title: Doporučení Rady (EU) 2021/767 ze dne 6. května 2021, kterým se mění doporučení (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení

text:
                  11.5.2021

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  LI 165/66

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2021/767
         ze dne 6. května 2021,
         kterým se mění doporučení (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a e) a čl. 292 první a druhou větu této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 30. června 2020 přijala Rada doporučení o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (1) (dále jen „doporučení Rady“). Dne 16. července 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/1052, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (2). Dne 30. července 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/1144, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (3). Dne 7. srpna 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/1186, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (4). Dne 22. října 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/1551, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (5).
                     Dne 17. prosince 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/2169, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (6). Dne 28. ledna 2021 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2021/89, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (7).

                     (2)

                     Dne 2. února 2021 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2021/132, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (8).

                     (3)

                     V doporučení Rady se stanoví, že členské státy by měly od 1. července 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady. Seznam třetích zemí uvedený v příloze I by měla Rada každé dva týdny přezkoumat a případně aktualizovat, a to po důkladné konzultaci s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU na základě celkového posouzení založeného na metodice, kritériích a informacích uvedených v doporučení Rady.

                     (4)

                     Od té doby se v Radě za důkladné konzultace s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU uskutečnila jednání ohledně přezkumu seznamu třetích zemí uvedeného v příloze I doporučení Rady při uplatnění kritérií a metodiky stanovených v doporučení Rady. Na základě těchto jednání by měl být seznam třetích zemí uvedený v příloze I změněn. Konkrétně by na tento seznam měl být doplněn Izrael.

                     (5)

                     Ochrana hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se provádí, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu vnitřních hranic. Členské státy by proto měly zajistit, aby opatření přijatá na vnějších hranicích byla koordinována, aby bylo zajištěno řádné fungování schengenského prostoru. Za tímto účelem by měly členské státy od 6. května 2021 nadále koordinovaně rušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady změněného tímto doporučením.

                     (6)

                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto doporučení a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto doporučení doplňuje schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto doporučení Radou, zda je provede.

                     (7)

                     Toto doporučení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (9); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné.

                     (8)

                     Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (10).

                     (9)

                     Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (11) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2008/146/ES (12).

                     (10)

                     Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (13) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2011/350/EU (14).

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
         Doporučení Rady (EU) 2020/912 ve znění doporučení (EU) 2020/1052, doporučení (EU) 2020/1144, doporučení (EU) 2020/1186, doporučení (EU) 2020/1551, doporučení (EU) 2020/2169, doporučení (EU) 2021/89 a doporučení (EU) 2021/132 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení se mění takto:

                     1)

                     První odstavec bodu 1 doporučení Rady se nahrazuje tímto:

                                 „1.

                                 Členské státy by měly od 6. května 2021 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I.“

                     2)

                     Příloha I doporučení se nahrazuje tímto:
                     „

                           PŘÍLOHA I
                           Třetí země a zvláštní administrativní oblasti, na jejichž rezidenty by se nemělo vztahovat dočasné omezení na vnějších hranicích, pokud jde o cesty do EU, jež nejsou nezbytně nutné:
                           I.   STÁTY

                                       1.

                                       AUSTRÁLIE

                                       2.

                                       IZRAEL

                                       3.

                                       NOVÝ ZÉLAND

                                       4.

                                       RWANDA

                                       5.

                                       SINGAPUR

                                       6.

                                       JIŽNÍ KOREA

                                       7.

                                       THAJSKO

                                       8.

                                       ČÍNA (*1)

                                 II.   ZVLÁŠTNÍ ADMINISTRATIVNÍ OBLASTI ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY

                                       Zvláštní administrativní oblast Hongkong (*1)

                                       Zvláštní administrativní oblast Macao (*1)

                        (*1)  pokud bude potvrzena vzájemnost"

                        (*1)  pokud bude potvrzena vzájemnost"

                        (*1)  pokud bude potvrzena vzájemnost"

            V Bruselu dne 6. května 2021.

                  Za Radu

                  předseda

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  Úř. věst. L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Úř. věst. L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Úř. věst. L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  Úř. věst. L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  Úř. věst. L 431, 21.12.2020, s. 75–77.

            (7)  Úř. věst. L 33, 29.1.2021, s. 1–3.

            (8)  Úř. věst. L 41, 4.2.2021, s. 1–5.

            (9)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (10)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31–33.

            (11)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (12)  Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (13)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (14)  Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Doporučení Komise ze dne 18. června 2019 k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Polska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030

text:
               3.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/80

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 18. června 2019
      k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Polska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030
      (2019/C 297/21)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 3 odst. 1 a přílohou I nařízení (EU) 2018/1999 má každý členský stát povinnost předložit Komisi návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období od roku 2021 do roku 2030. První návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu měly být předloženy do 31. prosince 2018.

                  (2)

                  Polsko předložilo svůj návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu dne 9. ledna 2019. Předložení tohoto návrhu je základem a prvním krokem iterativního procesu mezi Komisí a členskými státy za účelem finalizace integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich následné implementace.

                  (3)

                  Podle nařízení (EU) 2018/1999 má Komise povinnost návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu posoudit. Komise polský návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu komplexně posoudila, přičemž vzala v úvahu příslušné prvky nařízení (EU) 2018/1999. Toto posouzení (2) bylo zveřejněno spolu s tímto doporučením. Níže uvedená doporučení z uvedeného posouzení vycházejí.

                  (4)

                  Doporučení Komise se mohou zejména zaměřit na: i) úroveň ambicí cílů, úkolů a příspěvků za účelem společného dosažení cílů energetické unie, a zejména cílů Unie pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti, jakož i na úroveň propojitelnosti elektroenergetických soustav, které hodlá členský stát dosáhnout v roce 2030, ii) politiky a opatření týkající se cílů na úrovni členského státu a Unie a další politiky a opatření, které mohou mít přeshraniční přesah, iii) veškeré další politiky a opatření, jež mohou být vyžadovány v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu, iv) interakce mezi stávajícími a plánovanými politikami a opatřeními zahrnutými do integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu v rámci jednoho rozměru i různých rozměrů energetické unie a na jejich konzistentnost.

                  (5)

                  Při vypracování svých doporučení Komise zohlednila, že na jedné straně musí sečíst určité kvantifikované plánované příspěvky všech členských států, aby bylo možné posoudit ambice na úrovni Unie, a na straně druhé musí být dotčenému členskému státu poskytnut dostatek času na to, aby doporučení Komise řádně zohlednil předtím, než finalizuje svůj vnitrostátní plán.

                  (6)

                  Doporučení Komise týkající se ambicí členských států ve věci obnovitelných zdrojů energie vycházejí ze vzorce uvedeného v příloze II nařízení (EU) 2018/1999, který je založen na objektivních kritériích.

                  (7)

                  Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou v případě potřeby zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovace budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.

                  (8)

                  Nařízení o správě ukládá členským státům, aby poskytly obecný přehled investic, které jsou k dosažení cílů, úkolů a příspěvků stanovených v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu zapotřebí, jakož i obecné posouzení zdrojů těchto investic. Vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu by měly zajistit transparentnost a předvídatelnost vnitrostátních politik a opatření v zájmu zajištění jistoty investic.

                  (9)

                  Komise současně v rámci cyklu evropského semestru 2018–2019 klade silný důraz na investiční potřeby členských států v oblasti energetiky a klimatu. To se odráží ve zprávě o Polsku pro rok 2019 (4) a v doporučení Komise pro doporučení Rady Polsku (5) v rámci procesu evropského semestru. Komise ve svém posouzení návrhů integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu zohlednila nejnovější zjištění a doporučení, která vyplynula z evropského semestru. Doporučení Komise doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru byla zohledněna i v rámci jejich integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu.

                  (10)

                  Nařízení o správě dále od každého členského státu vyžaduje, aby ve svém návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, jenž má být předložen do 31. prosince 2019, řádně zohlednil jakákoli doporučení Komise, a pokud se dotčený členský stát doporučením nebo jeho podstatnou částí neřídí, měl by pro to předložit odůvodnění a zveřejnit je.

                  (11)

                  Je-li to na místě, měly by členské státy ve svých integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a v pozdějších aktualizacích vykazovat tytéž údaje, jaké vykazují Eurostatu nebo Evropské agentuře pro životní prostředí. Využívání stejných zdrojových údajů a evropských statistik, jsou-li k dispozici, má rovněž zásadní význam pro výpočet výchozího scénáře pro účely modelování a odhadů. Využití evropských statistik umožní lepší porovnatelnost údajů a odhadů použitých v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (12)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu mají být zahrnuty veškeré prvky přílohy I nařízení (EU) 2018/1999. V tomto kontextu by měly být posouzeny makroekonomické, a je-li to proveditelné, i zdravotní, environmentální, dovednostní a sociální dopady a dopady na zaměstnanost a oblast vzdělávání plánovaných politik a opatření. Do přípravy konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být zapojena veřejnost a další zúčastněné subjekty. Tyto a další prvky jsou podrobně popsány v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném spolu s tímto doporučením (6).

                  (13)

                  Vzhledem k omezeným informacím o interakcích mezi různými rozměry energetické unie uvedenými v návrhu plánu by konečný plán mohl upřesnit klíčové interakce mezi těmito rozměry, a to jak pokud jde o úrovně vnitrostátních ambicí, tak z hlediska prozatímních, plánovaných, dodatečných a stávajících nástrojů politiky. Konečný plán by se konkrétně mohl zaměřit na interakce mezi rozměry snižování emisí uhlíku, energetické účinnosti a energetické bezpečnosti. To by mohlo být podpořeno rozšířením předloženého souhrnného posouzení dopadů, např. za účelem vyčíslení dopadů udržitelných dodávek biomasy pro energetické účely na započítané emise a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví, a řešením rizik pro energetickou bezpečnost v důsledku změny klimatu. Kromě toho by v návaznosti na dobré výchozí podmínky, pokud jde o sdělené investiční potřeby a výdaje v odvětvích výroby elektřiny a energie, mohl být tento plán v rámci všech rozměrů energetické unie rozšířen na odvětví poptávky po energii a jiná než energetická odvětví. Obdobně musí cíle v rámci rozměru výzkumu, inovací a konkurenceschopnosti podporovat úsilí plánované pro ostatní rozměry energetické unie.

                  (14)

                  Konečnému integrovanému vnitrostátnímu plánu v oblasti energetiky a klimatu by prospěla komplexní analýza aktuálního postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na globálním trhu, která by upozornila na oblasti konkurenčních výhod i možných problémů, stanovila by měřitelné cíle pro budoucnost, jakož i politiky a opatření pro jejich dosažení, a vhodně je propojila s podnikatelskou a průmyslovou politikou. Rovněž by mu mohla prospět lepší interakce s oběhovým hospodářstvím s důrazem na jeho potenciál ke snížení emisí skleníkových plynů.

                  (15)

                  Doporučení Komise pro Polsko vycházejí z posouzení návrhu integrovaného plánu Polska v oblasti energetiky a klimatu, které je zveřejněno spolu s tímto doporučením (7),

            DOPORUČUJE POLSKU:

                  1.

                  Poskytnout více informací o plánovaných politikách a opatřeních, jak řešit předpokládaný velký rozdíl při plnění cíle Polska snížit emise skleníkových plynů v roce 2030 o 7 % ve srovnání s rokem 2005 v odvětvích, na která se nevztahuje systém EU pro obchodování s emisemi. To přinese větší jasnost, pokud jde o opatření v oblasti dopravy a další podrobnosti o dalších opatřeních, zejména v oblasti stavebnictví, zemědělství a využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví a o uplatňování účetních pravidel stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 (8).

                  2.

                  Zvýšit míru ambicí pro podíl energie z obnovitelných zdrojů v roce 2030 ve výši nejméně 25 % jakožto příspěvek Polska k cíli Unie pro rok 2030, jak je uvedeno ve vzorci v příloze II nařízení (EU) 2018/1999. S ohledem na potřebu zvýšit úsilí o společné dosažení tohoto cíle uvést orientační trajektorii v konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu, která v souladu s uvedeným podílem dosáhne všech referenčních bodů podle čl. 4 písm. a) bod 2) nařízení (EU) 2018/1999. Předložit podrobné a kvantifikované politiky a opatření, které budou v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (9), aby bylo možné tohoto příspěvku dosáhnout včas a nákladově efektivně. Zajistit, aby byl cíl v oblasti energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2020 stanovený v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (10) od roku 2021 a dále v plné míře plněn a udržen jako výchozí podíl, a vysvětlit, jak bude tento výchozí podíl plněn a udržen. Zvýšit míru ambicí v odvětví vytápění a chlazení za účelem splnění orientačního cíle uvedeného v článku 23 směrnice (EU) 2018/2001 a zavést podrobná opatření ke splnění cíle v oblasti dopravy stanoveného v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu v souladu s článkem 25 téže směrnice. Uvést další podrobnosti a opatření týkající se zjednodušení správních postupů a rámce umožňujícího samospotřebu elektřiny z obnovitelných zdrojů a společenství pro obnovitelné zdroje v souladu s články 21 a 22 směrnice (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Přezkoumat své příspěvky a identifikovat dodatečné politiky a opatření, které by mohly přinést další úspory energie s ohledem na potřebu zvýšit úsilí o dosažení cíle Unie pro rok 2030 v oblasti energetické účinnosti. Navrhovaná míra ambicí při snížení konečného příspěvku by měla být lépe odůvodněna a založena na odpovídajících a kvantifikovaných úsporách dosažených v důsledku přijatých politik a opatření. Politiky a opatření podpořit posouzením dopadů a uvést podrobnější informace o rozsahu a harmonogramu provádění. Vzhledem k očekávanému zvýšení budoucí poptávky po energii v odvětví dopravy dále zkoumat možnosti politik a opatření v tomto odvětví.

                  4.

                  Specifikovat opatření podporující plnění cílů energetické bezpečnosti v oblasti diverzifikace a snižování energetické závislosti, včetně opatření, která zajistí flexibilitu energetického systému tak, aby se přizpůsobila předpokládaným změnám do roku 2030 a dále.

                  5.

                  Definovat výhledové cíle a cíle týkající se integrace trhu, zejména opatření k posouzení dopadu závazků veřejné služby, zejména dopadu regulace skladování plynu a regulace cen na fungování trhu, a objasnit, jak budou zmírňovány negativní důsledky. Předložit strategii a časový plán, jak pokročit směrem k plně tržním cenám.

                  6.

                  Objasnit vnitrostátní cíle a cíle financování, pokud jde o výzkum, inovace a konkurenceschopnost, jež se vztahují specificky k energetické unii a jichž má být dosaženo do roku 2030, aby byly snadno měřitelné a vhodné pro účely podpory dosahování cílů v ostatních rozměrech integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Podpořit uvedené cíle specifickými a adekvátními politikami a opatřeními včetně těch, jež mají být vypracovány ve spolupráci s ostatními členskými státy, jako je Evropský strategický plán pro energetické technologie.

                  7.

                  Pokračovat v konzultacích se sousedními členskými státy a v regionální spolupráci v rámci Visegrádské skupiny (Česká republika, Maďarsko, Polsko a Slovensko) a v příslušných skupinách na vysoké úrovni a rozšiřovat jejich záběr. Regionální výměny by se mohly zaměřit na další integraci do vnitřního trhu s energií, na posouzení systémové přiměřenosti vzhledem k plánovanému pokračování kapacitního trhu, na otázky spravedlivé transformace, snižování emisí uhlíku a zavádění obnovitelných zdrojů energie a na dopad na energetickou soustavu a přeshraniční obchod s elektřinou.

                  8.

                  Uvést veškeré dotace v energetice, zejména včetně dotací na fosilní paliva, a opatření či plány přijaté k jejich postupnému zrušení.

                  9.

                  Doplnit analýzu interakcí s politikou v oblasti kvality ovzduší a emisí do ovzduší, a to i z kvantitativního hlediska, a představit různé scénáře dopadů na znečištění ovzduší.

                  10.

                  Lépe integrovat aspekty spravedlivé transformace, zejména uvedením více podrobností o dovednostních a sociálních dopadech a dopadech na zaměstnanost plánovaných cílů, politik a opatření. Konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu by se měl zaměřit zejména na dopad transformace na obyvatele žijící v uhelných regionech, posílit vazbu na probíhající iniciativu týkající se transformace uhelných regionů a odpovídající vnitrostátní a regionální plány transformace, jakož i na ty, jichž se týkají změny v jiných energeticky náročných odvětvích. Dále rozvíjet metody řešení otázek energetické chudoby, mimo jiné upřesněním cílů a zamýšlených dopadů plánovaných politik a opatření, jak to vyžaduje nařízení (EU) 2018/1999.

         V Bruselu dne 18. června 2019.

               Za Komisi

            Miguel ARIAS CAÑETE

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 281.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1020 final.

         (5)  COM(2019) 521 final, 5. června 2019.

         (6)  SWD(2019) 281.

         (7)  SWD(2019) 281.

         (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 ze dne 30. května 2018 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 a rozhodnutí č. 529/2013/EU (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (10)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


title: Doporučení Rady ze dne 8. listopadu 2019 o jmenování členky Výkonné rady Evropské centrální banky2019/C 385/01

text:
               13.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 385/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 8. listopadu 2019
      o jmenování členky Výkonné rady Evropské centrální banky
      (2019/C 385/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 a čl. 139 odst. 2 této smlouvy,
      s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 11.2 uvedeného protokolu,
      DOPORUČUJE EVROPSKÉ RADĚ:
      jmenovat paní Isabel SCHNABELOVOU členkou Výkonné rady Evropské centrální banky na osmileté funkční období začínající dne 1. ledna 2020.

         V Bruselu dne 8. listopadu 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ


               27.1.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/121

      P8_TA(2018)0256
      Jednání o modernizaci dohody o přidružení EU-Chile
      Doporučení Evropského parlamentu ze dne 13. června 2018 Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku k jednání o modernizaci dohody o přidružení EU-Chile (2018/2018(INI))
      (2020/C 28/15)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na články 2 a 3 a na hlavu V, zejména články 21 a 36, Smlouvy o Evropské unii (SEU) a na část pátou Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),

                  —

                  s ohledem na článek 218 Smlouvy o fungování EU,

                  —

                  s ohledem na stávající dohodu o přidružení mezi Chilskou republikou a Evropskou unií,

                  —

                  s ohledem na to, že dne 16. listopadu 2017 byla zahájena jednání mezi Evropskou unií a Chile o nové dohodě o přidružení,

                  —

                  s ohledem na to, že Rada dne 13. listopadu 2017 přijala směrnice pro jednání o této dohodě,

                  —

                  s ohledem na společné prohlášení z 25. setkání Smíšeného parlamentního výboru EU-Chile ze dne 22. ledna 2018,

                  —

                  s ohledem na své doporučení ze dne 14. září 2017 Radě, Komisi a Evropské službě pro vnější činnost k jednáním o modernizaci obchodního pilíře dohody o přidružení EU-Chile (1),

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 13. září 2017 o politických vztazích EU s Latinskou Amerikou (2),

                  —

                  s ohledem na prohlášení fóra občanské společnosti EU a CELAC ze dne 11. května 2015 nazvané „Rovnost, práva a demokratická účast národů Evropy a Latinské Ameriky a Karibiku“,

                  —

                  s ohledem na čl. 108 odst. 4 a článek 52 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A8-0158/2018),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Chile a EU spojují sdílené hodnoty a blízké kulturní, hospodářské a politické vazby;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že Chile a EU jsou blízkými partnery při řešení regionálních a globálních výzev, jako je změna klimatu, mezinárodní bezpečnost, udržitelný rozvoj a globální správa;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že Chile je silným zastáncem demokracie a lidských práv, volného a otevřeného obchodu a multilateralismu; vzhledem k tomu, že je rovněž hlavním členem Tichomořské aliance, Organizace amerických států (OAS) a Unie jihoamerických národů (UNASUR), zemí s vysokými příjmy a členem OECD;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že Chile zastává klíčovou úlohu v regionálních záležitostech, například jako ručitelská země v kolumbijském mírovém procesu a rozhovorech v Santu Domingu mezi venezuelskou vládou a opozicí; vzhledem k tomu, že se Chile stáhlo z jednání o Venezuele z důvodu, že nebyly splněny minimální podmínky pro demokratické prezidentské volby a institucionální normalizaci;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že rámcová dohoda o účasti Chile na operacích EU pro řešení krizí platí od ledna 2014; vzhledem k tomu, že Chile se účastní operací EUFOR ALTHEA v Bosně a Hercegovině, jakož i několika mírových operací OSN, což odráží závazek této země podporovat globální mír a bezpečnost;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že nedávné parlamentní a prezidentské volby opět potvrdily, že demokracie v Chile je stabilní a zralá; vzhledem k tomu, že Chile těží ze silného hospodářského růstu a je jednou z nejrychleji rostoucích ekonomik v Jižní Americe v posledních desetiletích; vzhledem k tomu, že úsilí o reformy v této zemi nadále pokračuje;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že nedávná dekriminalizace potratů za určitých podmínek ukázala, že chilská společnost zaujímá otevřenější přístup k posílení postavení žen a dívek;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že se Chile v roce 2016 v indexu lidského rozvoje umístilo v kategorii velmi vysoké úrovně lidského rozvoje a zaujalo první místo mezi zeměmi Latinské Ameriky a místo 38. ve světě, čímž předběhlo 7 členských států EU;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že stávající dohoda o přidružení má zásadní význam při prohlubování politických vztahů mezi EU a Chile a pro značný nárůst obchodu a investičních toků; vzhledem k tomu, že trvalé respektování právního státu a stabilní právní a politický rámec umožňuje Chile i EU, aby umožňovaly svobodné podnikání, a pomáhá vytvářet prostředí pro odpovídající investice, jehož součástí jsou záruky zásady právní jistoty;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že EU a Chile v posledních letech uzavřely ambicióznější a komplexnější dohody s jinými partnery; vzhledem k tomu, že modernizace dohody o přidružení EU-Chile tedy může stávající vztah výrazně prohloubit, což se týká rovněž vztahů v oblasti zahraničních věcí a bezpečnosti;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že budoucí dohody o přidružení mezi EU a Chile musí plně odrážet transformační povahu Agendy pro udržitelný rozvoj 2030 a úlohu mezinárodní rozvojové spolupráce při dosahování cílů udržitelného rozvoje;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že aktualizovaná dohoda o přidružení spolu s dohodami s Mexikem a Mercosurem, o nichž se v současné chvíli opět vyjednává, by posílily úlohu EU jakožto klíčového spojence Latinské Ameriky v době, kdy se jiní aktéři, jako je Čína nebo Rusko, čím dál více snaží v této oblasti získat vliv;

                  M.

                  vzhledem k tomu, že Smíšený parlamentní výbor EU-Chile opakovaně vyjádřil svou podporu modernizaci dohody o přidružení, naposledy ve společném prohlášení přijatém na svém 25. zasedání dne 22. ledna 2018;

                  1.

                  doporučuje Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku následující:

                        Obecné zásady

                              a)

                              výrazně posílit spolupráci mezi Chile a EU, dvěma stejně smýšlejícími partnery v prostředí nové nejistoty v oblasti mezinárodních vztahů, na základě našich sdílených hodnot a zásad demokracie, boje proti změně klimatu, zajišťování rovnosti žen a mužů, právního státu, dobré správy, dodržování lidských práv a základních svobod;

                              b)

                              zajistit, aby modernizovaná dohoda s Chile byla ambiciózní, komplexní a vyvážená a přinášela hmatatelné výhody pro občany, podniky a ekonomiky obou stran; zajistit, aby tato dohoda byla průkopníkem těch nejpokrokovějších dohod, které EU se třetími zeměmi uzavřela;

                              c)

                              posilovat lidskoprávní rozměr spolupráce mezi EU a Chile s ohledem na strategii EU a Chile pro oblast lidských práv na období 2016-2020; zahrnout do dohody společný závazek týkající se ochrany a prosazování lidských práv, základních svobod, rovnosti žen a mužů a práv menšin, stejně jako LGBTI komunity a původních obyvatel, včetně vymahatelných mechanismů monitorování, pravidelného podávání zpráv a řešení sporů; podpořit Chile, aby nalezlo řešení problémů s původními obyvateli Mapuči a dalšími původními obyvateli; pokračovat v praxi zahrnování doložky o lidských právech do veškerých budoucích dohod o přidružení; pokračovat v pravidelném dialogu mezi EU a Chile ohledně lidských práv, s cílem posilování institucionálního rámce a veřejných politik zaměřených na podporu lidských práv, a to i v rámci mnohostranné spolupráce;

                              d)

                              vybízet Chile, aby zajistilo řádný právní postup a spravedlivý proces soudních řízení plně v souladu s mezinárodními normami;

                              e)

                              usilovat o posílení udržitelného sociálního a hospodářského vývoje, boj proti chudobě a snížení míry nerovnosti, a to v souvislosti se závazkem Chile, podle něhož má dosáhnout cílů udržitelného rozvoje v rámci Agendy 2030;

                              f)

                              podporovat Chile při zvyšování úrovně vzdělání a vylepšování vzdělávacích programů a zajistit tak, aby lidé s nejnižšími příjmy měli neomezený přístup k vysokoškolskému vzdělání; posilovat vazby mezi universitami a pracovním trhem, překonávat nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a podporovat zaměstnanost mladých lidí;

                              g)

                              vybízet k ochraně sociálních a environmentálních práv a zajistit účinné provádění úmluv Mezinárodní organizace práce (MOP) a odstranění nucené a dětské práce;

                        Multilateralismus a regionální a mezinárodní spolupráce

                              h)

                              posílit dialog a spolupráci v oblasti regionálních a globálních výzev, jako je organizovaný zločin, pašování drog, vzrůstající nerovnost, migrace, terorismus a změna klimatu, včetně provádění Agendy pro udržitelný rozvoj 2030; podporovat spolupráci mezi EU a Chile v řízení migrace a zřízení mechanismů zpětného přebírání osob, včetně osob bez státní příslušnosti a státních příslušníků třetích zemí;

                              i)

                              připomenout význam mnohostranné agendy a toho, že žádné dvoustranné jednání nesmí podrývat snahu o dosažení pokroku na vícestranné úrovni;

                              j)

                              přispívat k posilování multilateralismu a mezinárodní spolupráce s cílem podpořit mezinárodní bezpečnost a efektivně řešit globální výzvy; zlepšit koordinaci pozic získaných oběma stranami v mezinárodních organizacích a fórech;

                              k)

                              povzbuzovat Chile, aby i nadále podporovalo režimy regionální integrace a spolupráce, zejména Tichomořskou alianci s ohledem na její povzbudivé výsledky jakožto skutečné a aktivní hnací síly hospodářské integrace členů v daném regionu, avšak také Unii jihoamerických národů (UNASUR) a Společenství latinskoamerických a karibských států (CELAC); prozkoumat možnost, že by EU získala status pozorovatele v Tichomořské alianci;

                        Politický dialog a spolupráce

                              l)

                              poskytovat smysluplný a pravidelný dialog ohledně všech relevantních záležitostí, který vychází ze stávající podoby a rozšiřuje ji; mobilizovat zdroje dostupné prostřednictvím nástroje partnerství s cílem dosáhnout strategických cílů;

                              m)

                              poskytovat úzkou spolupráci v oblasti bezpečnosti a obrany, zejména pokud jde o předcházení konfliktům, řízení krizí, námořní bezpečnost, odzbrojování a nešíření zbraní; umožnit Chile větší účast v misích a operacích EU v oblasti společné bezpečností a obranné politiky (SBOP);

                              n)

                              umožnit hlubší spolupráci v oblasti boje proti terorismu, organizované trestné činnosti a kybernetické kriminalitě a předcházení radikalizaci a přeshraniční trestné činnosti, aniž by docházelo k podkopávání občanských svobod a základních práv; přijmout opatření v rámci celosvětového boje proti terorismu prostřednictvím posílení mechanismů, opatření a subjektů pro globální a regionální spolupráci v souladu s mezinárodním právem a zásadami Charty Organizace spojených národů;

                              o)

                              posílit spolupráci při boji proti korupci, praní špinavých peněz a daňovým únikům; zahrnout ustanovení o řádné správě daní a normách transparentnosti, která budou potvrzovat závazek smluvních stran k uplatňování mezinárodních norem pro boj proti vyhýbání se daňovým povinnostem a daňovým únikům;

                              p)

                              připomínat, že korupce narušuje lidská práva, rovnost, sociální spravedlnost, obchod a korektní hospodářskou soutěž, čímž brání hospodářskému růstu; zahrnout specifickou část o opatřeních k boji s korupcí ve všech jejích formách a plnění mezinárodních norem a mnohostranných úmluv zaměřených proti korupci;

                              q)

                              usnadnit mobilitu mezi EU a Chile; podpořit výměny mládeže a studentů, stipendijní programy a vzdělávací kurzy, včetně prostřednictvím programu ERASMUS+; vynaložit další úsilí k úplnému vzájemnému uznávání akademických kvalifikací a modernizaci, zpřístupnění a internacionalizaci vyššího vzdělávání;

                              r)

                              podporovat přesouvání vědeckých a technologických znalostí a posílit spolupráci v oblasti výzkumu a spolupráce a plně přitom využít stávající programy, jako je Horizont 2020;

                              s)

                              podporovat a posilovat vztahy v oblasti mezinárodní spolupráce, a to v návaznosti na Memorandum o porozumění o mezinárodní spolupráci podepsané v roce 2015; vytvořit inovativní mechanismy, které rozšíří a posílí třístrannou a regionální spolupráci s třetími stranami v rámci Latinské Ameriky i mimo ni prostřednictvím programů, jako je EUROsociAL+ a Euroclima+, jakož i spolupráci na politikách v oblasti drog, jakou představuje program COPOLAD;

                              t)

                              vypracovat metodiku k prokázání účinků modernizované dohody na muže a ženy s tím, že výsledky se použijí jako základ pro vytváření politik s cílem dosáhnout vyváženého zastoupení žen a mužů;

                              u)

                              znovu potvrdit společný závazek vůči Pařížské dohodě o klimatu a Agendě 2030 a umožnit úzkou spolupráci EU a Chile v oblasti ochrany životního prostředí a boje proti změně klimatu; posílit partnerství týkající se technické a politické spolupráce v klíčových složkách oblasti životního prostředí včetně emisí CO2 v mezinárodní dopravě, zachování biologické rozmanitosti a udržitelné výroby a spotřeby; podporovat posílenou spolupráci v oblasti oběhového hospodářství za účelem zlepšení účinného využívání zdrojů, udržitelného využívání přírodních zdrojů, ekologických inovací a vodohospodářství; zvýšit podporu projektů, jejichž cílem je zmírnění účinků změny klimatu;

                              v)

                              posílit spolupráci ve výzkumu a vývoji a při využívání programu EU Copernicus v oblasti údajů z pozorování Země satelity pro environmentální účely;

                              w)

                              podporovat kulturní spolupráci a podporovat diasporu v Chile a EU s cílem posilovat zahraniční investice v EU i v Chile;

                              x)

                              opětovně potvrdit, že přístup k vodě je jedno z lidských práv;

                        Institucionální ustanovení

                              y)

                              zajistit, aby se tato dohoda o přidružení zakládala na významném zapojení parlamentů, které posiluje současná ustanovení a mechanismy spolupráce, aby byla umožněna větší podpora a kontrola jejího provádění, zejména prostřednictvím stávajícího meziparlamentního formátu Smíšeného parlamentního výboru; zajistit možnost, aby Smíšený parlamentní výbor požadoval relevantní informace o provádění dohody o přidružení;

                              z)

                              zajistit náležité zapojení občanské společnosti během vyjednávání i při prováděcí fázi dohody o přidružení, kromě jiného i Smíšeného poradního výboru; zdůrazňuje, že je třeba vytvořit institucionalizovaný mechanismus pro politický dialog organizací občanské společnosti v obou regionech;

                              aa)

                              okamžitě a plně informovat Parlament ve všech fázích jednání v souladu s čl. 218 odst. 10 SFEU; včetně toho, že Parlamentu budou poskytovány texty k jednání a zápisy z každého kola jednání; v tomto ohledu vítá rozhodnutí Rady ze dne 22. ledna 2018 zveřejnit vyjednávací mandát udělený Komisi a vysoké představitelce, místopředsedkyni v listopadu 2017;

                              ab)

                              pojmout nedávné zveřejnění směrnic pro jednání jako důležitý precedent a zavázat se ke zveřejňování směrnic pro jednání o mezinárodních dohodách v budoucnu;

                              ac)

                              urychlit vyjednávání o dohodě o přidružení s cílem umožnit její ratifikaci Parlamentem před koncem současného volebního období;

                              ad)

                              zajistit na všech úrovních dodržování dlouhodobé praxe, podle níž se nové dohody prozatímně neuplatňují, dokud je Parlament neschválí;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a prezidentovi, vládě a parlamentu Chilské republiky.

         (1)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0354.

         (2)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0345.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 17. ledna 2020 o zásadách pro vyplácení dividend (ECB/2020/1)2020/C 30/01

text:
               29.1.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
      ze dne 17. ledna 2020
      o zásadách pro vyplácení dividend
      (ECB/2020/1)
      (2020/C 30/01)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
      s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
      s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (2),
      vzhledem k těmto důvodům:
      Úvěrové instituce musí pokračovat v přípravě na včasné a plné uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (4) a připravit se na uplynutí přechodného období, které bylo zavedeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2395 (5) s cílem zmírnit potenciální výrazný negativní dopad vykazování očekávaných úvěrových ztrát podle IFRS 9 na kmenový kapitál tier 1, v náročných makroekonomických a finančních podmínkách, které vytvářejí tlak na ziskovost úvěrových institucí, a v důsledku toho na jejich schopnost vytvořit si kapitálovou základnu. I když je třeba, aby úvěrové instituce financovaly hospodářství, součástí přiměřeného řízení rizik a spolehlivého bankovního systému je konzervativní politika vyplácení dividend. Měla by být použita stejná metoda, která byla vymezena v doporučení Evropské centrální banky ECB/2019/1 (6),
      PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

         I.

                  1.

                  Úvěrové instituce by měly zavést dividendovou politiku, která vychází z konzervativních a obezřetných předpokladů, tak aby po každém vyplacení dividend splňovaly příslušné kapitálové požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení.

                              a)

                              Úvěrové instituce jsou povinny neustále splňovat platné minimální kapitálové požadavky („požadavky pilíře 1“). To zahrnuje poměr kmenového kapitálu tier 1 ve výši 4,5 %, kapitálový poměr tier 1 ve výši 6 % a celkový kapitálový poměr ve výši 8 %, jak je uvedeno v článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013.

                              b)

                              Kromě toho jsou úvěrové instituce povinny neustále splňovat kapitálové požadavky, které jsou uloženy rozhodnutím přijatým v rámci procesu dohledu a hodnocení ve smyslu čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013 a které jdou nad rámec požadavků pilíře 1 („požadavky pilíře 2“).

                              c)

                              Úvěrové instituce jsou rovněž povinny splňovat požadavek kombinovaných kapitálových rezerv ve smyslu čl. 128 odst. 6 směrnice 2013/36/EU.

                              d)

                              Úvěrové instituce jsou též povinny k příslušnému datu, kdy skončí období postupného zavádění, dosáhnout požadované plné výše („fully loaded“) (7) poměru kmenového kapitálu tier 1, kapitálového poměru tier 1 a celkového kapitálového poměru. Jde o plné uplatňování výše uvedených poměrů po uplatnění přechodných ustanovení, jakož i požadavku kombinovaných kapitálových rezerv ve smyslu čl. 128 odst. 6 směrnice 2013/36/EU. Přechodná ustanovení jsou stanovena v hlavě XI směrnice 2013/36/EU a v části desáté nařízení (EU) č. 575/2013.

                              e)

                              Úvěrové instituce, které se rozhodly uplatňovat opatření stanovená v nařízení (EU) 2017/2395 v přechodném období, jsou též povinny dosáhnout plné výše poměru kmenového kapitálu tier 1 nejpozději do konce přechodného období stanoveného uvedeným nařízením.

                        Tyto požadavky musí být splněny na konsolidované a případně subkonsolidované úrovni, jakož i na individuálním základě, ledaže bylo od uplatňování požadavků na individuálním základě upuštěno podle článku 7 a 10 nařízení (EU) č. 575/2013.

                  2.

                  Pokud jde o vyplácení dividend (8) úvěrovými institucemi za finanční rok 2019 v roce 2020, doporučuje ECB toto:

                              a)

                                 Kategorie 1: Úvěrové instituce, které i) splňují platné kapitálové požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) a které ii) k 31. prosinci 2019 již dosáhly plné výše poměrů, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), popřípadě odst. 1 písm. e), by měly rozdělovat svůj čistý zisk v podobě dividend konzervativně tak, aby byly i nadále schopny plnit všechny uvedené požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení, a to i v případě zhoršených hospodářských a finančních podmínek;

                              b)

                                 Kategorie 2: Úvěrové instituce, které k 31. prosinci 2019 splňují platné kapitálové požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c), avšak k 31. prosinci 2019 nedosáhly plné výše poměrů, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), popřípadě odst. 1 písm. e), by měly rozdělovat svůj čistý zisk v podobě dividend konzervativně tak, aby byly i nadále schopny plnit všechny uvedené požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení, a to i v případě zhoršených hospodářských a finančních podmínek. Kromě toho by měly zásadně vyplácet dividendy jen v takovém rozsahu, aby byl splněn požadavek uvedený v odst. 1 písm. d) a aby byl zabezpečen přinejmenším lineární (9) postup směrem k naplnění kapitálových požadavků v plném rozsahu, jak je uvedeno v odst. 1 písm. e), a požadavků vyplývajících z výsledků procesu dohledu a hodnocení;

                              c)

                                 Kategorie 3: Úvěrové instituce, které porušují požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) nebo c), by v zásadě neměly vyplácet žádné dividendy.

                        Úvěrové instituce, které nejsou schopny postupovat v souladu s tímto doporučením, protože mají za to, že jsou na základě právních předpisů povinny vyplatit dividendy, by se měly neprodleně obrátit na příslušný společný tým dohledu.
                  Od úvěrových institucí spadajících do kategorií 1, 2 a 3, jak jsou uvedeny v odst. 2 písm. a), b) a c), se rovněž očekává, že dodrží pokyny v rámci pilíře 2. Pokud úvěrová instituce nedodržuje nebo očekává, že nedodrží pokyny v rámci pilíře 2, měla by se neprodleně obrátit na svůj společný tým dohledu. ECB přezkoumá důvody, proč výše kapitálu úvěrové instituce poklesla, nebo se očekává, že poklesne, a zváží přijetí vhodných a přiměřených opatření vůči dané instituci.
                  Od institucí se rovněž očekává, že ve své dividendové politice a při řízení kapitálu zohlední potenciální dopad budoucích změn právního, regulatorního a účetního rámce Unie na kapitálové požadavky. Pokud není specificky stanoveno jinak, budoucí úroveň požadavků pilíře 2 a pokynů v rámci pilíře 2 použitá v kapitálovém plánování by měla být přinejmenším stejná jako současná úroveň.

         II.

      Toto doporučení je určeno významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám vymezeným v čl. 2 bodě 16 a 22 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).

         III.

      Toto doporučení je dále určeno vnitrostátním příslušným a pověřeným orgánům, pokud jde o méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny vymezené v čl. 2 bodě 7 a 23 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). Od vnitrostátních příslušných a pověřených orgánů se očekává, že toto doporučení uplatní na uvedené subjekty a skupiny způsobem, který považují za vhodný (10).

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. ledna 2020.

               Prezidentka ECB

            Christine LAGARDE

         (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2395 ze dne 12. prosince 2017, kterým se mění nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o přechodná opatření pro zmírnění dopadu zavedení IFRS 9 na kapitál a pro zacházení s některými expozicemi vůči subjektům veřejného sektoru denominovanými v národní měně kteréhokoli členského státu jako s velkými expozicemi (Úř. věst. L 345, 27.12.2017, s. 27).

         (6)  Doporučení Evropské centrální banky ECB/2019/1 ze dne 7. ledna 2019 o zásadách pro vyplácení dividend (Úř. věst. C 11, 11.1.2019, s. 1).

         (7)  Všechny rezervy v plné výši.

         (8)  Úvěrové instituce mohou mít různé právní formy, např. kótované společnosti a společnosti, které nejsou akciovými společnostmi, jako např. vzájemné společnosti („mutuals“), družstva nebo spořitelny. Pojem „dividenda“ používaný v tomto doporučení označuje jakýkoli druh výplaty hotovosti, který podléhá schválení valnou hromadou.

         (9)  V praxi to znamená, že po zbytek přechodného období by si měly úvěrové instituce v zásadě ponechat ročně alespoň poměrnou částku té části poměru kmenového kapitálu tier 1, kapitálového poměru tier 1 a celkového kapitálového poměru, která jim chybí ke splnění uvedených kapitálových požadavků v plném rozsahu, jak je uvedeno v odst. 1 písm. e).

         (10)  Pokud se toto doporučení uplatňuje na méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny, které se domnívají, že nejsou schopny podle něj postupovat, protože mají za to, že jsou na základě právních předpisů povinny vyplatit dividendy, měly by se neprodleně obrátit na své vnitrostátní příslušné orgány.


title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2020 2020/C 282/01

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Belgie na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2020
      (2020/C 282/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) taktéž zprávu mechanismu varování, ve které Belgie není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Belgii pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Belgie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jí určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít stoprocentní míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Belgie se vyzývá, aby těchto možností plně využívala a jejich prostřednictvím pomáhala nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč regiony, a to z důvodu rozdílných modelů specializace. To s sebou nese zásadní riziko, že se v Belgii prohloubí rozdíly mezi regiony i v regionech. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Dne 30. dubna 2020 Belgie předložila národní program reforem na rok 2020 a program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Belgii se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení.

                  (12)

                  Dne 13. července 2018 Rada Belgii doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů (7) vládních institucí nepřekročila v roce 2019 hodnotu 1,8 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % hrubého domácího produktu (HDP). Vzhledem k tomu, že Belgie byla způsobilá pro udělení požadované dočasné odchylky ve výši 0,5 % HDP na základě doložky o strukturálních reformách, požadovaná strukturální korekce pro rok 2019 byla snížena na 0,1 % HDP, což odpovídalo nominální míře růstu čistých primárních výdajů, která v roce 2019 nepřekročila 2,8 %. Celkové posouzení Komise potvrzuje závažnou odchylku od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2019 a v letech 2018 a 2019 společně. Jedná se o relevantní faktor ve zprávě, kterou Komise vypracovala podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy, aby posoudila, zda Belgie v roce 2019 dodržela kritérium dluhu.

                  (13)

                  Ve svém programu stability z roku 2020 federální vláda plánuje zhoršení celkového salda ze schodku 1,9 % HDP v roce 2019 na schodek 7,5 % HDP v roce 2020. Poté, co se poměr hrubého veřejného dluhu k HDP v roce 2019 snížil na 98,6 % HDP, se očekává, že by v roce 2020 měl podle programu stability z roku 2020 vzrůst na přibližně 115 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota způsobená pandemií COVID-19.

                  (14)

                  Belgie v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného unijního přístupu přijala včasná rozpočtová opatření, aby zvýšila kapacitu systému zdravotní péče, zabránila šíření pandemie a poskytla pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 činila tato rozpočtová opatření 2,3 % HDP. Tato opatření zahrnují federální režim příspěvků v dočasné nezaměstnanosti, náhradní příjem osob samostatně výdělečně činných, federální rezervu na výdaje související s krizí, různé regionální příspěvky podnikům nebo jednotlivcům a odvětvové dotace. Kvantifikace těchto opatření, jež povedou k prohloubení schodku, se víceméně shoduje s odhady Komise, zohlední-li se odlišné zacházení s cenou automatických stabilizátorů. Belgie navíc oznámila opatření, která sice nemají přímý rozpočtový dopad, avšak přispějí k poskytování likviditní podpory pro podniky. Tato opatření se týkají jak federálních, tak regionálních úvěrových záruk pro podniky a osoby samostatně výdělečně činné a podle programu stability z roku 2020 odhadem činí 11,8 % HDP. Dále byly provedeny odklady plateb daní, zejména daní z příjmu fyzických a právnických osob, a odklady plateb sociálních příspěvků, v programu stability z roku 2020 však nejsou vyčísleny. Opatření, která Belgie přijala, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (15)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo belgické saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit –8,9 % HDP v roce 2020 a –4,2 % HDP v roce 2021. Míra veřejného zadlužení by podle projekcí dosáhnout v roce 2020 hodnoty 113,8 % HDP.

                  (16)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy z důvodu nedodržení pravidla pro zadlužení v roce 2019 a plánovaného porušení referenční hodnoty schodku ve výši 3 % HDP v roce 2020 ze strany Belgie. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritéria pro schodek a dluh stanovená ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebyla naplněna.

                  (17)

                  V reakci na pandemii COVID-19 belgické orgány přijaly komplexní soubor opatření ke zmírnění sociálních a ekonomických dopadů závažného hospodářského útlumu. Vytvořily režim záruk ve výši 50 miliard EUR za nové krátkodobé úvěry poskytované životaschopným podnikům. Regiony a společenství také zavedly záruky za překlenovací a standardní podnikatelské úvěry, podporu likvidity pro podniky v podobě přímých úvěrů a opatření zaměřených na finanční podporu podniků, které byly krizí COVID-19 nejvíce zasaženy. Splácení stávajících hypoték a podnikatelských úvěrů lze prodloužit. Tvrdě zasažené podniky mohou využít dočasné moratorium na konkurzní řízení. Byly zavedeny různé pobídky, jejichž cílem je udržet více pracovníků v zaměstnání nebo umožnit jejich návrat do zaměstnání, aby byla zajištěna kontinuita činnosti. Příspěvky na sociální zabezpečení a daňové odvody, jako jsou daně z přidané hodnoty, daně z příjmu právnických a fyzických osob, mohou být odloženy nebo v některých případech nemusí být zaplaceny. Federální vláda zavedla pro podniky postižené krizí COVID-19 režim dočasné nezaměstnanosti z důvodu vyšší moci s vyššími dávkami. Pro osoby samostatně výdělečně činné, jejichž činnost byla přerušena po dobu alespoň sedmi po sobě následujících dnů, je k dispozici měsíční náhradní příjem. Běžně uplatňované snižování dávek v nezaměstnanosti je dočasně pozastaveno. Federální vláda rovněž připravuje dodatečný soubor opatření pro řešení platební neschopnosti podniků, například osvobození od daně z příjmu právnických a fyzických osob pro fiskální rok 2020.

                  (18)

                  Belgické zdravotnictví má dobré výsledky při poskytování akutní péče v nemocnicích. Pandemie COVID-19 však zdůraznila několik nedostatků z hlediska odolnosti systému zdravotní péče v případě vážné krize veřejného zdraví. To naznačuje, že Belgie čelí strukturálnímu nedostatku zdravotnických pracovníků, který je třeba řešit. V bezprostřední budoucnosti zůstane klíčovým úkolem zajištění dostatečného množství kritického zdravotnického materiálu, včetně ochranného vybavení, především pro zdravotnické pracovníky a pracovníky v jiných povoláních, kteří jsou vystaveni rizikovým faktorům. Z krátkodobého a střednědobého hlediska bude mít pro efektivní zvládání krizí veřejného zdraví, jako je pandemie COVID-19, i nadále zásadní význam strategie veřejného zdraví, která je plně koordinovaná s politikami prevence a dlouhodobé péče. Důležitým krokem v tomto směru je hladké provedení mezirezortní dohody o veřejné zdravotní péči, která dává zaměstnance a infrastrukturu nemocnic (spadajících do federální pravomoci) dočasně po dobu krize COVID-19 k dispozici zařízením dlouhodobé péče (spadajících do pravomoci jednotlivých společenství).

                  (19)

                  Krize COVID-19 náhle zastavila růst zaměstnanosti, která v roce 2019 a na začátku roku 2020 v Belgii dosahovala rekordně vysokých úrovní. Stávající belgické režimy podpory příjmu z veřejných zdrojů, mezi něž patří systém dočasné nezaměstnanosti pro zaměstnané osoby a právo na překlenovací příjem pro osoby samostatně výdělečně činné, poskytují částečnou náhradu za ztráty příjmů v důsledku zkrácení pracovní doby. Tyto režimy zkrácené pracovní doby hrají významnou úlohu při snižování dopadu nižšího objemu výroby na míru zaměstnanosti. Přesto se očekává, že nezaměstnanost v roce 2020 vzroste na 7 % a v roce 2021 mírně klesne na zhruba 6,6 %. Pro prevenci strukturálního nárůstu nezaměstnanosti bude třeba dále usilovat o posílení účinnosti stávajících aktivních politik na trhu práce, která je stále nízká: do aktivních politik na trhu práce je sice zapojen vysoký podíl nezaměstnaných, ale přechod z nezaměstnanosti na zaměstnanost je nízký. Zvláštní pozornost by měla být věnována zajištění komplexního přístupu pro ty, kteří jsou nejvíce vzdáleni trhu práce, a tedy pravděpodobně budou negativními socioekonomickými důsledky krize COVID-19 postiženi nejvíce. Mezi zranitelné skupiny patří zejména osoby s nízkou kvalifikací, osoby z přistěhovaleckého prostředí a osoby se zdravotním postižením. Navíc je v průměru u všech mzdových úrovní, s výjimkou pracovníků s velmi nízkými mzdami, práce vysoce daňově zatížena (daňové zatížení představuje 50 % průměrného platu). Tato skutečnost má velký vliv na relativně vysoké náklady na pracovní síly a může negativně ovlivnit poptávku po nich, zejména v případě pracovních míst s nízkou produktivitou.

                  (20)

                  Měla by být podpořena pracovní mobilita do odvětví s významným nedostatkem pracovních sil včetně zdravotnictví, informačních a komunikačních technologií (IKT) a technických a odborných povolání. Souběžně vzniknou velké potřeby v oblasti rekvalifikace a zvyšování kvalifikace a bude nutné, aby se zvýšila míra účasti dospělých na vzdělávání a odborné přípravě, mimo jiné s využitím zkrácené pracovní doby. Existují obavy, že stávající programy pobídek v oblasti odborné přípravy se nedostávají k těm, jimž by prospěly nejvíce, tedy osobám s nízkou kvalifikací, starším pracovníkům a osobám z přistěhovaleckého prostředí. Velkou překážkou, zejména na pracovním trhu v dvojjazyčném Bruselu, jsou nedostatečné jazykové znalosti. Belgická společenství přijímají opatření na zvýšení počtu studujících ve vědeckých, technologických, inženýrských a matematických oborech, existuje však prostor pro komplexnější strategie, které by uspokojily budoucí poptávku na trhu práce. Celková úroveň digitálních dovedností je dobrá, ale stagnuje. Úroveň digitálních dovedností mladých lidí, a zejména osob s nízkým vzděláním, je nižší než průměr Unie a v posledních letech se zhoršuje. Kromě nezbytných vzdělávacích a mentorských programů pro učitele má pro zajištění přístupu k učení na dálku zásadní význam, aby všichni studenti měli k dispozici vhodná zařízení a internetové připojení. Mimo jiné proto, aby krize COVID-19 ještě více neprohloubila stávající nerovnosti ve vzdělávacím systému.

                  (21)

                  Belgie přijala řadu režimů na podporu likvidity podniků, včetně režimu státní záruky za úvěry a několika regionálních režimů oznámených podle dočasného rámce po opatření státní podpory na podporu hospodářství při současné pandemii COVID-19. Účinné a účelné provádění těchto režimů, a to i prostřednictvím zprostředkovatelů, má klíčový význam proto, aby je podniky, zejména malé a střední podniky a osoby samostatně výdělečně činné, mohly využívat, a tak si zajistily ochranu a možnost rychlejšího zotavení. Při navrhování a provádění těchto opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru, včetně zprostředkovatelů.

                  (22)

                  I přes vládní úsilí představuje administrativní zátěž pro podniky přibližně 7 miliard EUR ročně (1,6 % HDP), přičemž většina souvisí s dodržováním daňových a pracovněprávních předpisů. Daňový systém je složitý kvůli různým daňovým výdajům. Mzdová administrativa je složitá především pro podniky, které musí zohledňovat různé regionální systémy. Stále častěji se stává, že veřejné orgány platí podnikům se zpožděním, čímž přispívají k jejich úpadku a ke zhoršování podnikatelského prostředí. Lhůty pro vydávání stavebních povolení a povolení pro vodovodní a elektrické přípojky jsou velice dlouhé. Postup převodu majetku patří mezi nejpomalejší a nejnákladnější v Unii. Existují velké regionální rozdíly v požadavcích pro zahájení poskytování řemeslných nebo stavebních služeb. Kumulovaný účinek vysoké regulace, vysokých mzdových nákladů a nepružností na trhu práce má vliv na výkonnost maloobchodního odvětví. Provozní prostředí maloobchodníků zatěžují pravidla týkající se otevírací doby obchodů, podpory prodeje, slev a distribučních kanálů pro prodej léčivých přípravků bez lékařského předpisu. Zavádění sítí 5G by mohly zbrzdit mimo jiné přísné environmentální a zdravotní normy pro radiační ochranu (především v Bruselu), které jsou však v každém regionu jiné, vysoké daně z antén v Bruselu a dlouhé lhůty pro vydání povolení k jejich umístění. V oblasti platební neschopnosti neexistuje žádný zjednodušený postup mimosoudního vyrovnání pro malé a střední podniky a insolvenční řízení mohou zahájit pouze dlužníci. I přes postupná zlepšení se soudnictví potýká s nedostatečnou digitalizací a nedostatkem zdrojů. Zdlouhavá řízení ve správním soudnictví vedou k výrazným zpožděním při projednávání veřejných zakázek a stavebních povolení. Klíčové donucovací orgány v oblasti dozoru nad trhem, hospodářskou soutěží a železniční dopravou nemají k plnění svých úkolů dostatek pracovníků.

                  (23)

                  Na podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami, které by rovněž napomohly transformaci průmyslu. Pokud jde o vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu na období 2021–2030, Belgie má značné investiční potřeby v oblasti udržitelné dopravy, zejména v souvislosti s řešením přetížení dopravy a elektromobility. Belgické regiony oznámily před krizí COVID-19 rozsáhlé víceleté plány v oblasti dopravní infrastruktury. Velké investice směřují do příměstské železniční dopravy kolem Bruselu, signalizace a přístavních a přeshraničních železničních spojení. V Bruselu rovněž probíhají významné investice do infrastruktury metra, tramvají a autobusů. Vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu rovněž identifikoval významné investiční potřeby v oblasti výroby energie z obnovitelných a flexibilních zdrojů, propojení, inteligentních sítí, skladování a energetické účinnosti s cílem splnit evropské energetické cíle a cíle v oblasti klimatu, realizovat právní závazek Belgie do roku 2025 plně ukončit jadernou energii a renovovat 80 % fondu budov, které byly postaveny před zavedením energetických norem. Na rozdíl od poměrně vysoké intenzity soukromého výzkumu a vývoje zůstává míra intenzity veřejného výzkumu a vývoje mírně pod úrovní většiny členských států s podobnou úrovní hospodářského rozvoje. Belgie na sebe bere riziko, že zaostane v zavádění sítí 5G, protože neplánuje přidělit průkopnická pásma 5G ve lhůtách stanovených v právních předpisech Unie. V březnu 2020 zahájily belgické orgány veřejnou konzultaci ohledně dočasného řešení v podobě dočasných vnitrostátních licencí na 200 MHz spektra dostupného v pásmu 3,6–3,8 GHz. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Belgii mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Belgii 2020. Belgie by tak mohla tento fond optimálně využít.

                  (24)

                  Zatímco doporučení určená Belgii v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (25)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Belgie plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (26)

                  Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Belgie měla zajistit, aby její politiky byly i nadále v souladu s doporučeními pro eurozónu z roku 2020 a koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (27)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie a zveřejnila ji ve své zprávě o Belgii pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Belgii určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Belgii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (28)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (8) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Belgii v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Posílit celkovou odolnost systému zdravotní péče a zajistit dodávku klíčového zdravotnického materiálu.

                  2.

                  Zmírnit dopady krize COVID-19 na zaměstnanost a její sociální dopad, především podporou aktivních politik na trhu práce a podporou rozvoje dovedností.

                  3.

                  Zajistit efektivní provádění opatření pro poskytnutí likvidity na pomoc malým a středním podnikům a osobám samostatně výdělečně činným a zlepšit podnikatelské prostředí. Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, aby se napomohlo hospodářskému oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na infrastrukturu pro udržitelnou dopravu, čistou a účinnou výrobu a využívání energie, oběhové hospodářství, digitální infrastrukturu, jako například sítě 5G a gigabitové sítě a dovednosti v oblasti informačních a komunikačních technologií.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 1.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (8)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.