 zaznamenáno závažné odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle. S ohledem na zjištěnou významnou odchylku vydala Rada dne 22. června 2018 doporučení (6), v němž Rumunsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí (7) nepřekročila 3,3 % v roce 2018 a 5,1 % v roce 2019, což odpovídá roční strukturální korekci o 0,8 % HDP v každém roce. Dne 4. prosince 2018 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2018/2020 (8), v němž se stanoví, že Rumunsko v reakci na doporučení Rady ze dne 22. června 2018 nepřijalo účinné opatření, a vydala revidované doporučení (9). V doporučení ze dne 4. prosince 2018 Rada Rumunsko vyzvala, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí nepřekročila v roce 2019 hodnotu 4,5 %, což odpovídá roční strukturální korekci o 1,0 % HDP. Dne 14. června 2019 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2019/1002 (10), v němž se stanoví, že Rumunsko v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 nepřijalo účinné opatření. Na základě výsledných údajů za rok 2018 bylo navíc zjištěno, že se Rumunsko v roce 2018 významně odchýlilo od doporučené korekce. Komise v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy a čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97 vydala 5. června 2019 pro Rumunsko varování týkající se skutečnosti, že v roce 2018 byla zaznamenána významná odchylka od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Dne 14. června 2019 přijala Rada následné doporučení (11) potvrzující, že Rumunsko musí přijmout opatření nezbytná k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí v roce 2019 nepřesáhla 4,5 %, což odpovídá roční strukturální korekci o 1,0 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje riziko, že se Rumunsko v roce 2019 od uvedeného doporučení odchýlí.

                  (7)

                  V doporučení ze dne 14. června 2019 Rada Rumunsku doporučila, aby přijalo opatření nezbytná k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí nepřekročila v roce 2020 hodnotu 5,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci o 0,75 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje riziko, že pokud se nezmění politika, Rumunsko se v roce 2020 od uvedeného doporučení odchýlí. Kromě toho prognóza Komise z jara 2019 předpokládala, že schodek sektoru vládních institucí překročí v letech 2019 a 2020 referenční hodnotu 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě. Celkově se Rada domnívá, že s ohledem na silně se zhoršující fiskální výhled a v souladu s doporučením Rady ze dne 14. června 2019, jehož cílem je napravit zjištěnou významnou odchylku od postupu korekce za účelem postupného dosažení střednědobého rozpočtového cíle, bude od roku 2019 zapotřebí dalších významných opatření, aby byla splněna ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.

                  (8)

                  Rozpočtové plánování Rumunska pravidelně opomíjí ustanovení národního fiskálního rámce. Národní pravidlo týkající se strukturálního schodku vyžaduje dodržování střednědobého rozpočtového cíle strukturálního schodku nepřesahujícího 1 % HDP nebo přiblížení se k němu. Od tohoto střednědobého rozpočtového cíle se Rumunsko odchýlilo v roce 2016 a od té doby jej nedodržuje, což je v rozporu s národním pravidlem týkajícím se schodku. Ve dvou pozměňovacích návrzích k rozpočtu na rok 2018, které byly přijaty na podzim 2018, se Rumunsko znovu odchýlilo od několik pomocných pravidel, která zakazují zvýšení stropů schodku a výdajů během probíhajícího rozpočtového roku. Rozpočet na rok 2019, který přijala vláda v únoru 2019 a který schválil parlament v březnu, se opět odchýlil od několika fiskálních pravidel, včetně pravidla týkajícího se strukturálního schodku. Stejně jako v předchozích letech navíc orgány nezaslaly parlamentu do stanovené srpnové lhůty aktualizaci střednědobé fiskální strategie, čímž narušily jeho řídicí úlohu. Stejně jako v předchozích letech orgány nesplnily požadavek na podepsání prohlášení, že rozpočet na rok 2019 a fiskální strategie dodrží fiskální pravidla a zásady fiskální odpovědnosti.

                  (9)

                  Dodržování daňových předpisů je stále slabé. Pokud jde o daň z přidané hodnoty, je rozdíl mezi teoreticky očekávanými a skutečně vybranými příjmy i nadále velmi vysoký. Rozsáhlá neformální ekonomika představuje pro dodržování daňových předpisů další problém, zatímco vysoký podíl nehlášené práce připravuje státní rozpočet o značné zdroje. Převládají hotovostní platby, což navíc usnadňuje daňové úniky. V uplynulém roce Rumunsko pouze omezeně reagovalo na opakované jemu určené doporučení posílit dodržování daňových předpisů a výběr daní. Spíše pomalu postupuje zavádění elektronických registračních pokladen napojených na informační systém daňové správy. Daňová správa podniká kroky k vytvoření systému posuzování rizika pro audity daňových poplatníků.

                  (10)

                  Po několika letech pokračujícího úsilí o konsolidaci finančního sektoru byla finanční stabilita v roce 2018 znovu zatížena, a to řadou legislativních iniciativ vlády a parlamentu. Daň z aktiv bank přijatá vládou prostřednictvím mimořádného nařízení na konci prosince 2018, bez posouzení dopadů nebo konzultace se zúčastněnými stranami, vyvolala řadu závažných obav týkajících se jejího negativního dopadu na obezřetnostní situaci bank, provádění měnové politiky a v konečném důsledku na investice a hospodářský růst. Způsob přijetí tohoto nařízení a jeho ustanovení mají významný nepříznivý dopad na směnný kurz, schopnost vlády půjčovat si na trhu a v konečném důsledku na to, jak zúčastněné strany vnímají operační rizika. I když byly některé sporné aspekty této daně v březnu 2019 změněny, prostřednictvím mimořádného nařízení vlády byly znovu přijaty změny, a to bez posouzení dopadů. Nejproblematičtější aspekty bankovní daně z celkových aktiv byly odstraněny. Nová formulace daní však může vést k narušení úvěrových pobídek, což by mohlo vést k nesprávnému přidělování úvěrů ekonomice. Je zapotřebí posoudit možné důsledky těchto změn pro přenos měnové politiky. Parlament přijal na konci roku 2018 několik legislativních iniciativ, které sice ústavní soud v březnu 2019 prohlásil za protiústavní, ale které přesto dále zatížily bankovní sektor a posílily obecné vnímání, že právní rámec je nepředvídatelný. Minulé zkušenosti ukazují, že takové iniciativy by zákonodárný orgán mohl předložit znovu.

                  (11)

                  Nový důchodový zákon, jejž parlament přijal v prosinci 2018, bude pravděpodobně znamenat riziko pro udržitelnost veřejných financí. Důchodový bod, tj. hlavní parametr používaný pro indexaci důchodů, se má v září 2019 zvýšit o 15 % a v září 2020 o 40 %. Tento důchodový zákon by změnil několik parametrů používaných pro výpočet důchodových dávek. Zejména jde o to, že důchodový bod se má zvyšovat, neboť faktor valorizace stávajících důchodů by se již nepřibližoval cenám, ale místo toho by se trvale skládal z mezd a cen. Kromě toho bude zkrácena doba přispívání používaná k výpočtu důchodu, což u nových důchodů povede k vyšším výdajům. Nicméně zrušení opravného indexu u nových důchodů (které dříve částečně vázalo první důchod na mzdy) zmírní celkový nárůst výdajů na důchody způsobené uvedenými jinými faktory. Některé strukturální problémy, které negativně ovlivňují přiměřenost důchodů, se ani nadále neřeší. Skutečný věk odchodu do důchodu se blíží průměru Unie, avšak u žen a mužů se liší. Spolu s kratší dobou přispívání v případě žen to vede ke značnému rozdílu ve výši důchodů žen a mužů.

                  (12)

                  Od reformy důchodového systému zavedené v roce 2008 se postupně ustupuje. Po opakovaném odkládání plánovaného zvýšení příspěvků do druhého pilíře penzijních fondů, které mělo do roku 2016 dosáhnout 6 % hrubé mzdy, byly příspěvky od roku 2018 sníženy na 3,75 % hrubé mzdy. Penzijní fondy druhého pilíře byly dále oslabeny souborem opatření, které vláda přijala prostřednictvím mimořádného nařízení na konci roku 2018. Příspěvky do těchto fondů jsou nyní po minimální době přispívání v délce trvání pěti let dobrovolné. Minimální kapitálové požadavky na společnosti spravující penzijní fondy druhého pilíře byly výrazně zvýšeny, což vyvolalo riziko, že společnosti spravující fondy z rumunského trhu odejdou. Také byly výrazně sníženy správní poplatky vybírané z hrubých příspěvků, což může negativně ovlivnit finanční výsledky společností spravujících fondy a zvýšit pravděpodobnost jejich odchodu z trhu. To by mohlo mít negativní důsledky pro rozvoj místního kapitálového trhu a rezervy institucionálních investorů a rovněž vést k tomu, že by hospodářství přišlo o tolik potřebný zdroj dlouhodobých investic. Oslabení nebo zrušení druhého pilíře navíc povede k méně diverzifikovanému důchodovému příjmu a vystaví důchody vyšším politickým a demografickým rizikům. V březnu 2019 vláda prostřednictvím mimořádného nařízení zachovala nové požadavky na minimální kapitál pro společnosti spravující fondy, avšak lhůtu pro zaplacení celého dodatečného kapitálu odložila na prosinec 2019. V květnu 2019 vláda výrazně snížila minimální kapitálové požadavky na společnosti spravující penzijní fondy, což částečně kompenzovalo zvýšení, o němž bylo rozhodnuto v prosinci 2018. Další ustanovení obsažená v mimořádném nařízení z prosince 2018, která ohrožují životaschopnost druhého důchodového pilíře, zůstávají nezměněna.

                  (13)

                  Problémy spojené s kvalitou a inkluzí v systému vzdělávání a odborné přípravy mají negativní dopad na potenciál Rumunska v oblasti růstu podporujícího sociální začlenění. Navzdory navýšení rozpočtu v roce 2019 patří výdaje na vzdělávání i nadále k nejnižším v Unii, zejména na těch úrovních vzdělávání, které jsou klíčové pro prevenci předčasného odchodu ze vzdělávání (jehož míra je i nadále vysoká), zajištění rovných příležitostí a řešení nerovností v pozdějším věku. Míra účasti na kvalitním předškolním vzdělávání a péči zůstává pod unijním průměrem, částečně kvůli chybějícím zařízením. To má dopad na účast žen na trhu práce, jakož i včasné nabývání dovedností. Zaostává modernizace sítě škol, jakož i optimalizace, která má reagovat na demografický vývoj, přičemž 10 % škol je přeplněno a 58 % škol má nevyužitou kapacitu. Nabývání základních a digitálních dovedností se potýká s významnými problémy. Schopnosti učitelů uplatňovat přístup orientovaný na studenta nejsou dostatečně rozvinuté. Nerovnosti mezi venkovem a městy přetrvávají a zranitelné skupiny, včetně Romů, mají i nadále omezený přístup k inkluzivnímu vzdělávání vysoké kvality.

                  (14)

                  Trh práce je pod rostoucím tlakem, neboť míra nezaměstnanosti (4,2 % v roce 2018) je velmi nízká, zatímco pracovních sil ubývá a nedostává se kvalifikovaných pracovníků. Míra ekonomické aktivity žen, zejména u mladých žen a žen středního věku, je nízká. Důvodem jsou především osobní a rodinné povinnosti a skutečnost, že děti ve věku 0–3 let málo navštěvují formální zařízení péče o děti. Aktivní politiky trhu práce poskytují omezenou reakci na potřeby trhu práce, přičemž opatření se zaměřují především na finanční pobídky, a nikoli na individuální a komplexní přístupy. Zpoždění plánované reformy veřejné služby zaměstnanosti i nadále významně brání tomu, aby zaměstnavatelům a nezaměstnaným byly poskytovány modernizované služby. Rozšiřování dovedností a integrované poskytování služeb je rovněž slabé. Získávání dovedností neprobíhá tak, jak by potřebovala expandující hospodářská odvětví, a 81 % zaměstnavatelů má potíže s obsazováním volných pracovních míst. Odvětví IKT roste, nicméně počet Rumunů ve věku od 20 do 29 let, kteří mají titul v oboru přírodních věd, technologií, inženýrství nebo matematiky, se v letech 2014 až 2016 snížil. V současné době neexistuje žádné globální ani odvětvové posouzení potřeb dovedností a prognózy potřeb dovedností zůstávají nevyužity, což brání tomu, aby se systém vzdělávání a odborné přípravy přizpůsobil potřebám trhu práce. Bylo zahájeno zavádění duálního odborného vzdělávání a přípravy, které mají řešit nedostatek kvalifikovaných pracovníků. Nicméně žáci a rodiče stále považují odborné vzdělávání a přípravu za druhou volbu a poměrně nízká míra zaměstnanosti čerstvých absolventů odborného vzdělávání a přípravy ukazuje, že jejich význam pro trh práce je problematický. Vysokoškolské vzdělávání není dostatečně sladěno s potřebami trhu práce. Ačkoli se počet osob s dosaženým terciárním vzděláním během desetiletí zdvojnásobil, zůstává stále nízký.

                  (15)

                  Navzdory nedávným zlepšením je chudoba a příjmová nerovnost stále vysoká a regionální rozdíly se prohlubují. Jednomu ze tří Rumunů stále ještě hrozí chudoba a sociální vyloučení, přičemž nejvíce ohroženy jsou děti, Romové, osoby se zdravotním postižením a starší osoby. Sociální služby nejsou dostatečně kvalitní a jejich nabídka neodpovídá konkrétním potřebám komunit, zároveň nejsou po celé zemi poskytovány rovnoměrně. Pouze asi 20 % správních územních jednotek má licencované sociální služby. Služby se obvykle soustředí do bohatších nebo městských oblastí, avšak zapotřebí jsou více v chudších venkovských oblastech a regionech. Omezená integrace zaměstnanosti, vzdělávání, zdravotních a sociálních služeb neumožňuje udržitelné začlenění různých znevýhodněných skupin. Osobám se zdravotním postižením se dostává pouze omezené podpory, pokud chtějí žít nezávislý život a pracovat. Situace romské komunity vykazuje velmi malý pokrok. Deprivace v oblasti bydlení je nejvyšší v Unii a poškozuje sociální začlenění. Politiky v oblasti bydlení jsou decentralizovány bez strategického rámce a chudým komunitám často chybí finanční zdroje. Sociální referenční index, ze kterého se vychází při stanovování většiny sociálních dávek, nebyl od roku 2008 aktualizován a v poměru k minimální mzdě také značně oslabil. V důsledku toho se míra chudoby u osob s nízkou a velmi nízkou intenzitou práce od roku 2010 zvýšila o polovinu. Kromě toho je sociální zabezpečení u atypických pracovníků nedostatečné. Jeden ze tří atypických pracovníků je ohrožen závažnou materiální deprivací. Pracovníci najímaní na jeden den a sezónní pracovníci nemají formální přístup k právům v oblasti sociálního zabezpečení, která upravují nezaměstnanost, mateřskou dovolenou, nehody a pracovní úrazy. Realizace reformy minimálního příjmu na sociální začlenění, která byla zahájena v roce 2016 a zlepšila by pokrytí sociální pomocí a její přiměřenost, byla odložena na rok 2021.

                  (16)

                  Sociální dialog se vyznačuje nízkou mírou kolektivní dohody, zejména na odvětvové úrovni, a to rovněž z důvodu současné definice odvětví. Orgány zahájily plány na revizi definic ekonomických odvětví, avšak dosud nebylo dosaženo dohody. Mimo rámec kolektivního vyjednávání je včasné a smysluplné zapojení sociálních partnerů do politických otázek a reforem omezené. Většina sociálního dialogu probíhá formálně v rámci Ekonomické a sociální rady a Výboru pro sociální dialog. Navzdory zavedenému rámci pro dialog a konzultace však stabilita a úloha těchto institucí v minulém roce oslabila.

                  (17)

                  Zatímco v minulých letech rostly mzdy pouze mírně, v současnosti je rychlost růstu mezd v Rumunsku jednou z nejvyšších v Unii. Důvodem jsou politiky vlády, které zvyšují veřejné a minimální mzdy, rekordně nízká míra nezaměstnanosti a strukturální nedostatek pracovních sil. Minimální mzda je i nadále stanovována nesystematickým způsobem bez objektivního mechanismu. Její postupný nárůst v průběhu let vedl k tomu, že v roce 2017 pobíral minimální mzdu každý třetí zaměstnanec, což je téměř čtyřikrát více než v roce 2011.

                  (18)

                  Systém zdravotní péče se potýká s mnoha problémy. Nedostatek finančních prostředků, neúčinné využívání veřejných zdrojů a chybějící reforma snižují účinnost systému zdravotní péče. Pokračující emigrace vedla k výraznému nedostatku lékařů a zdravotního personálu. Obavy nadále vzbuzují zdravotní infrastruktura a rozmach neformálních plateb. Osoby žijící ve venkovských oblastech a zranitelné skupiny mají omezený přístup ke zdravotní péči. Tyto faktory negativně ovlivňují zdraví lidí v Rumunsku, které je i přes nedávná zlepšení pod průměrem Unie. Velmi potřebná jsou zlepšení v oblasti komunitní péče, ale opožďují se. Pilotní projekt zřízení komunitních pečovatelských středisek byl zahájen se zpožděním, což má negativní dopad na zavádění integrovaných pečovatelských služeb. Odvětví dlouhodobé péče není připraveno čelit problémům spojeným s rychlým stárnutím obyvatelstva. Služeb péče poskytované doma a služeb denní péče existuje velmi málo, a navíc jsou poskytovány především v oblastech s vyššími příjmy. Dostupnost dlouhodobé péče a veřejné výdaje na ni patří k nejnižším v Unii a přístup ke dlouhodobé péči, rehabilitaci a paliativní péči je špatný.

                  (19)

                  Kvalita infrastruktury, včetně infrastruktury v odvětví dopravy, energetiky, odpadů a odpadních vod, je i nadále nedostatečná a omezuje vyhlídky Rumunska na růst. Navzdory významným veřejným investicím po přistoupení Rumunska k Unii zůstává jeho fyzická infrastruktura nedostatečně rozvinutá. Obecné podmínky a spolehlivost silničních a železničních sítí jsou velmi špatné. Infrastruktura nepostačuje hustotě dopravního provozu, který je výsledkem expandující ekonomiky. Silniční síť patří k nejméně rozvinutým v Unii a reforma železničního odvětví zaostává. Emise skleníkových plynů ze silniční dopravy se za posledních pět let výrazně zvýšily. Silně nedostatečné investice do údržby navíc snížily rychlost vlaků a u železniční nákladní dopravy negativně ovlivnily dobu dodání nákladu. Městská doprava trpí chronickým nedostatkem finančních prostředků, nedostatečnou organizací odvětví a slabou administrativní kapacitou místních poskytovatelů. Nedostatky i nadále vykazuje energetická a vodohospodářská infrastruktura, infrastruktura pro odpadní vody, jakož i propojení energetických soustav. Systém pro nakládání s odpady se nadále vyznačuje velmi nízkou recyklací komunálního odpadu a velmi vysokou mírou skládkování. Problémem zůstává dosažení cíle energetické účinnosti, zejména stále existuje široký prostor ke zlepšení energetické účinnosti budov.

                  (20)

                  Celková inovační kapacita Rumunska je i nadále nízká a jeho budoucí konkurenceschopnost ohrožuje velký rozdíl, který existuje mezi produktivitou a inovacemi podniky v zahraničním vlastnictví a vnitrostátními podniky. Investice Rumunska do výzkumu a vývoje jsou nejnižší v Unii (0,5 % HDP) a veřejné výdaje na výzkum a vývoj se dále snížily z 0,32 % HDP v roce 2011 na 0,21 % HDP v roce 2017, což brání budování kapacit. V důsledku toho je kvalita veřejné vědecké základny i nadále velmi nízká a propojení mezi vědou a podnikáním není dostatečně rozvinuto. Vzhledem k tomu, že počet absolventů terciárního vzdělávání ve vědě, technologii, inženýrství a matematice dále klesá, představuje nedostatek dovedností pro inovační potenciál rumunského hospodářství velký problém. Hlavní výzvou je digitalizace, pokud se mají inovace a konkurenceschopnost v Rumunsku zlepšit. Rumunsko dosahuje špatných výsledků u mnoha složek digitálního a sociálního indexu, včetně digitálních veřejných služeb, digitálních dovedností celkové populace a digitalizace podniků.

                  (21)

                  Při plnění doporučení pro jednotlivé země, aby byl posílen proces stanovování prioritních projektů a přípravy v oblasti veřejných investic, Rumunsko pokročilo jen v omezené míře. Ministerstvo financí je odpovědné za přípravu seznamu prioritních veřejných investičních projektů v hodnotě překračující 100 milionů RON (21 milionů EUR) a za sledování jejich provádění, nicméně tyto projekty jsou řízeny příslušnými ministerstvy. Seznam prioritních projektů v současné době zahrnuje 136 projektů, většinou v oblasti dopravy. Většina těchto prioritních projektů by mohla být spolufinancována z unijních prostředků. Využívání finančních prostředků Unie však například mimo jiné brání omezená správní kapacita, která je nutná pro přípravu, stanovení priorit a realizaci velkých investičních projektů. I když se v poslední době velké projekty v oblasti infrastruktury připravují a zasílají Evropské komisi ke schválení, některé důležité projekty, například dálnice Sibiu-Pitești (která má zajistit spojení s koridory TEN-T Rýn-Dunaj a Východ-východní Středomoří), stále chybí a jejich realizace obecně nadále zaostává. Prostředky z fondů Unie navíc dosud čerpaly projekty připravené pro předchozí programové období, přičemž nové připravované projekty pro stávající programové období je stále ještě nutné dokončit.

                  (22)

                  Efektivní zadávání veřejných zakázek je klíčové pro dosažení důležitých politických cílů v Rumunsku, jako jsou mimo jiné efektivní veřejné výdaje, modernizace veřejné správy a podpora inovací a udržitelný růst podporující začlenění. Rumunsko pouze omezeně pokročilo při zohledňování jemu určenému doporučení, podle kterého je nutné zlepšit transparentnost zadávání veřejných zakázek. Efektivnost zadávání veřejných zakázek je i nadále problematická a ohrožena je nezvratnost určitých opatření, zejména zjednodušení kontroly ex ante. Národní strategie zadávání veřejných zakázek zdůrazňuje význam jednotné kontroly ex ante, kterou provádí Národní agentura pro veřejné zakázky. Hrozí, že opakované legislativní iniciativy zmaří dosažení cílů této strategie. Předvídatelnost a stabilita právních předpisů o zadávání veřejných zakázek jsou i nadále důležitými výzvami a národní strategie zadávání veřejných zakázek není plně prováděna.

                  (23)

                  Výkon veřejné politiky je stále více nepředvídatelný, což zatěžuje podnikatelské prostředí. Nedávným příkladem je skutečnost, že vláda, aniž by konzultovala zúčastněné strany či provedla posouzení dopadů, přijala prostřednictvím mimořádného nařízení soubor dalekosáhlých opatření, jež mají vliv na fungování bankovního sektoru, správce fondů druhého důchodového pilíře a energetické a telekomunikační společnosti. Posouzení dopadů právních předpisů jsou nadále formalitou a jejich kvalita a skutečné používání se v rámci různých odvětví značně liší. Kontrola kvality hodnocení dopadů regulace a koncipování politik je omezená. Neexistuje žádný udržitelný mechanismus monitorování politiky s transparentním systémem podávání zpráv a hodnoceními ex post. Důležité legislativní iniciativy jsou často oznamovány bezprostředně před jejich přijetím. Zapojení zúčastněných stran do navrhování a provádění reforem je slabé a ke skutečnému dialogu dochází jen zřídka, i když jsou k tomu k dispozici institucionální struktury. Zdlouhavé administrativní postupy negativně ovlivňují zejména malé a střední podniky. Například složité administrativní postupy pro zakládání podniků a regulační požadavky kladené na poskytovatele služeb, včetně regulovaných povolání, brání dalšímu rozvoji trhu. Stále se zpožďuje přijetí příslušných právních předpisů týkajících se řízení lidských zdrojů ve veřejné správě. Vysoká roztříštěnost odpovědnosti a zdrojů negativně ovlivňuje soudržnost a dostupnost poskytovaných veřejných služeb, zejména na místní úrovni. Národní a regionální strategie pro různé veřejné služby se dobře nepromítají do integrovaných opatření na regionální a místní úrovni. Financování veřejných služeb není po celé zemi rovnoměrně rozloženo a často neodpovídá místním potřebám. Jsou přehlíženy faktory, jako je jednotný strategický přístup ke každému typu služby, existující nedostatky a potřeba rozvoje nových služeb. Příjmy místních orgánů nejsou dostatečně stabilní a předvídatelné. Byla přijata omezená opatření ke zlepšení rovnováhy mezi pravomocemi, které mají být decentralizovány, a přidělením finančních prostředků, což má místním orgánům umožnit poskytovat kvalitní služby. Jsou zapotřebí další opatření, která by zvýšila správní kapacitu na místní úrovni.

                  (24)

                  Státní podniky hrají klíčovou úlohu v oblasti kritické infrastruktury, jako je energetika a železniční doprava. Jejich hospodářské a finanční výsledky se v poslední době zlepšily, a to v důsledku příznivého makroekonomického prostředí. Avšak transparentnost a zveřejňování finančních a provozních výsledků se nezlepšily a pravidla správy a řízení společností jsou nadále málokdy uplatňována. Mezi konkrétní příklady patří opakované jmenování prozatímních rad, odchýlení se od ducha zákona a nevyužívání nástrojů k prosazování právních předpisů u společností, které předpisy nedodržují. Riziko, že by právní předpisy týkající se státních podniků mohly být podstatně oslabeny, se nesnížilo. To znamená konec pokroku, který byl při zohledňování doporučení určených dané zemi dosažen v letech 2015 a 2016. To vede k narušování klíčových podmínek pro podporu účinného využívání veřejných zdrojů a k vytváření prostoru pro neadekvátní investiční rozhodnutí. Převod vlastnictví několika větších státních podniků do nového státního rozvojového a investičního fondu bude vyžadovat důkladné uplatňování přísných pravidel pro správu a řízení společností, a to jak ze strany fondu, tak i společností v jeho portfoliu.

                  (25)

                  Vývoj v minulém roce vyvolal obavy o právní stát a posílil předchozí vážné obavy ohledně nezvratnosti a udržitelnosti pokroku, kterého Rumunsko dříve dosáhlo v oblasti reformy soudního systému a boje proti velké korupci. Tyto záležitosti jsou sledovány v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování. Změny tří právních předpisů v oblasti soudnictví jsou nyní v platnosti a obsahují řadu opatření, která oslabují právní záruky nezávislosti soudnictví. To by mohlo ohrozit jak efektivitu každodenní práce soudců a státních zástupců, tak i důvěru veřejnosti v soudnictví. Je vyvíjen tlak na soudní orgány a na jednotlivé soudce a státní zástupce, mimo jiné zřízením zvláštní sekce státního zastupitelství pro trestné činy, kterých se údajně soudci a státní zástupci dopustili. Probíhající kroky ke změně trestního zákoníku a trestního řádu by měly negativní dopad na účinnost trestního vyšetřování a soudních řízení a rovněž by omezily rozsah korupce jako trestného činu. Další obavy se týkají postupů pro odvolávání a jmenování vysoce postavených soudců a státních zástupců. Nedávná prohlášení naznačují, že je možné, že opatření týkající se reformy soudního systému budou znovu zvážena.

                  (26)

                  V rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování Komise pokračuje v monitorování reformy soudnictví a boje proti korupci v Rumunsku. Tyto oblasti proto nejsou do těchto doporučení pro jednotlivé země určených pro Rumunsko zahrnuty, ale jsou důležité pro rozvoj příznivého sociálně-ekonomického prostředí v této zemi.

                  (27)

                  K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, jež jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Rumunsku pro rok 2019, by mohlo přispět programování fondů Unie na období 2021–2027. To by Rumunsku umožnilo tyto fondy optimálně využít ve vztahu k určeným odvětvím, přičemž je třeba zohlednit regionální rozdíly. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země k řízení zmiňovaných fondů.

                  (28)

                  V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rumunska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rumunsku pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rumunsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rumunsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (29)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2019, přičemž její stanovisko (12) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

                  (30)

                  Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a konvergenční program z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1, 2, 3 a 5. Fiskální politiky uvedené níže v doporučení č. 1 přispívají mimo jiné k řešení nerovnováhy související s konkurenceschopností a externí pozicí,

            DOPORUČUJE Rumunsku v letech 2019 a 2020:

         1.

            Zajistit plnění doporučení Rady ze dne 14. června 2019 k nápravě závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Zajistit plné uplatňování fiskálního rámce. Posílit dodržování daňových předpisů a výběr daní.

         2.

            Zajistit finanční stabilitu a robustnost bankovního sektoru. Zajistit udržitelnost veřejného důchodového systému a dlouhodobou životaschopnost penzijních fondů druhého pilíře.

         3.

            Zlepšit kvalitu a inkluzi v oblasti vzdělávání, zejména pro Romy a další znevýhodněné skupiny. Zlepšit dovednosti, včetně digitálních, zejména zvýšením významu odborného vzdělávání a přípravy a vysokoškolského vzdělávání pro trh práce. Rozšířit poskytování sociálních služeb a zvýšit jejich kvalitu a dokončit reformu minimálního příjmu na sociální začlenění. Zlepšit fungování sociálního dialogu. Zajistit, aby minimální mzda byla stanovena na základě objektivních kritérií, která nebudou bránit vytváření pracovních míst a konkurenceschopnosti. Zlepšit přístup ke zdravotní péči a její nákladovou efektivnost, včetně přechodu k ambulantní péči.

         4.

            Zaměřit hospodářskou politiku, pokud jde o investice, na dopravu, zejména na její udržitelnost, nízkouhlíkovou energetiku a energetickou účinnost, ekologickou infrastrukturu, jakož i na inovace, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům. Zlepšit přípravu a upřednostňování velkých projektů a urychlit jejich realizaci. Zlepšit účinnost zadávání veřejných zakázek a zajistit plné a udržitelné provádění národní strategie zadávání veřejných zakázek.

         5.

            Zajistit, aby legislativní iniciativy nenarušovaly právní jistotu tím, že Rumunsko zlepší kvalitu a předvídatelnost rozhodování, rovněž pomocí vhodných konzultací se zúčastněnými stranami, účinných posouzení dopadů a zjednodušených administrativních postupů. Posílit správu a řízení společností u státních podniků.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 98.

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

         (6)  Doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3).

         (7)  Čisté primární výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (8)  Rozhodnutí Rady (EU) 2018/2020 ze dne 4. prosince 2018, kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 22. června 2018 (Úř. věst. L 323, 19.12.2018, s. 16).

         (9)  Doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 1).

         (10)  Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1002 ze dne 14. června 2019, kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 (Úř. věst. L 163, 20.6.2019, s. 62).

         (11)  Doporučení Rady ze dne 14. června 2019 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 210, 21.6.2019, s. 1).

         (12)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2019

text:
               5.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/143

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2019
      (2019/C 301/24)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) rovněž zprávu mechanismu varování, v níž není Slovinsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (3) (dále jen „doporučení pro eurozónu 2019“) přijala Rada dne 9. dubna 2019; stanoví pro eurozónu pět doporučení.

                  (2)

                  Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Slovinsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu 2019, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, bylo plně a včas provedeno. Odstraňování regulačních omezení je konkrétním krokem k naplňování prvního doporučení pro eurozónu, jež se týká odolných trhů zboží a služeb, zatímco zaměření hospodářské politiky na investice v konkrétních oblastech pomůže při naplňování druhého doporučení pro eurozónu, jež se týká podpory investic.

                  (3)

                  Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Slovinsku pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Slovinsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018 (4), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (4)

                  Dne 15. dubna 2019 předložilo Slovinsko svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 26. dubna 2019 svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (5)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (6)

                  Na Slovinsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2019 vláda očekává, že celkový přebytek státního rozpočtu se v roce 2019 zvýší na 0,9 % hrubého domácího produktu (HDP) a poté v roce 2022 dosáhne 1,2 % HDP. Na základě přepočteného strukturálního salda se očekává, že střednědobého rozpočtového cíle, který se změnil ze strukturálního přebytku ve výši 0,25 % HDP v roce 2019 na strukturální schodek ve výši 0,25 % HDP od roku 2020, bude dosaženo do roku 2021 (6). Poměr veřejného dluhu k HDP by měl v roce 2019 podle programu stability z roku 2019 nadále klesat na 65,4 % HDP a v roce 2022 dosáhnout 54,7 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý.

                  (7)

                  Dne 13. července 2018 Rada Slovinsku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (7) v roce 2019 nepřesáhla 3,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,65 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje v roce 2019 riziko významného odchýlení od doporučeného postupu korekce směřujícího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

                  (8)

                  V roce 2020 by Slovinsko mělo dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle. Na základě prognózy Komise z jara 2019 toto odpovídá maximálnímu nominálnímu tempu růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 4,0 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 by se za předpokladu nezměněné politiky Slovinsko v roce 2020 mělo dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle přiblížit. Z tohoto posouzení tedy je patrné, že v roce 2020 hrozí riziko určité odchylky. Přestože očekávaná nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí by v současnosti ukazovala na riziko určité odchylky od uvedeného požadavku v roce 2020, ukazovala by na riziko významného odchýlení od uvedeného požadavku, pokud by roky 2019 a 2020 byly uvažovány společně. Pokud by se podle projekcí strukturální saldo střednědobému rozpočtovému cíli blížit přestalo, bylo by nutné, aby v budoucnu celkové posouzení zohledňovalo možnou odchylku od uvedeného požadavku. V letech 2019 a 2020 Slovinsko podle prognóz dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že by v roce 2019 měla být přijata nezbytná opatření, a že je nutné, aby Slovinsko bylo připraveno k přijímání dalších opatření od roku 2020, aby byla dodržena ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.

                  (9)

                  Slovinský systém zdravotní péče a systém dlouhodobé péče bude stále více zatěžovat stárnutí obyvatelstva. Financování systému zdravotní péče není adaptováno tak, aby systém dokázal čelit očekávanému nárůstu nákladů v důsledku stárnutí obyvatelstva. Slovinsko dosud nepřijalo žádná komplexní opatření k zajištění kvality, dostupnosti a dlouhodobé fiskální udržitelnosti zdravotní péče ve Slovinsku. V současné době připravuje Slovinsko návrh zákona o dlouhodobé péči, který je součástí jeho strategie aktivního stárnutí. Stále však není jasné, jak plánovaná opatření zlepší nákladovou efektivnost, dostupnost a kvalitu péče, s výjimkou toho, že zadávání veřejných zakázek ve zdravotnictví bude nákladově efektivnější díky lepší koordinaci. Budoucí tlak na systémy péče by mohly pomoci snížit investice do konstrukcí a vybavení zdravotnických zařízení a zařízení dlouhodobé péče.

                  (10)

                  Jelikož populace Slovinska stárne rychleji než populace většiny ostatních členských států, výzvy týkající dlouhodobé udržitelnosti a přiměřenosti důchodového systému nabývají na naléhavosti. V dokumentu nazvaném „Výchozí body pro modernizaci systému důchodového a invalidního pojištění v Republice Slovinsko“, který v roce 2017 přijala hospodářská a sociální rada, předpokládali sociální partneři a předchozí vláda, že do roku 2020 bude přijata reforma, a národní program reforem pro roky 2019–2020 zmiňuje možnost zásadního přepracování důchodového systému s cílem podpořit střednědobou až dlouhodobou udržitelnost systému a odpovídající úrovně důchodů. Rovněž stanoví za cíl prodloužení pracovního života a poskytování lepších příležitostí pro využívání lidských zdrojů z řad starších pracovníků, avšak nespecifikuje, jak a kdy tohoto cíle dosáhnout. Udržitelnosti systému by napomohlo přizpůsobení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu prodlužující se střední délce života a podpora pozdějšího odchodu do důchodu. Výzvou zůstává zajištění přiměřených důchodů, jelikož někteří příjemci důchodu se stále nacházejí na hranici chudoby nebo pod touto hranicí. Téměř 70 % všech osob samostatně výdělečně činných ve Slovinsku se rozhoduje hradit pouze minimální příspěvky na sociální pojištění, které je opravňují k pobírání pouze minimálního starobního důchodu. Přiměřenost důchodů by mohla být dále zlepšena zvýšením pokrytí systémů penzijního připojištění, vhodnou podporou v případech měnící se profesní dráhy a snížením rizika chudoby ve stáří.

                  (11)

                  V roce 2019 zaměstnanost nadále rostla a nezaměstnanost dále klesala. Dlouhodobá nezaměstnanost současně zůstává vyšší než před krizí a stále představuje téměř polovinu celkové nezaměstnanosti. Problémy přetrvávají zejména u pracovníků s nízkou kvalifikací a starších pracovníků, jejichž míra zapojení a zaměstnanosti pořád patří k nejnižším v Unii. Jejich účast na vzdělávání dospělých je velice nízká. Vyhodnocení politik na podporu zaměstnanosti a odborné přípravy ukazuje, že většina stávajících programů si vede dobře. Výdaje v této oblasti a míra účasti osob s nízkou kvalifikací a starších nezaměstnaných osob v těchto programech však zůstává omezena. Zvláštní význam proto mají investice do účinných opatření na zvýšení zaměstnatelnosti osob s nízkou kvalifikací a starších pracovníků, a to mimo jiné investice do jejich digitálních dovedností. Zvyšování míry zaměstnanosti starších pracovníků rovněž pomůže zmírnit tlak na důchodový systém. Reforma trhu práce z roku 2013 jednoznačně pomohla určitým zranitelným skupinám k nástupu do zaměstnání, problémem však zůstává zaměstnávání na dobu určitou. Podíl lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením se snížil, ale u starších osob stále přesahuje unijní průměr.

                  (12)

                  Známky nedostatku pracovních sil se objevují ve stále větším počtu hospodářských odvětví. K němu podle všeho přispívá nesoulad mezi dovednostmi, které mladí lidé získávají během svého vzdělávání, a dovednostmi, které požadují zaměstnavatelé. Spolu s nedostatky ve fungování ekosystémů pro inovace brání tyto překážky průmyslové transformaci v prioritních oblastech strategie pro inteligentní specializaci, která byla definována na základě konzultací se zúčastněnými stranami. Zásadní význam pro uspokojení potřeb ekonomiky má rozvoj digitálních dovedností budoucí pracovní síly.

                  (13)

                  Ve Slovinsku byla nebo budou přijata některá opatření, jež mají zlepšit možnosti financování pro tamější podniky a poskytnout jim alternativy k bankovním úvěrům. Slovinské podniky však při zajišťování svých potřeb financování stále ve velké míře spoléhají na bankovní úvěry a peněžní toky. Přístup k vlastnímu kapitálu ze soukromých trhů zůstává omezen. Poskytování rizikového kapitálu sice roste, avšak z velice nízké úrovně. Tržní kapitalizace burzy cenných papírů v Lublani je nízká a nadále se snižuje. Omezený a nedostatečně rozvinutý kapitálový trh spolu s nepříznivými rámcovými podmínkami, včetně nízké finanční gramotnosti malých podniků, brání přílivu vlastního kapitálu a rizikového kapitálu do země. Obtížný přístup k vlastnímu kapitálu představuje bariéru pro růst inovativních podniků, jakož i zavedených podniků, které by mohly mít prospěch ze změny ve financování.

                  (14)

                  Slovinským podnikům brání v rozvoji regulační a administrativní zátěž, která je stále vysoká. Tato zátěž se považuje za klíčový problém při podnikání ve Slovinsku. Souvisí s oblastmi, jako jsou povolení, požadavky na vykazování, daňové postupy a často zdlouhavá soudní řízení v obchodních věcech. Podnikatelské prostředí rovněž ovlivňují obtíže při stíhání hospodářské a finanční trestné činnosti. Ke snížení administrativní zátěže vytvořilo Slovinsko nástroje, včetně portálu SPOT („Slovenska poslovna točka“) a tzv. jednotného dokumentu, které řeší několik z identifikovaných typů zátěže. Řada z opatření ke snížení zátěže však ještě nebyla provedena a dopad některých opatření, která již realizována byla, nesplnil očekávání. Slovinsko rovněž provedlo některé reformy, aby liberalizovalo omezující profesní požadavky. Některé součásti doporučení Komise pro Slovinsko z roku 2017 však zůstávají nevyřešeny, zejména pokud jde o právníky a realitní makléře.

                  (15)

                  Ve Slovinsku i přes jistý pokrok stále existují nedostatky, co se týče hospodářské soutěže a transparentnosti při zadávání veřejných zakázek, což je zřejmé zejména z vysokého poměru smluv uzavřených prostřednictvím jednacích řízení (bez výzvy k účasti v soutěži). Pojistky proti korupci a tajným dohodám mezi uchazeči, zejména v oblasti zadávání zakázek místními správními orgány a podniky ve vlastnictví státu, jsou i nadále nedostatečné. Součástí nezávislého dohledu nad zadáváním veřejných zakázek nejsou dostatečné právní pojistky proti vnějším tlakům nebo zásahům, zejména pokud jde o disciplinární řízení a návrh jmenování členů státní revizní komise. Přestože byl zaveden akční plán na zvýšení profesionalizace subjektů zapojených do zadávání veřejných zakázek, profesionalizace zůstává na nízké úrovni. Ačkoli podle odhadů slovinských orgánů hospodářská trestná činnost a korupce způsobily v minulých letech značné škody, na některé protikorupční reformy se stále čeká.

                  (16)

                  Navzdory částečné privatizaci 75 % akcií bez jedné akcie největší slovinské banky Nova Ljubljanska Banka je zapojení státu do hospodářství stále vysoké, a to včetně finančního sektoru. Dříve zveřejněné plány na privatizaci jsou prováděny pomalu. S privatizací by se zvýšila životaschopnost společností v dlouhodobém horizontu a snížila by se rizika pro veřejné finance, jakož i riziko narušení hospodářské soutěže a přidělování zdrojů. Další prodej akcií kotovaných společností by rovněž napomohl rozvoji slovinského kapitálového trhu.

                  (17)

                  Ekosystém výzkumu, vývoje a inovací vyžaduje zlepšení, aby mohl plně fungovat, a podpůrná opatření jsou často nesoudržná. Omezená podpora vzdělávání v oblasti podnikání a transferu technologií a obecněji slabá spolupráce mezi vědou a podniky brání vytváření a rozšiřování inovativních společností. Většina malých a středních podniků ve Slovinsku má nízkou inovační kapacitu a podíl inovativních společností ve Slovinsku ve skutečnosti klesá a nachází se pod průměrem Unie. Pomalá digitální transformace ve Slovinsku omezuje růst produktivity. Inovační výkonnost ve východních a západních regionech Slovinska se různí, což brání spolupráci a vytváření sítě kontaktů. Slovinsko přestalo naplňovat svůj cíl, pokud jde o výdaje v oblasti výzkumu a vývoje do roku 2020, přestože zvýšení objemu investic do výzkumu, vývoje a inovací by posílilo růstový potenciál země. Slovinsko přitahuje nízký podíl mezinárodních studentů na všech úrovních postsekundárního vzdělávání, zejména na doktorandské úrovni, přičemž mezinárodní mobilita výzkumných pracovníků a mobilita mezi akademickou obcí a průmyslem je i nadále omezená.

                  (18)

                  Ve svém návrhu vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu si Slovinsko na období do roku 2030 stanovilo cíle týkající se energetické infrastruktury, energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie, které vyžadují přiměřené investice. Slovinské hospodářství je uhlíkově intenzivnější, než je průměr Unie, a podíl obnovitelných zdrojů energie na celkové výrobě energie stagnuje. Obzvláště pomalý je rozvoj jiných obnovitelných zdrojů energie, než je dřevo a voda. Jak průmysl, tak odvětví služeb a bydlení ve Slovinsku, mají vyšší podíly na celkové konečné spotřebě energie než je průměr Unie. Navíc není dostatečně rozvinuta stávající kapacita pro skladování energie, která tak nedokáže uspokojit potřeby vyplývající z neintegrované místní výroby energie z obnovitelných zdrojů.

                  (19)

                  Doprava je největším zdrojem emisí CO2; její podíl na celkových emisích je vyšší než průměrný podíl tohoto odvětví v Unii. Slovinsko se značně spoléhá na silniční dopravu, což způsobuje problémy v podobě vysoké energetické a uhlíkové náročnosti, znečištění ovzduší a nehod na pozemních komunikacích. V oblasti železniční infrastruktury, jakož i v oblasti nízkouhlíkové energie a udržitelné dopravy obecně existuje výrazný prostor pro zlepšení, které by mohlo přispět ke snížení těchto negativních dopadů. Důležité investiční mezery zůstávají i v oblasti přírodních zdrojů, kde je třeba zajistit udržitelnější model rozvoje. Hospodářství Slovinska závisí na přírodním prostředí země, které se zhoršuje. Vysoká závislost na dovážených surovinách spolu s nízkou mírou recyklace brání přechodu na oběhové hospodářství. Stav systému pro nakládání s městskými odpadními vodami, včetně infrastruktury pro sběr a čištění, neodpovídá plně požadavkům Unie. Podstatné části slovinského hospodářství jsou ohroženy přírodními katastrofami, zejména záplavami.

                  (20)

                  K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, jež jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Slovinsku pro rok 2019, by mohlo přispět programování fondů Unie na období 2021–2027. Slovinsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země k řízení zmiňovaných fondů.

                  (21)

                  V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovinska, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019, národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Slovinsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Slovinsku, ale také rozsah jejich souladu s pravidly a pokyny Unie. Tato skutečnost odráží potřebu posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že do rozhodování členských států budou v budoucnu zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (22)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019, přičemž její stanovisko (8) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Slovinsku v letech 2019 a 2020:

         1.

            Dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2020. Přijmout a provést reformy zdravotní a dlouhodobé péče, které zajistí jejich kvalitu, dostupnost a dlouhodobou fiskální udržitelnost. Zajistit dlouhodobou udržitelnost a přiměřenost důchodového systému, mimo jiné upravením zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu, omezením možnosti předčasného odchodu do důchodu a dalších forem předčasného opouštění trhu práce. Zvýšit uplatnitelnost pracovníků s nízkou kvalifikací a starších pracovníků na trhu práce zlepšením relevance vzdělávání a odborné přípravy pro trh práce, celoživotním učením a aktivačními opatřeními, mimo jiné prostřednictvím zlepšení digitální gramotnosti.

         2.

            Podpořit rozvoj akciových trhů. Zlepšit podnikatelské prostředí snížením regulačních omezení a administrativní zátěže. Zlepšit hospodářskou soutěž, profesionalizaci a nezávislý dohled při zadávání veřejných zakázek. Provést privatizaci v souladu se stávajícími plány.

         3.

            Zaměřit hospodářskou politiku, pokud jde o investice, na výzkum a inovace, na přechod k nízkouhlíkovému hospodářství, na transformaci energetiky, na udržitelnou dopravu (zejména železniční) a na ekologickou infrastrukturu, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 103.

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

         (7)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozprostřena na dobu čtyř let. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (8)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska z roku 2019

text:
               5.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/148

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska z roku 2019
      (2019/C 301/25)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) rovněž zprávu mechanismu varování, v níž není Slovensko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (3) (dále jen „doporučení pro eurozónu 2019“) přijala Rada dne 9. dubna 2019; stanoví pro eurozónu pět doporučení.

                  (2)

                  Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Slovensko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu 2019, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 2 až 4, bylo plně a včas zohledněno. Zejména opatření proti korupci a zlepšení systému soudnictví pomohou zohlednit první doporučení pro eurozónu, jež se týká kvality institucí, zaměření hospodářské politiky související s investicemi do určených oblastí pomůže zohlednit druhé doporučení pro eurozónu, jež se týká podpory investic, a opatření ke zlepšení kvalifikace pomohou zohlednit třetí doporučení pro eurozónu, jež se týká fungování trhu práce.

                  (3)

                  Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Slovensku pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Slovensko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018 (4), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Slovenska v rámci strategie Evropa 2020.

                  (4)

                  Dne 25. dubna 2019 předložilo Slovensko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (5)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (6)

                  Na Slovensko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2019 předpokládá slovenská vláda zlepšení celkového salda ze schodku ve výši 0,7 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2018 na vyrovnaný rozpočet v roce 2019, který zůstane beze změny do roku 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda (6) má být střednědobý rozpočtový cíl, který se změnil ze strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP v roce 2019 na 1 % HDP od roku 2020, podle plánu v roce 2020 dosažen. Podle programu stability z roku 2019 se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP bude postupně klesat z 47,5 % v roce 2019 na 44,4 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Potřebná opatření na podporu plánovaných cílů pro schodek počínaje rokem 2019 však nebyla v plné míře konkretizována. Rozpočet zahrnuje nespecifikovanou kategorii výdajů nazvanou rozpočtové rezervy (v celkové výši 0,7 % HDP), což snižuje předvídatelnost při plnění rozpočtu.

                  (7)

                  Dne 13. července 2018 Rada Slovensku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládního sektoru (7) nepřekročila v roce 2019 hodnotu 4,1 % HDP, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. S ohledem na prognózu Komise z podzimu 2018, která v roce 2019 předpokládala pozici bližší střednědobému cíli a potřebnou korekci v souladu s pravidly pro uvolnění, by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí neměla překročit 4,6 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,3 % v roce 2019. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje riziko významné odchylky od doporučené fiskální korekce v celém období 2018 a 2019.

                  (8)

                  V roce 2020 by Slovensko mělo dosáhnout svého střednědobého rozpočtového cíle. Na základě prognózy Komise z jara 2019 to při nezměněné politice odpovídá maximální nominální míře růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 4,6 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,3 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje při nezměněné politice riziko, že za období let 2019 a 2020 celkově dojde k významnému odchýlení od tohoto požadavku. Předpokládá se, že Slovensko v letech 2019 a 2020 dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že pro dodržení Paktu o stabilitě a růstu je třeba od roku 2019 přijímat nezbytná opatření.

                  (9)

                  Slovenské veřejné finance se v dlouhodobém horizontu potýkají se středně velkými riziky pro fiskální udržitelnost. Podle zprávy Komise o fiskální udržitelnosti z roku 2018 by ke stabilizaci poměru dluhu k HDP (míry zadlužení) v dlouhodobém horizontu vzhledem ke scénáři, kdy nedojde ke změně politiky, bylo třeba kumulovaného zlepšení strukturálního primárního salda o 2,5 procentního bodu HDP. Důvodem je předpokládaný nárůst výdajů na důchody a zdravotní péči, který zvyšuje náklady související se stárnutím populace (dohromady 1,8 procentního bodu HDP). Jelikož porodnost je nízká, zatímco naděje dožití má se na Slovensku dále zvyšovat, očekává se, že míra závislosti starších osob (počet starších osob ve srovnání s aktivním obyvatelstvem, tj. obyvatelstvem v pracovním procesu nebo v odborné přípravě) se do roku 2060 téměř ztrojnásobí. Zatímco v roce 2016 připadaly na každých deset zaměstnaných osob pouze asi tři ekonomicky neaktivní osoby nad 65 let, očekává se, že se tento poměr do roku 2060 zvýší na více než sedm ekonomicky neaktivních osob na každých deset osob zaměstnaných (index ekonomické závislosti starých osob). Zavedení automatických přizpůsobení věku odchodu do důchodu podle naděje dožití postupně zlepšilo dlouhodobou udržitelnost důchodového systému. To bylo považováno za důležitý nástroj k zajištění mezigenerační spravedlnosti a dlouhodobé udržitelnosti. Obavy ohledně dlouhodobé fiskální udržitelnosti důchodových systémů se zvýšily poté, co Parlament dne 28. března 2019 schválil změnu ústavy, která zavádí limity věkové hranice pro odchod do důchodu (64 let pro muže a bezdětné ženy, přičemž za každé z prvních tří dětí dochází u žen ke snížení o půl roku), což znamená, že automatické úpravy související s nadějí dožití se po dosažení uvedeného limitu již nepoužijí. Podle fiskální rady Slovenska bude limit znamenat další zvýšení výdajů o 1,6 % HDP, jež tak z 8,6 % v roce 2016 vystoupají na 11,4 % v roce 2070, ačkoli ve zprávě o stárnutí obyvatelstva z roku 2018 se předpokládalo zvýšení o 9,8 %. To významně zvýší rizika udržitelnosti. V tomto okamžiku nebyla navržena vyrovnávací opatření a nebyl vypočten dopad na příjmy ve stáří a na chudobu.

                  (10)

                  I přes určitý pokrok v boji proti daňovým únikům zůstává dodržování daňových předpisů výzvou a výpadek příjmů z DPH představoval v roce 2016 více než dvojnásobek průměru Unie. Přestože se očekává, že opatření plánovaná v rámci třetího akčního plánu přinesou pozitivní výsledky, některá z nich dosud nebyla provedena. Například zavedení elektronických daňových přiznání povede pravděpodobně ke snížení administrativní zátěže daňových poplatníků, avšak nezavedení všech plánovaných opatření by mohlo snížit celkový účinek. Současně může strukturovaný rámec politických opatření pomoci snížit časté změny daňového zákoníku a podpořit jeho zjednodušení. A konečně příjmový potenciál zdanění v oblasti životního prostředí a zdanění nemovitostí není ve srovnání s ostatními členskými státy dostatečně využíván.

                  (11)

                  Příznivý vývoj na trhu práce, vyznačující se rostoucí zaměstnaností a historicky nízkými mírami nezaměstnanosti, pokračuje. V provádění akčního plánu pro dlouhodobě nezaměstnané, který během dvou let pomohl snížit počet dlouhodobě nezaměstnaných o jednu třetinu, bylo dosaženo značného pokroku. Míra dlouhodobé nezaměstnanosti však zůstává nad unijním průměrem, což má dopad zejména na osoby s nízkou kvalifikací, mladé lidi a Romy. Ačkoli klesají míry nezaměstnanosti, významným problémem se staly zprávy o nedostatku kvalifikovaných pracovních sil. Přetrvávají vážné regionální rozdíly na trhu práce, přičemž vyšší nezaměstnanost existuje zejména ve třech regionech východního Slovenska a nedostatek pracovních sil v západní části země. Je třeba pokračovat v budování kapacit pro zaměstnavatele a odbory, aby se podpořilo jejich aktivnější zapojení.

                  (12)

                  Rozsah a efektivita politik ke zlepšení zaměstnatelnosti jsou omezené. Odborná příprava a rekvalifikační programy byly posíleny, ale jsou stále nedostatečné a nejsou plně zacílené na dlouhodobě nezaměstnané a znevýhodněné skupiny. Vzdělávací systém nepřispívá dostatečně k socioekonomickému rozvoji a je podfinancován na všech úrovních. Mezi naléhavé problémy patří nízká kvalita výsledků vzdělávání, účast Romů ve všeobecném inkluzivním vzdělávání od raného dětství a účinná integrace žáků ze socioekonomicky znevýhodněného prostředí do vzdělávání a odborné přípravy (vzhledem k narůstající míře předčasných odchodů ze vzdělávání). Výsledky v oblasti vzdělávání a úrovně základních dovedností jsou podle mezinárodních standardů stále neuspokojivé a jsou silně ovlivněny sociálně-ekonomickým zázemím žáků. Problémem je zajistit, aby slovenská populace byla vybavena lepšími dovednostmi, které si vyžaduje měnící se ekonomika i společnost. Přes postupný růst mezd do roku 2020 zůstává učitelská profese neatraktivní a nedostatek učitelů roste. Kvalita a význam počáteční odborné přípravy a příležitostí pro profesní rozvoj učitelů jsou nadto omezené. Stávající opatření na podporu rovnosti a inkluzivního vzdělávání dosud nesplnila očekávání a nebyl zaznamenán skutečný pokrok v odstraňování segregace romských žáků. Vláda přijala „Národní plán reforem v oblasti vzdělávání a výchovy“ (2018–27) a první akční plán (2018–19) (spolu s odhadovaným rozpočtem), jakož i nové právní předpisy týkající se zajištění kvality ve vysokoškolském vzdělávání. Bude zásadní, aby tato opatření byla účinně prováděna a sledována, aby se zjistilo, zda přinesou očekávané výsledky.

                  (13)

                  Nízká míra zaměstnanosti žen odráží skutečnost, že dlouhou rodičovskou dovolenou si zřídka vybírají muži, a je ještě zesílena nedostatkem cenově dostupných zařízení péče o děti a dlouhodobé péče. Zejména u dětí mladších tří let je celková míra zápisu do zařízení péče o děti mimořádně nízká. Vláda přijala nové rozhodnutí o povinné účasti na předškolním vzdělávání a péči, a to od pěti let věku a s účinností od roku 2020. Je však zapotřebí dalších investic a podpory docházky do zařízení péče o děti a předškolních zařízení.

                  (14)

                  I když je podíl osob ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením pod průměrem Unie, v řadě okresů na jihu a na východě Slovenska je jeho úroveň výrazně vyšší. V přístupu ke kvalitnímu vzdělávání podporujícímu začlenění existují značná úzká místa, kde se regionální rozdíly promítají zejména do výrazných měr předčasných odchodů ze vzdělávání. Další úzká místa se týkají přístupu znevýhodněných skupin, zejména Romů, a osob se zdravotním postižením a osob, které trpí bezdomovectvím a vyloučením z bydlení, ke zdravotní péči, dlouhodobé péči, sociálnímu bydlení a dalším základním službám. Pro podporu sociálního začlenění těchto skupin je nezbytný integrovaný přístup.

                  (15)

                  Reformy, jejichž cílem je zlepšit nákladovou efektivnost systému zdravotní péče, nabývají na dynamice, i když míra provádění se v různých oblastech péče liší. Politická opatření prováděná v souvislosti s přezkumem výdajů na zdravotní péči přinesla některé pozitivní výsledky, zejména v návaznosti na řadu opatření k omezení nákladů v oblastech léčiv a zdravotnických prostředků. Stále však existuje prostor pro zvyšování efektivity a zlepšování péče prostřednictvím strategického přerozdělování zdrojů mezi oblastmi péče. Poskytování zdravotnických služeb je i nadále příliš závislé na nemocnicích, které i přes pravidelné zmírnění dluhového břemene i nadále kumulují zadlužení a bojují o financování investic potřebných ke zlepšení účinnosti a kvality péče. Posílení primární péče je sice klíčové pro snížení využívání nemocničních služeb, jemuž se lze vyhnout, avšak nízký počet praktických lékařů a omezený rozsah služeb nabízených v primární péči představují překážku pro zlepšení účinnosti systému zdravotnictví. Jelikož vláda zahájila opatření k řešení nedostatku pracovních sil ve zdravotnictví, bude důležité zasadit toto úsilí do dlouhodobé strategie zaměřené na postupnou decentralizaci služeb od akutní péče, posílení primární péče a posílení preventivních služeb.

                  (16)

                  Roztříštěný výzkumný systém oslabuje efektivitu veřejných investic do výzkumu a vývoje při zvyšování kvality vědeckého výzkumu a nepřitahuje soukromé financování. Politika v oblasti výzkumu a inovací trpí neúčinnou koordinací mezi ministerstvy a dalšími aktéry, což vede ke zpožděním a neúspěchům významných reforem. Neoptimální transformační proces Slovenské akademie věd vyvolal obavy ohledně kontinuity jejích činností, což vedlo k zastavení celého procesu. Nedostatek nebo selhání cílených opatření spolu s omezeným zapojením výzkumných institucí a omezenou výzkumnou kapacitou přispívají k nízkým výdajům na výzkum a vývoj v soukromém sektoru. Celkově vzato je výzkum a vývoj v oblasti podnikání i nadále jedním z nejnižších v Unii a zaměřuje se na střední/technologicky vyspělou výrobu, což jsou oblasti, v nichž dominují nadnárodní společnosti. Opatření na podporu předávání znalostí, posílení inovativních kapacit v průmyslu a zlepšení spolupráce mezi podniky a akademickou obcí postupují pomalu.

                  (17)

                  Aby se zvýšila produktivita Slovenska a byl zachován konvergenční proces, je rovněž zapotřebí trvalého úsilí o investice do digitální a dopravní infrastruktury a energetické účinnosti. Je třeba zlepšit základní pevné širokopásmové připojení a 4G pokrytí a využívání ultrarychlého širokopásmového připojení. Investice do energetické účinnosti, zejména v sektoru budov, a environmentální technologie mohou být zdrojem zeleného růstu a pomohou zachovat vzácné přírodní zdroje. Aby se méně rozvinutým regionům umožnilo dohnat vývoj a stát se více znalostními, konkurenceschopnými a produktivními, je třeba více strategických investic zaměřených na zacelení mezer v infrastruktuře a zlepšení dopravních sítí. Slovensko zaostává, pokud jde o dokončení hlavní silniční a železniční sítě v rámci transevropské dopravní sítě, například v koridoru Rýn-Dunaj. Nedostatky v dopravní síti by bylo možné vyřešit zlepšením vzájemného propojení, multimodality a interoperability stávající veřejné a městské dopravní sítě a podporou udržitelných druhů dopravy.

                  (18)

                  Vysoká administrativní a regulační zátěž může negativně ovlivnit investice a inovace, zejména v případě malých a středních podniků. Navzdory vládnímu úsilí není administrativní zátěž dostatečně snižována a slovenské podnikatelské prostředí v mezinárodním srovnání zaostává. Kvalita právních předpisů a nedostatečná předvídatelnost jsou pro podniky důvodem k obavám. Tyto problémy by měly být řešeny úplným zavedením slovenské strategie pro zlepšování právní úpravy (RIA2020) a posílením střediska pro zlepšování právní úpravy a analytických kapacit ve státní správě. Slovenské odvětví odborných služeb je nadále velmi regulováno. Restriktivnost regulace je vyšší než vážený průměr Unie u právníků, patentových zástupců, stavebních inženýrů, architektů, účetních, turistických průvodců a realitních makléřů.

                  (19)

                  Vláda zásadním způsobem reformuje postupy při zadávání veřejných zakázek prostřednictvím revize právního rámce s cílem zjednodušit postupy a snížit transakční náklady. Nové zaměření na profesionalizaci je vítané; všeobecné přínosy však vznikají jenom pomalu. V atmosféře nedůvěry vůči veřejným institucím musí zadavatelé veřejných zakázek vyvinout větší úsilí, aby znovu získali důvěru u podniků, sdělovacích prostředků a široké veřejnosti. To brání zavedení tolik potřebných nových postupů. Je třeba zvýšit úsilí o zvýšení využívání kritérií kvality s cílem dosáhnout lepšího zhodnocení vynakládaných finančních prostředků a zlepšit strategické využívání veřejných zakázek.

                  (20)

                  Slovenská veřejná správa stále čelí nedostatkům a překážkám způsobeným zejména neefektivní spoluprací mezi vládními útvary. Nedostatečné kapacity a strategické plánování, jakož i administrativní nedostatky brání bezproblémovému poskytování prostředků z ESI fondů. V důsledku toho Slovensko ztratilo financování ve výši 120 milionů EUR z období 2014–2020 a rozdělení finančních prostředků konečným příjemcům zůstává nízké. Navíc neoptimální příprava projektů financovaných z ESI fondů vedla k opožděnému investování a vyústila v krátké lhůty pro zadávání veřejných zakázek, čímž se zvýšilo riziko nesrovnalostí.

                  (21)

                  Korupce nadále představuje problém a bylo projeveno pouze omezené odhodlání stíhat případy velké korupce. Úsilí v boji s korupcí brání organizační a procesní nedostatky na úrovni policie a státního zastupitelství a slabá ochrana oznamovatelů. Problémem zůstává i zlepšení efektivity soudního systému, včetně jeho nezávislosti. Navzdory určitým zlepšením, pokud jde o efektivitu a kvalitu, přetrvávají obavy ohledně nezávislosti soudnictví a zpoždění v procesu jmenování soudců Ústavního soudu by mohlo ovlivnit fungování soudního systému.

                  (22)

                  K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, jež jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Slovensku pro rok 2019, by mohlo přispět programování fondů Unie na období 2021–2027. Slovensko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity Slovenska k řízení zmiňovaných fondů.

                  (23)

                  V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovenska, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Slovensku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Slovensku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (24)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019, přičemž její stanovisko (8) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Slovensku v letech 2019 a 2020:

         1.

            Dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2020. Zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména ve zdravotnictví a důchodových systémech.

         2.

            Zlepšit kvalitu a vzdělávání a jeho zaměření na začlenění na všech úrovních a podporovat dovednosti v souladu s potřebami trhu práce. Zlepšit přístup k cenově dostupné a kvalitní péči o děti a dlouhodobé péči. Podporovat integraci znevýhodněných skupin, zejména Romů.

         3.

            Zaměřit hospodářskou politiku, pokud jde o investice, na zdravotní péči, výzkum a inovace, dopravu, zejména na její udržitelnost, digitální infrastrukturu, energetickou účinnost, konkurenceschopnost malých a středních podniků a sociální bydlení, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům. V oblasti veřejných zakázek rozšířit používání kritérií souvisejících s kvalitou a náklady na životní cyklus.

         4.

            Pokračovat ve zlepšování efektivity soudního systému a zaměřit se přitom na posílení jeho nezávislosti, včetně jmenování soudců. Zvýšit úsilí při odhalování a stíhání korupce, zejména v případech rozsáhlé korupce.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 107.

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

         (7)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (8)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.