title: Doporučení Komise ze dne 11. března 2010 o sebeochranných a preventivních opatřeních proti pirátství a ozbrojeným útokům vůči plavidlům (Text s významem pro EHP)

text:
               17.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 67/13

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 11. března 2010
   o sebeochranných a preventivních opatřeních proti pirátství a ozbrojeným útokům vůči plavidlům
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/159/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména její článek 292,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Vzhledem k nárůstu pirátství u pobřeží Somálska přijal výbor pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace (IMO) na svém 86. zasedání ve dnech 27. května až 5. června 2009 soubor opatření prostřednictvím několika oběžníků, která buď aktualizují platná obecná doporučení týkající se boje proti pirátství a ozbrojeným útokům vůči plavidlům, nebo definují zvláštní opatření k tomu, aby bylo možné čelit pirátství v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska.

               (2)

               Oběžník MSC.1/1334 ze dne 23. června 2009 uvádí „Hlavní zásady určené pro vlastníky, provozovatele, kapitány a posádky plavidel, týkající se předcházení a potlačování pirátství a ozbrojených útoků vůči plavidlům“. Tento oběžník přebírá veškerá opatření, která mohou být přijata na palubě plavidla za všech okolností, aby se zabránilo útoku, nebo pokud k němu dojde, aby se na maximum snížilo riziko pro posádku a loď.

               (3)

               Oběžník MSC.1/1332 ze dne 16. června 2009 přebírá opatření nazvaná „osvědčené postupy řízení“ s cílem přispět k zabránění, odvrácení či oddálení pirátství v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska („Best Management Practices to Avoid, Deter or Delay Acts of Piracy in the Gulf of Aden and off the Coast of Somalia“), která vyvinuli partneři námořní dopravy na dobrovolném základě a smluvní strany je podpořily a napomáhaly jim, a to vzhledem k naléhavosti hrozby u pobřeží Somálska. Partneři námořní dopravy tato opatření aktualizovali ve verzi 2, která byla distribuována oběžníkem MSC.1/1335 ze dne 29. září 2009.

               (4)

               Ačkoli tato doporučení zahrnutá do oběžníků IMO nejsou povinná a závazná, jasný zájem na zlepšení námořní bezpečnosti vede k zajištění toho, aby plavidla plující pod vlajkou některého z členských států byla co možná nejlépe chráněna podle stavu současných znalostí, pokud se nacházejí v oblastech s vysokým rizikem pirátství a ozbrojených útoků.

               (5)

               Pirátství a ozbrojené útoky proti plavidlům jsou často svou povahou násilné a, kromě současné situace u pobřeží Somálska, v Adenském zálivu a v Indickém oceánu, představují vážnou hrozbu v několika regionech světa.

               (6)

               Údaje za rok 2008 týkající se pirátství jsou nejvyšší od roku 1991, kdy je Mezinárodní námořní úřad začal evidovat, a udávají 293 útoků na plavidla, 49 zajatých, 889 námořníků vzatých jako rukojmí, 11 zabitých, 21 zmizelých a pravděpodobně mrtvých. Od roku 2008 se útoky na plavidla a jejich únosy znásobily zvláště u pobřeží Somálska, v Adenském zálivu a v Indickém oceánu. Mnoho plavidel bylo napadeno a uneseno piráty, kteří posádky zadržují v očekávání výplaty výkupného za jejich propuštění. Doba zajetí trvá několik týdnů, či dokonce několik měsíců a pro zajaté námořníky je to nepřijatelné a velice hrůzné.

               (7)

               Od začátku roku 2009 byl zjištěn nárůst útoků v Indickém oceánu a Adenském zálivu, i přes relativní pokles během léta – způsobený monzunem a obtížnými plavebními podmínkami pro piráty. V roce 2009 podnikli piráti minimálně 164 útoků, 48 z nich skončilo zajetím plavidla.

               (8)

               „Osvědčené postupy řízení“ doporučují námořním společnostem a plavidlům, aby se před průjezdem Adenským zálivem zapsaly na internetu u Střediska pro námořní bezpečnost v Africkém rohu (http://www.mschoa.org). Přihlášená plavidla dostávají veškeré dostupné informace týkající se této plavební oblasti a jsou sledována silami operace EU NAVFOR-ATALANTA, což snižuje riziko útoku. Ovšem více než třetina projíždějících plavidel se u Střediska pro námořní bezpečnost v Africkém rohu nepřihlásí a v důsledku toho nemohou využívat opatření, která byla zavedena pro zajištění jejich průjezdu touto oblastí.

               (9)

               Dne 15. června 2009 rozhodla Rada Evropské unie prodloužit na dobu jednoho roku, počínaje od 13. prosince 2009, vojenskou operaci Evropské unie EU NAVFOR-ATALANTA s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených útoků u pobřeží Somálska. Tato vojenská operace je první námořní operací prováděnou v rámci Evropské bezpečnostní a obranné politiky (EBOP). Rada konstatovala, že pirátství u somálského pobřeží i nadále představuje vážnou hrozbu pro námořní plavbu v této oblasti.

               (10)

               Z důvodu jejich doplňkovosti k akcím prováděným v rámci operace EU NAVFOR-ATALANTA může účinné a harmonizované zavedení preventivních opatření doporučených oběžníky MSC.1/1334 a MSC.1/1335 jen přispět k účinnosti opatření námořní ochrany, o které rozhodla Rada v boji proti pirátství u pobřeží Somálska.

               (11)

               Je na členských státech, aby provedly opatření na posílení námořní bezpečnosti a ujistily se, že za tímto účelem jsou přiděleny a poskytnuty veškeré nezbytné prostředky,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   Členské státy se vyzývají, aby dbaly na účinné a harmonizované uplatňování preventivních opatření, aby bylo možné čelit hrozbám, kterým mohou být plavidla vystavena při pirátství a ozbrojených útocích. Tato opatření, která již byla shrnuta a konsolidována, získala širokou podporu od Mezinárodní námořní organizace (IMO) a partnerů z oblasti námořní dopravy.
   2.   Obecná opatření

               2.1

               Členské státy se vyzývají, aby seznámily u nich registrované provozovatele s oběžníkem MSC.1/1334, přijatým na 86. zasedání výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace (IMO), v němž se uvádějí a aktualizují preventivní opatření pro sebeochranu, která by měly plavidla a námořní společnosti přijmout v boji proti pirátství a ozbrojeným útokům tam, kde toto nebezpečí hrozí, v souladu s ustanoveními Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel a přístavních zařízení (předpis ISPS).

               2.2

               Členské státy se vyzývají, aby především prověřily, zda plavidla mají výkonnou posádku v dostatečném počtu, v souladu s pravidlem 4.28 části B předpisu ISPS, které bylo stanoveno jako závazné na základě čl. 3 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 (1).

         3.   Zvláštní opatření pro situaci u pobřeží Somálska

               3.1

               Členské státy se vyzývají, aby seznámily u nich registrované provozovatele s oběžníkem MSC.1/1332, který byl přijat na 86. zasedání výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace (IMO), doplněný oběžníkem MSC.1/1335, které na mezinárodní úrovni přebírají opatření nazvaná „osvědčené postupy řízení pro zabránění, odvrácení nebo zpomalení pirátství v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska“, která partneři z oblasti námořní dopravy pravidelně zveřejňují a zajišťují jejich pravidelnou aktualizaci.

               3.2

               Členské státy se vyzývají, aby přijaly veškerá nezbytná opatření pro zajištění distribuce, pravidelných aktualizací a kontrolu realizace osvědčených postupů řízení pro odvrácení pirátství u pobřeží Somálska, které jsou uvedeny v příloze tohoto doporučení.

      V Bruselu dne 11. března 2010.

            Za Komisi

         Siim KALLAS

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 129, 29.4.2004, s. 6.

      PŘÍLOHA

         Osvědčené postupy řízení pro odvrácení pirátství v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska

         (Verze 2 – srpen 2009)

      V úsilí čelit pirátství v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska podporují tyto osvědčené postupy řízení následující mezinárodní sdružení a organizace:

                  1)

                  Mezinárodní asociace nezávislých majitelů tankerů (International Association of Independent Tanker Owners, INTERTANKO)

                  2)

                  Mezinárodní námořní komora (International Chamber of Shipping, ICS)

                  3)

                  Mezinárodní námořní fórum naftařských společností (Oil Companies International Marine Forum, OCIMF)

                  4)

                  Baltická a mezinárodní námořní rada (Baltic and International Maritime Council, BIMCO)

                  5)

                  Společnost mezinárodních provozovatelů plynových tankerů a terminálů (Society of International Gas Tanker and Terminal Operators, SIGTTO)

                  6)

                  Mezinárodní asociace majitelů lodí pro přepravu suchého nákladu (International Association of Dry Cargo Ship Owners, INTERCARGO)

                  7)

                  Mezinárodní skupina klubů P&I (International Group of Protection and Indemnity Clubs, IGP&I)

                  8)

                  Mezinárodní asociace provozovatelů výletních lodí (Cruise Lines International Association, CLIA)

                  9)

                  Mezinárodní unie pojistitelů námořní dopravy (International Union of Marine Insurers, IUMI)

                  10)

                  Společný válečný výbor (Joint War Committee, JWC) a Společný havarijní výbor (Joint Hull Committee, JHC)

                  11)

                  Mezinárodní námořní kancelář (International Maritime Bureau, IMB)

                  12)

                  Mezinárodní federace pracovníků v dopravě (International Transport Workers Federation, ITF)

            Osvědčené postupy řízení také podporují:

                  13)

                  Centrum pro námořní bezpečnost – Africký roh (Maritime Security Centre Horn of Africa, MSCHOA)

                  14)

                  Námořní obchodní organizace Spojeného království (UK Maritime Trade Organisation, UKMTO Dubaj)

                  15)

                  Styčný úřad námořnictva (Maritime Liaison Office, MARLO)

         Doporučený plánovací a operační postup pro vlastníky, provozovatele, manažery a kapitány lodí proplouvajících Adenským zálivem a u pobřeží Somálska

         Účel

                  1.

                  Účelem tohoto dokumentu je poskytnout společnostem a lodím osvědčené postupy řízení a pomoci jim tak v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska předcházet pirátským útokům, odvrátit je a oddálit jejich úspěšnost. Organizace, s nimiž byl tento dokument konzultován, reprezentují převážnou většinu majitelů a provozovatelů lodí proplouvajících danou oblastí.

                  2.

                  Tyto organizace doporučí svým členům používat tyto nejlepší postupy řízení a budou usilovat o jejich šíření mezi další účastníky námořní přepravy ve smyslu prostředku boje proti pirátství v oblasti. Tento dokument doplňuje pokyny uvedené v oběžníku Mezinárodní námořní organizace (IMO) MSC.1/1334.

         Typický charakter útoků a vyvozená poučení

                  1.

                  Během roku 2008 a první poloviny roku 2009 došlo ke zvýšení počtu pirátských útoků na obchodní plavidla v Adenském zálivu, u pobřeží Somálska a v severozápadních vodách Indického oceánu. K většině útoků zpočátku docházelo v severní části Adenského zálivu, později však také u východního pobřeží Somálska.

                  2.

                  Analýza úspěšných útoků ukazuje, že piráti využívají obecně slabá místa:

                              a)

                              nízká rychlost;

                              b)

                              nízký volný bok;

                              c)

                              nesprávné plánování a postupy;

                              d)

                              zjevně nízká úroveň pohotovosti a nedostatek zjevných ochranných opatření;

                              e)

                              zjevně nízká reakceschopnost plavidla.

                  3.

                  K útokům jsou obvykle využívány nejméně dva malé otevřené rychlé čluny/„skiffy“ (až 25 uzlů), zpravidla útočící z levoboku od zádě a/nebo na záď.

                  4.

                  Použití větších, tzv. mateřských lodí s posádkou, vybavením, zásobami a menšími útočnými čluny umožnilo podnikat úspěšné útoky dále od pobřeží.

                  5.

                  Nejvyšší ostražitosti je třeba za úsvitu a za soumraku, neboť k většině útoků dochází v těchto částech dne.

                  6.

                  Vyšší rychlosti (od 15 uzlů výše) neskýtají plavidlům jistotu bezpečí před útoky, rychlost však je účinnou formou obrany. V oblasti docházelo k zastrašování střelbou z ručních granátometů (RPG) ve snaze přinutit kapitány plavidel snížit rychlost plavby. Za takových okolností se ukázalo jako účinné udržovat plnou rychlost.

                  7.

                  Většina pokusů o únos lodí, které měly předem stanovený plán plavby, byla posádkami předem vycvičenými a účinně využívajícími pasivní protiopatření odražena.

                  8.

                  Operační schopnost útočníků také výrazně ovlivňují počasí a plavební podmínky. Rychlost větru nad 18 uzlů a vlny větší 2 metrů lze považovat za dostatečnou ochranu pro všechna plavidla kromě těch nejzranitelnějších, zejména pokud kapitáni v plném rozsahu dodržují osvědčené postupy řízení.

         Doporučené nejlepší postupy řízení

      1.   Úvod

      a)   Tyto osvědčené postupy jsou určeny pro majitele a provozovatele plavidel, kapitány a posádky lodí, přičemž kapitánu plavidla je vždy přiznána absolutní volnost rozhodování ve věci přijetí patřičných opatření k zabránění, odvrácení nebo oddálení pirátských útoků v této oblasti.
      b)   Některá opatření zmíněná v dokumentu nemusí být použitelná pro každé plavidlo. Proto je v rámci analýzy rizik třeba vyhodnotit, který z uvedených postupů bude pro dané plavidlo nejvhodnější. Následující zásady ovšem mají obecně prověřenou platnost.
      2.   Všeobecné plánování – před proplutím

      a)   Všeobecné

                  i)

                  Prvotním kontaktním místem je pro lodi v této oblasti středisko UKMTO Dubaj. UKMTO Dubaj jako stálý prostředník mezi kapitány plavidel a ozbrojenými silami komunikuje s plavidly a jedná přímo s MSCHOA a velením námořních sil na moři. UKMTO Dubaj vyžaduje pravidelné aktualizace polohy a zamýšleného pohybu plavidel. Tyto údaje využívá k vytváření přesného obrazu o plavebním provozu pro námořní jednotky. (Podrobnosti viz slovník pojmů v příloze A.)

                  ii)

                  Centrum pro námořní bezpečnost – Africký roh (MSCHOA) je plánovací a koordinační orgán pro ozbrojené síly EU (EU NAVFOR) v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska. (Viz slovník pojmů v příloze A.)

                  iii)

                  Styčný úřad námořnictva (Marime Liaison Office, MARLO) působí jako prostředník výměny informací mezi Mnohonárodními námořními silami (Combined Maritime Forces, CMF) a komerční plavbou v oblasti. (Viz slovník pojmů v příloze A.)

                  iv)

                  Před vplutím do rizikové oblasti musí majitel lodi s kapitánem provést vlastní hodnocení rizik a na základě nejaktuálnějších dostupných informací vyhodnotit pravděpodobnost a možné důsledky pirátského útoku na plavidlo. Výsledkem tohoto hodnocení rizik musí být stanovení opatření pro prevenci, zmírnění a nápravu škod a souhrn zákonných požadavků a doplňkových opatření pro boj s pirátstvím.

                  v)

                  Postupy pro krizové řízení společnosti musí brát v úvahu opatření pro případ pirátského napadení a aplikovat doporučené postupy Mezinárodní námořní organizace (IMO) a další postupy doporučené pro námořní plavbu podle konkrétních okolností a typu plavidla.

                  vi)

                  Námořní úřady vyžadují podrobné oznámení o zamýšlené cestě plavidla pro určení slabých míst a plánování vhodné ochrany. K tomu slouží především:

                              1)

                              úvodní zpráva pro UKMTO Dubaj (e-mailem nebo faxem);

                              2)

                              úvodní zpráva pro MARLO (e-mailem nebo faxem);

                              3)

                              a v případě plánu proplouvat Adenským zálivem nebo oblastí mezi 12. stupněm severní šířky, 58. stupněm východní délky a 10. stupněm jižní šířky také registrace pohybu plavidla u MSCHOA (on-line, e-mailem nebo faxem).

                  vii)

                  Přestože musí být přijata opatření pro zabránění průniku pirátů na palubu, bezpečnost posádky a cestujících je prvořadá.

            b)   Plánování společnosti
      Důrazně se doporučuje, aby se manažeři a/nebo operační úsek zaregistrovali na internetových stránkách MSCHOA (www.mschoa.eu) a získali přístup k neveřejným částem stránek, sledovali a sdíleli informace pro potřeby vlastních plavidel.

                  i)

                  Čtyři až pět dnů před vplutím plavidla do mezinárodního koridoru doporučeného tranzitu (International Recommended Transit Corridor, IRTC) nebo oblasti vymezené 12. stupněm severní šířky, 58. stupněm východní délky a 10. stupněm jižní šířky je třeba předat MSCHOA (on-line, e-mailem nebo faxem) registrační protokol o pohybu plavidla („Vessel Movement Registration“). Poznámka: Předat jej může loď nebo společnost.

                  ii)

                  Znovu posuďte hodnocení bezpečnosti lodi (Ship Security Assessment, SSA) a zaveďte bezpečnostní plán lodi (Ship Security Plan, SSP), jak vyžaduje Mezinárodní předpis o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (International Ship and Port Faciulity Code, ISPS) proti hrozbě pirátství.

                  iii)

                  Bezpečnostní technik společnosti musí s kapitánem a bezpečnostním důstojníkem lodi kontrolovat, zda byl vyhotoven, uplatněn, vysvětlen a projednán nouzový plán pro plavbu s vysokou mírou nebezpečí.

                  iv)

                  Zvláštní pozornost je třeba věnovat vyhlášeným oblastem moří s vysokou mírou nebezpečí.

                  v)

                  Kapitánům plavidel poskytněte průvodní pokyny o vhodném a dostupném způsobu proplutí oblastí (skupinovým tranzitem, skupinovým tranzitem s doprovodem, národním konvojem apod.).

                  vi)

                  Pro posádky plavidel je třeba pravidelně pořádat výcvikové akce.

                  vii)

                  Využití doplňkové soukromé bezpečnostní služby je v kompetenci společnosti, ozbrojená ochrana se však nedoporučuje.

                  viii)

                  Zvažte zvýšení počtu členů strážní služby.

                  ix)

                  Před proplouváním rizikovými oblastmi zvažte vybavení lodí prostředky vlastní ochrany.

            c)   Plánování kapitána plavidla

                  i)

                  Komunikaci „úvodními zprávami“ s UKMTO Dubaj a MARLO (e-mailem nebo faxem) při vstupu do sledované oblasti mezi Suezem a 78. stupněm východní délky a 10. stupněm jižní šířky popisuje protipirátská plánovací mapa Q6099 (Anti-Piracy Planning chart Q6099).

                  ii)

                  Čtyři až pět dnů před vplutím plavidla do mezinárodního koridoru doporučeného tranzitu nebo oblasti vymezené 12. stupněm severní šířky, 58. stupněm východní délky a 10. stupněm jižní šířky je třeba předat MSCHOA (on-line, e-mailem nebo faxem) registrační protokol o pohybu plavidla („Vessel Movement Registration“). Poznámka: Předat jej může plavidlo nebo společnost. Pokud protokol předává společnost, musí si kapitáni se společností potvrdit správnost údajů registrovaných u MSCHOA.

                  iii)

                  Před vplutím do oblasti se doporučuje důkladné instruování posádky.

                  iv)

                  Působení protipirátského nouzového plánu se ukazuje jako nejúčinnější, je-li uplatněn předem. Před vplutím do oblasti se provádí cvičení, plán se prověřuje a celá posádka je obeznámena s povinnostmi a s významem poplašných signálů při pirátském útoku.

                  v)

                  Je účelné, aby kapitáni také připravili nouzový komunikační plán se všemi důležitými kontakty pro případ nouze (např. telefonními čísly MSCHOA, IMB PRC, bezpečnostního technika společnosti aj. – viz seznam kontaktů v příloze B) a předem připravenými zprávami, které budou k dispozici nebo trvale viditelně umístěny v blízkosti komunikačního panelu.

                  vi)

                  Definujte strategii užívání automatizovaného identifikačního systému (AIS) plavidla; úmluva SOLAS nechává v kapitánově kompetenci vypnutí AIS, pokud je přesvědčen, že se tím sníží zranitelnost plavidla. Pro sledování námořními silami v Adenském zálivu se ovšem doporučuje AIS nevypínat, ale vysílání omezit na identifikaci, polohu, kurz, rychlost, navigační status plavidla a bezpečnostní informace. Také při pobřeží Somálska je rozhodnutí v kompetenci kapitána, aktuálně zde námořnictvo doporučuje úplné vypnutí. V případě pochybností je ověření možné u MSCHOA.

            3.   Před plánováním tranzitní plavby

      a)   Plavidla pohybující se v oblasti by měla do UKMTO Dubaj a MARLO hlásit svou polední polohu, kurz, rychlost, předpokládaný a skutečný čas příjezdu.
      b)   Plavidla by měla tato hlášení podávat častěji při plavbě rizikovými/pirátskými oblastmi a dále hlásit proplutí bodem A či B Adenského zálivu podle protipirátské mapy Q6099.
      c)   Plavba Adenským zálivem

                  i)

                  EUNAVFOR důrazně doporučuje, aby plavidla proplouvala mezinárodním koridorem doporučeného tranzitu. Plavidla mířící západním směrem by se měla držet v severní části koridoru, plavidla mířící východním směrem v jižní části. Pokyny k časům a rychlostem pro zamýšlené skupinové tranzity Adenským zálivem jsou uvedeny na internetových stránkách MSCHOA.

                  ii)

                  Při tranzitu se plavidla musí vyvarovat vstupu do jemenských výsostných vod. Mezinárodní zvykové právo neumožňuje mezinárodním (nejemenským) ozbrojeným silám chránit plavidla napadená v jemenských výsostných vodách.

                  iii)

                  Od plavidel může být vyžadována změna plavebního plánu tak, aby trasa odpovídala doporučení MSCHOA.

                  iv)

                  Při skupinových tranzitech plavidel nelze očekávat trvalý doprovod válečnou lodí.Všechny válečné lodi v Adenském zálivu, ať náležející k EUNAVFOR nebo operující v koordinaci s nimi, budou o skupinových tranzitech uvědomeny a budou mít přístup k podrobným údajům o zranitelných loďstvech.

                  v)

                  MSCHOA důrazně doporučuje, aby kapitáni v co největší míře plánovali tranzitní proplutí rizikovými oblastmi Adenského zálivu na noční dobu (informace plavidlům poskytne MSCHOA). V noční době bylo jen velmi málo útoků zdařilých.

            d)   Mimo Adenský záliv

                  i)

                  Plavidla plující u východního pobřeží Somálska získají nejaktuálnější informace o doporučených trasách na internetových stránkách MSCHOA nebo UKMTO Dubaj.

                  ii)

                  Kapitáni však musí obvyklým způsobem informovat UKMTO Dubaj o změnách kurzu plavidla a dalších podrobnostech.

            e)   Seznam užitečných kontaktů je uveden v příloze B.
      4.   Před tranzitní plavbou – obranná opatření

      a)   S ohledem na velikost osazenstva plavidla předem upravte provozní režim tak, aby byl vždy k dispozici dostatečný počet odpočatých a instruovaných členů posádky a strážní služby. Kapitán a důstojníci strážní služby musí dobře znát dopad manévrování malými změnami směru vlastní lodi (za všech plavebních podmínek), zejména na snížení plavební rychlosti.
      b)   Při plavbě Adenským zálivem a u pobřeží Somálska dbejte na omezení vnější komunikace (rádiové, prostřednictvím vysílaček i AIS) na nezbytně nutnou komunikaci týkající se bezpečnosti a ochrany a informace dle SOLAS.
      c)   Přídavným strojním vybavením, jako jsou generátory a záložní motory, zvyšte pohotovost a míru rezerv.
      d)   Zvyšte počet osádky pozorovatelen a můstku.
      e)   Strojovnu osaďte posádkou.
      f)   Zabezpečte a kontrolujte přístup na můstek, do strojovny, do kormidelního prostoru, do všech ubytovacích a vnitřních prostorů. Veškerá potenciální přístupová místa (dveře, lodní okna, větrací otvory apod.), a zejména ta, která svojí velikostí umožňují vniknutí útočníka, musí projít hodnocením rizik a být zajištěna proti průniku. Přístup k ubytovacím a vnitřním pracovním prostorům i ven z nich je třeba při proplouvání rizikovými oblastmi omezit na jedno místo. Žádné zavedené opatření nesmí blokovat nouzové východy z vnitřních prostorů, ty však musí být zabezpečeny proti vniknutí pirátů zvnějšku.
      g)   Ve stavu nouze se lze spojit s válečnou lodí na 16. kanálu VHF (nebo záložním 8. kanálu).
      h)   Ujistěte se, že všechny žebříky a přívěsné příslušenství jsou složené nebo vytažené na palubu.
      i)   Zkontrolujte, zda jsou předem nasazené prostředky vlastní ochrany dobře upevněné a funkční. Dbejte na dočasně používaná zařízení. Jejich nedostatečná funkčnost může způsobit snížení úrovně ochrany.
      j)   Mál-li plavidlo poměrně nízko volný bok, zvažte možnost jeho rozšíření za účelem ochrany proti zachycení přitahovacích háků. Příklady opatření tohoto druhu naleznete na internetových stránkách MSCHOA.
      k)   Doporučuje se vytvořit shromaždiště nebo „pevnost“ pro případ pirátského útoku a nacvičit uzavření, jako způsob oddálení přístupu pirátů k řízení plavidla a získání času. Ideálně bude takové místo mimo vnější stěny, bez lodních oken. Protože pevnosti a způsob jejich využití jsou předmětem diskusí, doporučuje se kapitánům pravidelně problematiku sledovat u MSCHOA.
      l)   Zvažte použití figurín u zábradlí místo dalších pozorovatelů. Pokud však konstrukce plavidla vytváří nebezpečná místa z hlediska pozorování a hodnocení bezpečnosti zjistí takové riziko, musí zde být posádka.
      m)   Doporučuje se, aby požární čerpadla a/nebo hadice po celé palubě, a zejména na nejzranitelnějších místech, byly pod tlakem a v pohotovosti ke spuštění.
      n)   Jako další prostředek odvrácení vstupu pirátů na palubu lze využít také vytvoření vodní clony kolem plavidla.
      o)   Zvažte použití ostnatého drátu nebo fyzické bariéry podél zádi nebo v nejnižších přístupových místech, přiměřeně k zajištění bezpečnosti posádky a únikových cest.
      p)   Zvažte použití pasivních obranných prostředků.
      q)   Zvažte vybavení zařízením pro noční vidění, které lze využít za tmy.
      r)   Je-li plavidlo vybaveno vnitřním kamerovým systémem, musí být v provozu.
      5.   V průběhu proplouvání

      a)   Posádka plavidla nesmí být při použití prostředků vlastní ochrany vystavena nepřiměřenému riziku.
      b)   Všechna plavidla v Adenském zálivu jsou důrazně nabádána, aby proplouvala mezinárodním koridorem doporučeného tranzitu a dodržovala doporučení pro skupinový tranzit a časové pokyny MSCHOA, uveřejňované na internetových stránkách MSCHOA.
      c)   Pozornost námořních posádek vyžaduje také oběžník Mezinárodní námořní organizace SN.1/281 ze dne 4. srpna 2009„Informace o mezinárodním koridoru doporučeného tranzitu (IRTC) pro plavidla proplouvající Adenským zálivem“, upozorňující, že vojenské orgány mění mezinárodní koridor doporučeného tranzitu podle panujících okolností. Námořní posádky jsou tedy vyzývány, aby získaly aktuální informace na internetových stránkách MSCHOA http://www.mschoa.org nebo v upozorněních NAV vydávaných k situaci v oblasti.
      d)   Pro skupinové tranzity mezinárodním koridorem doporučeného tranzitu: Proplouvejte rychlostí skupinového tranzitu, buďte si však vědomi možností plavidel. (Jestliže například vaše plná plavební rychlost je 16 uzlů, zvolte podle aktuálního doporučení pro skupinový tranzit 14 uzlů a 2 uzly ponechte jako rezervu.)
      e)   Pro plavby mezinárodním koridorem doporučeného tranzitu mimo skupinový tranzit: V rizikové oblasti udržujte plnou plavební rychlost. (Podle aktuálního doporučení by se plavidla s plnou plavební rychlostí nad 18 uzlů neměla omezovat na rychlost pro skupinový tranzit a při plné plavební rychlosti by měla usilovat o proplutí rizikovou oblastí pokud možno za tmy.)
      f)   Plavidla musí trvale dodržovat mezinárodní pravidla pro předcházení kolizím na moři. Kapitáni musí v mezinárodním koridoru doporučeného tranzitu dbát, aby při vplouvání a vyplouvání neztěžovali bezpečný pohyb ostatním plavidlům. Navigační světla nesmí být v noci vypnuta. Dodržujte pokyny úřadu vlajkového státu.
      g)   Palubní osvětlení používejte jen v míře nutné pro bezpečnost. Osvětlení ve tmavých zónách trupu plavidla může zlepšit výhled strážních pozorovatelů, jeho užití se však musí omezit na míru nutnou pro bezpečný pohyb plavidla. Pokud je to vhodné a plavidlo je vybaveno dálkově ovládanými vyhledávacími světlomety, zvažte jejich okamžité použití, jestliže je zjištěn podezřelý pohyb v okolí plavidla. Zastrašením mohou odvrátit možný útok. (Aktuálně námořnictvo doporučuje proplouvat pouze s navigačními světly.)
      h)   Na můstku je třeba mít k dispozici fotografie pirátských „mateřských lodí“. Jejich spatření okamžitě hlaste. Spatření jakékoliv lodi s podezřením, že jde o pirátskou mateřskou loď, hlaste UKMTO Dubaj a IMB PRC. (Příklad zprávy o pirátství, předání takové informace nebo hlášení jiného útoku nebo pozorování obsahuje příloha C.)
      i)   Kapitán se musí pokusit co nejrychleji vyhodnotit ohrožení. Jakmile kapitán dojde k závěru, že ohrožení vzniká, musí se bez prodlení spojit se UKMTO Dubaj.
      j)   Všemi dostupnými prostředky dobře sledujte výskyt podezřelých člunů, zejména za zádí a po obou stranách od zádi.
      k)   Chraňte posádku před nepřiměřeným rizikem. Při proplouvání rizikovými oblastmi je třeba omezit činnost na palubě jen na nejnutnější práce. V nočních hodinách musí kapitáni kromě zajištění nutné trvalé strážní pozorovatelské služby nejvyšší možnou měrou držet členy posádky mimo vnější palubní prostory.
      l)   Světlomety, poplašnými zvony a vyhlášením poplachu posádce upozorněte podezřelé piráty, že byli zpozorováni.
      m)   Využít lze řadu dalších komerčně dostupných obranných prostředků kromě zbraní; věcné zhodnocení jejich použití však musí provést společnost podle konkrétních parametrů a míry zranitelnosti plavidla.
      6.   Dojde-li k útoku pirátů

      a)   Postupujte podle předem připraveného nouzového plánu plavidla.
      b)   Vyhlaste nouzový komunikační plán a okamžitě podejte hlášení o útoku hlavnímu kontaktnímu místu pro případ útoku, kterým je UKMTO Dubaj. (Jako záložní kontaktní místo pro případ útoku slouží MSCHOA s nepřetržitou službou námořního bezpečnostního pozorovacího střediska pro pirátské útoky v oblasti.)
      c)   Spuštěním výstražného bezpečnostního systému lodi bude upozorněn bezpečnostní technik společnosti a vlajkový stát. Co nejdříve je nutno odeslat zprávy o útoku na všechna příslušná střediska pro hlášení pirátství, zmíněná v oddíle 9.
      d)   Pokud kapitán využil právo vypnout automatizovaný identifikační systém (AIS) na dobu proplutí pirátskou oblastí, je nutno okamžitě po napadení tento systém zapnout.
      e)   Spusťte nouzový poplach a podle nouzového plánu lodi vyhlaste „pirátský útok“.
      f)   Na 16. kanálu VHF (i záložním 8. kanálu, který je sledován jednotkami námořnictva) vyšlete signál „Mayday“. Přes systémy DSC a Inmarsat-C podle okolností vyšlete tísňovou zprávu. Navažte telefonické spojení se střediskem UKMTO Dubaj.
      g)   Změnami kurzu a zvýšením rychlosti, pokud je to možné, zabraňte člunům v přiblížení k lodi (1). Pirátům ztíží vstup na palubu lodi:

                  i)

                  rychlost plavby nad 15 uzlů,

                  ii)

                  manévrování – pro odvrácení vstupu pirátů na palubu se doporučuje, aby kapitán co nejčastěji využíval manévrování malými změnami směru při udržení rychlosti. Vystavením pirátů zvýšenému působení větru/vln a využitím přídních a záďových vln omezte možnosti pirátských člunů přiblížit se k boku plavidla. Kapitáni a důstojníci strážní služby musí proto dobře znát plavební a manévrovací vlastnosti plavidla. Zvláštní pozornost musí být věnována následkům rozkazů ke změnám kurzu a jejich dopadu na snížení plavební rychlosti.

            h)   Jako obranné opatření zapněte požární čerpadla.
      i)   Zapnutí předních palubních světlometů může jako identifikační znak ohroženého plavidla upoutat pozornost připlouvajících ozbrojených sil k vašemu plavidlu.
      j)   Svolejte celou posádku podle nouzového plánu plavidla.
      7.   Dojde-li k nalodění pirátů

      a)   Než získají piráti přístup na můstek, informujte středisko UKMTO Dubaj, a pokud čas dovolí, i společnost.
      b)   Neklaďte žádný odpor. Ten by mohl vést ke zbytečným násilnostem a újmě posádky.
      c)   Pokud je nutné evakuovat můstek/strojovnu, je třeba zastavit hlavní motor, odstavit celou loď, pokud je to možné, a nasměrovat loď mimo dráhu ostatních lodí.
      d)   Zachovejte klid a plně spolupracujte s piráty.
      e)   Zajistěte, aby se veškerá posádka mimo osazenstva můstku soustředila na jednom místě.
      f)   V případě, že piráti usilují o násilný vstup do uzavřené „pevnosti“, zajistěte vnitřní ochranu/krytí. Vstupní místa/dveře a lodní okna nechte volná – nebraňte vstupu. Ke komunikaci s úřady využívejte nouzové komunikační prostředky „pevnosti“.
      8.   Dojde-li k zásahu ozbrojených sil

      a)   Posádka musí být uvědomena o zákazu používat v průběhu vojenského zásahu fotoaparáty s bleskem.
      b)   Dojde-li k vojenskému zásahu na palubě lodi, musí veškeré osazenstvo plavidla zaujmout polohu vleže a krýt si hlavu oběma rukama, ruce musí být vidět a musí být prázdné.
      c)   Buďte připraveni odpovídat na otázky ohledně identity a postavení na palubě.
      d)   Mějte na vědomí, že angličtina není pracovním jazykem všech námořních jednotek v oblasti.
      e)   Ozbrojené síly mohou zpočátku zajistit všechny nalezené osoby. Jde o standardní postup. Posádka plavidla o tom musí být o tom informována a připravena v počátečních fázích vojenského zásahu na palubě plně spolupracovat.
      9.   Hlášení po události (podle přílohy C)

      a)   Po jakémkoliv útoku pirátů nebo podezřelé činnosti je nezbytné podrobně o věci informovat MSCHOA, UKMTO Dubaj a IMB.
      b)   Umožní to podrobnou analýzu a zjištění trendů pirátské činnosti, vyhodnocení pirátských technik či změn v taktice a zabezpečení patřičného varování ostatního obchodního loďstva v okolí.
      c)   Kapitáni proto musí vyplnit standardní formulář zprávy o pirátství, který je součástí přílohy C.

         Aktualizace osvědčených postupů řízení

                  1.

                  Na základě operačních zkušeností a vyvozených poučení se předpokládá pravidelná aktualizace těchto osvědčených postupů řízení. Strany podílející se na tomto dokumentu budou usilovat o pravidelná setkání za účelem aktualizace těchto osvědčených postupů řízení a distribuci revizí jednotlivým zúčastněným a dalším dotčeným organizacím.

                  2.

                  V případě pochybností naleznete další související informace na internetových stránkách MSCHOA (nic mimo obsah tohoto dokumentu nemůže být přijato všemi výše zmíněnými organizacemi).

         (1)  Získání času na přiblížení ozbrojených sil často přiměje piráty k upuštění od útoku. Pro vyšší pravděpodobnost, že námořnictvo bude v blízkosti plavidla schopné poskytnout pomoc v případě pirátského útoku, je důležité včas registrovat plavbu u MSCHOA, využívat časová doporučení pro skupinový tranzit a podávat aktualizace údajů o poloze středisku UKMTO Dubaj.

         PŘÍLOHA A

            SLOVNÍK POJMŮ

         Úlohy a vztahy koordinujících zúčastněných institucí.

            EUNAVFOR

         EUNAVFOR je koordinační orgán provozující Centrum pro námořní bezpečnost (Africký roh). Veškeré informace a kontaktní údaje jsou uvedeny na internetových stránkách MSCHOA.

            MSC (HOA) – Centrum pro námořní bezpečnost (Africký roh)

         Centrum pro námořní bezpečnost (Africký roh) bylo založeno Evropskou unií jako součást iniciativy Evropské bezpečnostní a obranné politiky pro boj proti pirátství v Africkém rohu. Jeho působnost byla zahájena v září 2008 založením EU NAVCO. Tato koordinační jednotka pracující v Bruselu propojuje široké spektrum účastníků námořní přepravy a zajišťuje koordinaci s vojenskými silami EU působícími v oblasti. V listopadu 2008 učinila další významný krok Rada Evropské unie založením námořní mise – EU NAVFOR ATALANTA – zaměřené na zvýšení námořní bezpečnosti u pobřeží Somálska zabráněním a odvrácením pirátských útoků a pomocí při strážní ochraně obchodní plavby v oblasti.

            UKMTO Dubaj – Námořní obchodní organizace Spojeného království

         Kancelář Námořní obchodní organizace Spojeného království v Dubaji (UKMTO Dubaj) působí jako kontaktní středisko pro styk se Mnohonárodními ozbrojenými silami (CMF). UKMTO Dubaj také spravuje dobrovolný systém hlášení, v jehož rámci získává od obchodních plavidel každodenní zprávy o poloze a ETA v dalším přístavu při plavbě oblastí vymezenou Suezem, 78. stupněm východní délky a 10. stupněm jižní šířky. UKMTO Dubaj na tomto základě sleduje pohyb lodí a předává údaje o poloze Mnohonárodním ozbrojeným silám a do sídla EU. Na základě získaných informací o obchodní plavbě poskytuje příslušné informace přímo plavidlům, nikoliv společnostem, čímž zlepšuje a urychluje reakceschopnost v případě jakéhokoliv incidentu a šetří čas.
         Podrobnější informace a přístup k dobrovolnému systému hlášení poskytne UKMTO Dubaj: UKMTO@eim.ae

         PŘÍLOHA B

            Užitečné kontakty

            UKMTO Dubaj

                     E-mail:

                     UKMTO@eim.ae

                     Telefon

                     + 971 505523215

                     Mobil

                     Fax

                     + 971 43065710

                     Telex

                     (51) 210473

            MSCHOA

                     Hlášení přes internet

                     www.mschoa.org

                     Telefon

                     + 44 (0) 1923958545

                     Fax

                     + 44 (0) 1923958520

                     E-mail:

                     postmaster@mschoa.org

            IMB PRC

                     E-mail:

                     piracy@icc-ccs.org

                     Telefon

                     + 60 320310014

                     Mobil

                     Fax

                     + 60 320785769

                     Telex

                     MA34199 IMBPC1

            MARLO

                     E-mail:

                     Marlo.bahrain@me.navy.mil

                     Telefon

                     + 973 17853927

                     Mobil

                     + 973 39442117

         PŘÍLOHA C

            KONTROLNÍ HLÁŠENÍ – HLÁŠENÍ PIRÁTSKÉHO ÚTOKU

            Další pokyny pro rybářská plavidla, doplňující osvědčené postupy řízení k odvrácení pirátství v Adenském zálivu a u pobřeží Somálska

         I.   Doporučení pro plavidla v oblastech rybolovu

                     1.

                     Pro jiná než somálská rybářská plavidla se doporučuje vyhnout se rybolovu i proplouvání ve vzdálenosti 200 námořních mil od břehů Somálska bez ohledu na to, zda k tomu mají povolení.

                     2.

                     Pokud radar signalizuje přítomnost neidentifikovaných plavidel, nezahajujte rybolov.

                     3.

                     Při zpozorování polyesterových člunů typických pro piráty se vzdalte plnou rychlostí proti větru a pohybu vln, ztížíte jim tak plavbu.

                     4.

                     V noci nezastavujte a trvale mějte pod dozorem můstek, palubu a strojovnu.

                     5.

                     Během rybolovu, kdy je loď zranitelnější, dbejte zvýšené obezřetnosti a mějte v provozu radar pro maximální sledovatelnost úřady v případě útoku.

                     6.

                     Při noční plavbě používejte jen nejnutnější navigační prostředky a bezpečnostní osvětlení, aby světlo neupoutalo piráty, kteří se v některých případech pohybují skrytě v lodích bez radaru.

                     7.

                     Při driftování za rybolovu v noci držte stráž na můstku na palubě a ve strojovně. Používejte jen nejnutnější navigační prostředky a bezpečnostní osvětlení. Motor musí být v pohotovosti k okamžitému vyplutí.

                     8.

                     Nezdržujte se v blízkosti neidentifikovaných plavidel.

                     9.

                     Vysílání VHF používejte co nejméně, abyste zabránili odposlechu piráty a ztížili lokalizaci plavidla.

                     10.

                     Pokud v oblasti operují námořní průzkumné letouny, mějte pro potřeby identifikace a sledování zapnutý AIS.

               II.   Identifikace

                     1.

                     Na celou dobu působení u pobřeží Somálska se manažerům důrazně doporučuje zaregistrovat rybářská plavidla u MSCHOA. Součástí registrace je sdělení seznamu všech členů posádky na palubě, a je-li to možné, i plavebních záměrů plavidla.

                     2.

                     Před plavbou či rybolovem v oblasti proveďte výcvik.

                     3.

                     Pro rybářská plavidla vybavená zařízením VMS by měl manažer poskytnout středisku MSCHOA přístup k údajům VMS.

                     4.

                     Rybářská plavidla se musí vyhýbat oblastem, z nichž byla hlášena přítomnost podezřelých pirátských „mateřských lodí“, a musí využívat všech možností k co nejvčasnějšímu zjištění pohybu podezřelých malých i velkých plavidel.

                     5.

                     Rybářská plavidla se musí vždy na vyzvání letecké hlídky, plavidel operace ATALANTA či jiné mezinárodní či národní protipirátské jednotky identifikovat.

                     6.

                     Vojenská, obchodní i rybářská plavidla musí bez prodlevy reagovat na výzvy k identifikaci přibližujícím se rybářským plavidlům (umožní jim tím včas reagovat a uniknout, zejména při lovu).

               III.   Dojde-li k útoku

                     1.

                     V případě útoku nebo zpozorování podezřelého člunu varujte úřady (UKMTO a MSCHOA) a ostatní plavidla flotily.

                     2.

                     Sdělte kontakt na druhého kapitána plavidla (který je na pevnině), jehož znalost plavidla může pomoci ke zdaru ozbrojeného zásahu.

            Doporučení pouze pro plavidla lovící pomocí košelkových nevodů

                     3.

                     Evakuujte celou posádku z paluby i stěžňového koše.

                     4.

                     Pokud piráti převezmou kontrolu nad plavidlem s vypuštěným nevodem, požádejte je, aby dovolili sítě stáhnout. Pokud dovolí sítě stáhnout, složte sítě předepsaným způsobem a vysvětlete fungování mechanismu, aby nedošlo k nedorozumění.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/24

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Belgie na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2015
   (2015/C 272/07)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Belgie na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Belgie z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Belgie na rok 2015.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Belgii pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Belgie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Zpráva rovněž obsahuje výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Belgie se potýká s makroekonomickými nerovnováhami, které vyžadují politická opatření a monitorování. Zejména vývoj v oblasti vnější konkurenceschopnosti zboží představuje i nadále rizika a je třeba mu věnovat pozornost, neboť nové zhoršování by ohrozilo makroekonomickou stabilitu. Další opatření k zajištění konvergence nákladových parametrů by zpomalila snižování zaměstnanosti v obchodovatelných sektorech. Citelnému pokroku ve vyrovnávání historicky největších rozdílů v nákladech by pak mohl napomoci přesun daňové zátěže z práce na jiné daňové základny. Veřejný dluh zůstává vysoký, ale související makroekonomická rizika zmírňuje několik faktorů.

               (7)

               Dne 30. dubna 2015 předložila Belgie svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Belgii se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení pro období 2014–2016. Dne 27. února 2015 Komise vydala zprávu podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, jelikož se neočekávalo, že Belgie dosáhne dostatečného pokroku k dodržení pravidla o zadlužení v letech 2014–2015 a referenční hodnota pro schodek ve výši 3 % HDP byla v roce 2014 porušena. Analýza vedla k závěru, že kritérium dluhu by v uvedené době mělo být považováno za dodržené a že překročení referenční hodnoty schodku bylo blízko této hodnoty, dočasné a výjimečné (v důsledku metodologických statistických změn). Tato analýza je stále obecně platná. Ve svém programu stability z roku 2015 vláda plánuje postupně zlepšovat strukturální saldo, aby dosáhla vyrovnaného strukturálního rozpočtu do roku 2018. Přepočtené strukturální saldo (6) však poukazuje na strukturální schodek ve výši 0,3 % HDP v roce 2018. Vláda neplánuje dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního přebytku ve výši 0,75 % HDP – v průběhu programového období. Očekává se, že poměr veřejného dluhu k HDP dosáhne vrcholu ve výši 106,9 % v roce 2015 a pak se postupně bude snižovat na 102 % v roce 2018. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny tyto rozpočtové projekce, je realistický. Opatření potřebná k podpoření plánovaných cílových schodků od roku 2016 však dosud nebyla v dostatečné míře specifikována. Na základě prognózy Komise z jara 2015 se očekává, že čistý růst výdajů v roce 2015 bude v souladu s výdajovým kritériem. Nicméně hrozí, že především v důsledku skluzu v roce 2014 by mohlo v letech 2014–2015 dojít k odchýlení. Nedojde-li ke změně politiky, hrozí rovněž značné odchýlení od požadovaného postupu korekce vedoucího k střednědobému cíli v letech 2015–2016. Proto budou v obou letech zapotřebí další opatření. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 spatřuje Rada riziko, že Belgie ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (9)

               Federální vláda schválila rozsáhlou důchodovou reformu, jejíž cílem je snížit rozdíl mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu a tento zákonem stanovený věk zvýšit. Věková hranice pro předčasný odchod do důchodu se má po roce 2016 dále zvyšovat až na 63 let v roce 2018, přičemž minimální počet odpracovaných let se má od roku 2019 zvýšit na 42. V dlouhodobém horizontu federální vláda souhlasila se zvýšením zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu z 65 na 66 let v roce 2025 a na 67 let v roce 2030. Plánuje se postupné zavedení důchodového systému založeného na kreditech, s mechanismy úpravy, které reagují na demografický nebo hospodářský vývoj, například zvyšování střední délky života nebo změny poměru ekonomické závislosti. Úspěšná strategie konsolidace vyrovnávající dopady stárnutí obyvatelstva na rozpočet a zajišťující dlouhodobou udržitelnost veřejných financí závisí na rychlém provedení této reformy důchodového systému. Vzhledem k tomu, že stále existuje jen málo pobídek na podporu zaměstnatelnosti starších pracovníků, by tyto důchodové reformy měly být doprovázeny opatřeními na podporu zaměstnanosti a reformami trhu práce přispívajícími k aktivnímu stárnutí.

               (10)

               Belgický daňový systém se vyznačuje vysokou celkovou daňovou zátěží, poměrně vysokými sazbami a úzkými základnami. Daňové zatížení je silně vychýleno směrem ke zdanění práce. To má za následek vysoké náklady práce, které odrazují od vytváření pracovních míst, a velký daňový klín, jenž přispívá k existenci pastí nezaměstnanosti. Kromě toho, částečně za účelem zmírnění vysokých daňových sazeb, jsou daňové základny obecně narušovány četnými zvláštními výjimkami, odpočty, sníženými sazbami a daňovými výdaji, což vede ke ztrátám účinnosti, vzniku deformací a potenciálních mezer. Některé prvky daňového systému jsou škodlivé pro životní prostředí. Vzhledem k těmto nedostatkům se Belgii opakovaně doporučuje zjednodušit a přepracovat daňový systém, aby se vyrovnala daňová zátěž, odstranit daňové mezery a snížit někdy škodlivou diferenciaci způsobenou daňovými úlevami. Dosud bylo dosaženo jen omezeného pokroku v provádění komplexní daňové reformy, která má vést zejména k přesunu od zdanění práce k daňovým základnám, které méně narušují růst. Daňové základny s prostorem pro rozšíření zahrnují daně v oblasti životního prostředí a spotřební daně a některé druhy finančních příjmů. Kombinace přesunu daňové zátěže směrem od zdanění práce s rozšířením daňové základny (přezkum stávajících právních předpisů v oblasti daní, dotací, výjimek a odpočtů) by mohla zlepšit celkovou vyváženost a spravedlnost daňového systému, podpořit cíle v oblasti zaměstnanosti, konkurenceschopnosti a sociální a environmentální cíle, a působit proti daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování.

               (11)

               Strukturální problémy typické pro belgický trh práce i nadále vedou k dlouhodobě nedostatečnému využívání pracovní síly a nízké celkové míře zaměstnanosti a ekonomické aktivity. Nedostatky se týkají zejména nedostatečné vazby mezi mzdami a produktivitou a finančních faktorů, které odrazují od práce. Belgie rovněž čelí nedostatku vysoce kvalifikovaných pracovníků a potýká se s nesouladem mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Jednotlivé vlády ve svých dohodách a programech reforem odkazují na potřebu silnějších vazeb mezi činiteli v oblasti vzdělávání, odborné přípravy a zaměstnanosti, aby se zlepšilo jazykové vzdělávání, odborné vzdělávání a příprava a rozvíjela alternativní odborná příprava pro studenty a nezaměstnané. Pokrok je však pomalý. Dopad těchto strukturálních faktorů na některé skupiny na trhu práce, jako je mládež a starší nezaměstnaní a osoby pocházející z prostředí migrantů, je obzvláště výrazný.

               (12)

               Oslabená vnější konkurenceschopnost Belgie i nadále přináší makroekonomická rizika pro její ekonomiku. Hospodářství poznamenává problém vysokých nákladů práce, které jsou v průměru vyšší než v sousedních zemích. Je třeba lépe sladit růst mezd s produktivitou a zvýšit flexibilitu stanovování mezd, aby se zvýšila přizpůsobivost hospodářství. Bylo přijato několik cílených opatření, která mají snížit náklady práce u určitých skupin a zmírnit rozdíl mezi hrubou a čistou mzdou u nejnižších platových tříd. Úplné odstranění tohoto rozdílu však bude vyžadovat další opatření, která zcela závisí na reformě systému stanovování mezd. Rostoucí znevýhodnění v oblasti nákladů přináší ztrátu pracovních míst a pokud nebude řešeno, povede nakonec ke korekci. Další klíčové nákladové faktory pro podniky jsou náklady na energie a náklady na zprostředkovatelské služby pro podniky, které jsou vysoce regulovány a chráněny před hospodářskou soutěží. Je zde rovněž značný prostor pro zlepšení nenákladového rozměru vnější konkurenceschopnosti. K zajištění a posílení stávající úrovně blahobytu bude nutno klást větší důraz na zvyšování produktivity. To vyžaduje trvalý impuls pro produkty a související služby na vyšší úrovni hodnotového řetězce, na základě lepší výkonnosti v oblasti inovací a zhodnocování výzkumu a vývoje. Je třeba odstraňovat administrativní překážky a přijímat opatření pro podporu podnikání a uvolnění obchodní dynamiky. Velmi nízká míra zakládání nových podniků naznačuje, že podnikatelské prostředí není pro nové činnosti a rozšiřování příznivé. Výzvou je také posílení hospodářské soutěže v oblasti maloobchodu a odborných služeb. Celkovou produktivitu Belgie by rovněž posílilo odstranění slabin ve veřejné infrastruktuře a zvýšení kvality a přiměřenosti kapitálu prostřednictvím dodatečných investic, zejména v oblasti silniční a železniční infrastruktury.

               (13)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie, kterou zveřejnila ve zprávě o Belgii pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Belgii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Belgii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (14)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability, přičemž její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (15)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada projednala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (8). Jako země, jejíž měnou je euro, by Belgie měla rovněž zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,

         DOPORUČUJE Belgii v období 2015–2016:

               1.

               Dosáhnout fiskální korekce o nejméně 0,6 % HDP za účelem dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2015 a v roce 2016. Použít neočekávané zisky tak, aby míra veřejného zadlužení začala náležitě klesat. Doplnit probíhající důchodovou reformu navázáním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na střední délku života. Schválit vymahatelné rozdělení fiskálních cílů mezi všechny úrovně státní správy.

               2.

               Přijmout a provést komplexní daňovou reformu, která rozšíří daňovou základnu, přesune daňovou zátěž směrem od zdanění práce a odstraní neefektivní daňové výdaje.

               3.

               Zlepšit fungování trhu práce snížením demotivačních finančních faktorů, které odrazují od práce, zlepšením přístupu na pracovní trh pro konkrétní cílové skupiny, a řešením nedostatku kvalifikované pracovní síly a nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi.

               4.

               Obnovit konkurenceschopnost tím, že po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s národními zvyklostmi zajistí, aby se mzdy vyvíjely v souladu s produktivitou.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 1).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Strukturální saldo přepočítává Komise podle společně dohodnuté metodiky na základě informací uvedených v programu stability.

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (8)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (Text s významem pro EHP)

text:
               15.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 120/22

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 30. dubna 2009
   o politice odměňování v odvětví finančních služeb
   (Text s významem pro EHP)
   (2009/384/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na druhou odrážku článku 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nadměrné riskování v odvětví finančních služeb a zejména v bankách a investičních společnostech přispělo k selhání finančních společností a systémovým problémům ve finančním sektoru v členských státech i po celém světě. Tyto problémy se rozšířily na zbytek hospodářství a přinášejí s sebou vysoké náklady pro společnost.

               (2)

               I když nejde o hlavní příčinu finanční krize, která se rozvinula v letech 2007 a 2008, panuje obecná shoda, že nevhodné postupy odměňování v odvětví finančních služeb vedly k nadměrnému riskování, a přispěly tak k významným ztrátám velkých finančních společností.

               (3)

               Přístup k odměňování ve velké části odvětví finančních služeb naprosto neodpovídal zásadám efektivního a řádného řízení rizik. Tento přístup odměňoval spíše krátkodobý zisk a pobízel pracovníky k nepřiměřeně rizikovým aktivitám, které přinášely krátkodobě vyšší zisk a vystavovaly finanční společnosti vyšším potenciálním ztrátám v delším období.

               (4)

               Kdyby systémy řízení rizik a kontroly byly dostatečně silné a účinné, odrážely by pobídky k riskování v podstatě míru tolerance rizika dané finanční společnosti. Jenže každý systém řízení rizika a kontroly má svá omezení a, jak ukázala finanční krize, nemusí správně reagovat na rizika vytvářená nevhodnými pobídkami, a to z důvodu rostoucí složitosti rizik a rozmanitosti způsobů, jimiž lze rizika podstupovat. Následkem toho je, že běžné funkční oddělení provozních jednotek od pracovníků odpovídajících za systémy řízení rizika a kontroly je sice nezbytné, ale již nepostačující.

               (5)

               Vytvoření vhodných pobídek přímo v rámci systému odměňování by mělo snížit zatížení systému řízení rizik a zvýšit pravděpodobnost, že se tyto systémy stanou účinnými. Proto je třeba vytyčit základní zásady řádné politiky odměňování.

               (6)

               Vzhledem ke konkurenčním tlakům v odvětví finančních služeb a skutečnosti, že mnoho finančních společností působí na přeshraničním základě, je důležité zajistit, aby zásady řádného odměňování byly uplatňovány v členských státech jednotně. Uznává se nicméně, že k tomu, aby zásady řádného odměňování byly účinnější, by musely být prováděny po celém světě a musely by být prováděny jednotně.

               (7)

               Ve svém sdělení pro jarní zasedání Evropské rady „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ (1) Komise nastínila svůj plán obnovit a zachovat stabilní a spolehlivý finanční systém. Komise zejména oznámila, že bude předloženo nové doporučení o odměňování v odvětví finančních služeb s cílem zlepšit řízení rizik ve finančních společnostech a přizpůsobit platové pobídky udržitelným výsledkům.

               (8)

               Toto doporučení vytyčuje obecné zásady vztahující se na politiku odměňování v odvětví finančních služeb a mělo by se vztahovat na všechny finanční společnosti působící v odvětví finančních služeb.

               (9)

               Tyto obecné zásady se mohou některých typů finančních společností dotýkat více, jiných méně, a to v závislosti na existujících předpisech a zavedených postupech v odvětví finančních služeb. Tyto zásady by se měly uplatňovat současně s pravidly nebo nařízeními upravujícími jednotlivé finanční sektory. Zejména by neměly upravovat poplatky a provize přijaté zprostředkovateli a externími poskytovateli služeb v případě externě zadávaných činností, neboť postupy odměňování týkající se těchto poplatků a provizí již částečně upravují zvláštní režimy, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES ze dne 9. prosince 2002 o zprostředkování pojištění (3). Tímto doporučením dále nejsou dotčena případná práva sociálních partnerů v kolektivním vyjednávání.

               (10)

               Pokud jde o finanční společnosti, jejichž akcie jsou v jednom nebo více členských státech přijaty k obchodování na regulovaném trhu ve smyslu směrnice 2004/39/ES, toto doporučení se použije souběžně s doporučením Komise 2004/913/ES ze dne 14. prosince 2004 o podpoře vhodného systému odměňování členů správních orgánů společností kótovaných na burze (4) a doporučením Komise 2009/385/ES ze dne 30. dubna 2009, kterým se doplňují doporučení 2004/913/ES a 2005/162/ES, pokud jde o systém odměňování členů správních orgánů společností kótovaných na burze (5) a navíc k těmto doporučením.

               (11)

               Politika odměňování v konkrétní finanční společnosti by měla být vázána také na velikost dané finanční společnosti a rovněž na charakter a složitost jejích činností.

               (12)

               Měla by být přijata politika odměňování zaměřená na riziko, která respektuje zásady účinného řízení rizik a nezpůsobuje nadměrné vystavení riziku.

               (13)

               Politika odměňování by měla pokrývat ty kategorie pracovníků, jejichž pracovní činnosti mají podstatný dopad na rizikový profil dané finanční společnosti. V souvislosti s odměňováním těchto kategorií pracovníků by měla být přijata zvláštní opatření s cílem neposkytovat pobídky k nadměrnému riskování.

               (14)

               Cílem politiky odměňování by mělo být sladění osobních cílů pracovníků s dlouhodobými zájmy dané finanční společnosti. Stanovení výkonnostních složek odměny by mělo vycházet z dlouhodobějších výsledků a zohledňovat budoucí rizika spojená s těmito výsledky. Posuzování výsledků by mělo být prováděno na víceletém základě, například v horizontu tří až pěti let, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy na celý hospodářský cyklus společnosti.

               (15)

               Finanční společnosti by navíc měly mít možnost žádat zpět proměnlivé složky odměny, které byly vyplaceny na základě údajů, o nichž se ukázalo, že byly zjevně nesprávně uvedeny.

               (16)

               Obecnou zásadou je, že smluvní platby spojené s předčasným ukončením smlouvy by neměly být odměnou za selhání. V případě členů správních orgánů kótovaných finančních společností by se měla použít zvláštní ustanovení o výplatách odstupného stanovená v doporučení Komise 2009/385/ES.

               (17)

               Aby politika odměňování byla ve shodě s cíli, podnikatelskou strategií, hodnotami a dlouhodobými zájmy finanční instituce, mělo by se přihlédnout nejen k finančním výsledkům, ale i k dalším činitelům, například dodržování systémů a kontrol finanční instituce, a rovněž k dodržování norem upravujících vztahy se zákazníky a investory.

               (18)

               Nezbytným předpokladem pro to, aby politika odměňování měla silný základ, je účinné řízení a správa společnosti. Rozhodovací proces týkající se politiky odměňování ve finanční instituci by měl být interně transparentní a měl by být koncipován tak, aby se předešlo střetům zájmů a zajistila se nezávislost příslušných osob.

               (19)

               Řídící orgán finanční společnosti by měl nést konečnou odpovědnost za zavedení politiky odměňování pro celou finanční společnost a za sledování jejího provádění. Za účelem zajištění potřebné odbornosti by měli být do tohoto procesu zapojeni pracovníci v kontrolních funkcích a případně útvary lidských zdrojů a odborníci na tuto problematiku. Pracovníci v kontrolních funkcích by měli být zapojeni zejména také do utváření a vyhodnocování politiky odměňování a měli by být vhodně odměňováni tak, aby tato práce byla zajímavá pro kvalifikované osoby a aby byla zajištěna jejich nezávislost na kontrolovaných podnikatelských jednotkách. Statutární auditor by měl, v mezích svých aktuálních informačních povinností, podat zprávu o podstatných slabinách zjištěných hodnocením dodržování politiky odměňování správní nebo dozorčí radě nebo výboru pro audit.

               (20)

               Je pravděpodobnější, že kontrola koncepce a provádění politiky odměňování bude účinná, pokud subjekty, které jsou na fungování finanční společnosti zainteresovány, případně včetně zástupců zaměstnanců, budou řádně informovány o procesu vytváření a sledování politiky odměňování a zapojeny do tohoto procesu. Za tímto účelem by měly finanční společnosti zpřístupňovat příslušné informace svým zainteresovaným subjektům.

               (21)

               Provádění zásad stanovených v tomto doporučení by mělo být posíleno posouzením orgány dohledu na vnitrostátní úrovni. Celkové posouzení zdraví finanční společnosti orgány dohledu by proto mělo zahrnovat posouzení shody politiky odměňování ve finanční instituci se zásadami stanovenými v tomto doporučení.

               (22)

               Členské státy by měly zajistit, aby se na pobočky finančních společností, které mají sídlo nebo centrálu ve třetí zemi a které provozují činnost na území členského státu, vztahovaly obdobné zásady pro odměňování, jaké se vztahují na finanční podniky, které mají sídlo nebo centrálu na území členského státu.

               (23)

               Toto doporučení by se mělo použít, aniž jsou dotčena opatření, která mohou přijmout členské státy pro oblast politiky odměňování ve finančních společnostech, které využívají státní pomoc.

               (24)

               Oznámení opatření přijatých členskými státy na základě tohoto doporučení by mělo obsahovat jasnou lhůtu, v níž mají finanční společnosti přijmout politiku odměňování vyhovující zásadám stanoveným v tomto doporučení,

         DOPORUČUJE:

      ODDÍL I

      Působnost a definice

   1.   Působnost

               1.1

               Členské státy by měly zajistit, aby se zásady obsažené v oddílech II, III a IV vztahovaly na všechny finanční společnosti, které mají sídlo jejich na území.

               1.2

               Členské státy by měly zajistit, aby se zásady obsažené v oddílech II, III a IV vztahovaly na odměňování těch kategorií pracovníků, jejichž pracovní činnosti mají podstatný dopad na rizikový profil dané finanční společnosti.

               1.3

               Při přijímání opatření k zajištění toho, aby finanční společnosti prováděly tyto zásady, by členské státy měly přihlédnout k charakteru, velikosti a rovněž konkrétní oblasti působnosti činností daných finančních společností.

               1.4

               Členské státy by měly uplatňovat zásady obsažené v oddílech II, III a IV na finanční společnosti na individuálním a na konsolidovaném základě. Zásady řádného odměňování by měly být na úrovni skupiny uplatňovány na mateřskou společnost a její dceřiné společnosti, včetně těch, které jsou zřízeny v extrateritoriálních finančních centrech.

               1.5

               Toto doporučení se nevztahuje na poplatky a provize přijaté zprostředkovateli a externími poskytovateli služeb v případě externě zadávaných činností.

         2.   Definice pro účely tohoto doporučení

               2.1

               „Finanční společností“ se rozumí jakýkoli podnik, bez ohledu na svou právní formu a na to, zda podléhá regulaci či nikoli, který v rámci svých aktivit provádí tyto činnosti:

                           a)

                           přijímá vklady a jiné vratné finanční prostředky;

                           b)

                           poskytuje investiční služby a/nebo provádí investiční činnosti ve smyslu směrnice 2004/39/ES;

                           c)

                           provozuje činnost v oblasti pojištění nebo zajištění;

                           d)

                           vykonává podnikatelské činnosti podobné činnostem popsaným v písmenu a), b) nebo c).

                     Mezi finanční společnosti se řadí mimo jiné úvěrové instituce, investiční společnosti, pojišťovny a zajišťovny, penzijní fondy a systémy kolektivního investování.

               2.2

               „Členem správního orgánu“ se rozumí jakýkoli člen správních, řídících nebo dozorčích orgánů finančních společností.

               2.3

               „Pracovníky v kontrolních funkcích“ se rozumí pracovníci ve funkcích řízení rizika, vnitřní kontroly a podobných funkcích ve finanční společnosti.

               2.4

               „Proměnlivou složkou odměny“ se rozumí část nároku na odměnu, která je udělována na základě výkonnostních kritérií, včetně prémií.

      ODDÍL II

      Politika odměňování

   3.   Obecně

               3.1

               Členské státy by měly zajistit, aby finanční společnosti vytvořily, zavedly a udržovaly politiku odměňování, která respektuje a podporuje zásady řádného a účinného řízení rizik a nezpůsobuje nadměrné vystavení riziku.

               3.2

               Politika odměňování by měla být ve shodě s podnikatelskou strategií, cíli, hodnotami a dlouhodobými zájmy finanční společnosti, například perspektivou udržitelného růstu, a měla by respektovat zásady týkající se ochrany zákazníků a investorů při poskytování služeb.

         4.   Pravidla pro strukturu odměn

               4.1

               Obsahuje-li odměna proměnlivou složku nebo prémii, měla by politika odměňování upravovat vhodný poměr stálé a proměnlivé složky odměny. Tento vhodný poměr složek odměny se může lišit podle pracovníků, tržních podmínek a zvláštních souvislostí, v nichž daná finanční společnost působí. Členské státy by měly zajistit, aby politika odměňování ve finanční společnosti stanovila horní hranici proměnlivé složky odměny.

               4.2

               Stálá složka odměny by měla tvořit dostatečně velkou část celkové odměny, která finanční společnosti umožní pracovat s dostatečně flexibilním systémem prémií. Finanční společnost by měla mít zejména možnost zcela nebo částečně odepřít prémie v případě, že dotyčná osoba, podnikatelská jednotka nebo finanční společnost neplní výkonnostní kritéria. Finanční společnost by rovněž měla mít právo odepřít prémie v případě, že dojde k podstatnému zhoršení její situace, zejména tehdy, kdy již nelze předpokládat, že bude schopna fungovat i v budoucnu.

               4.3

               Je-li přiznána výrazná prémie, velká část této prémie by měla být na určitou minimální dobu odložena. Výše odložené části prémie by měla být stanovena podle poměru celkové částky prémie k celkové částce odměny.

               4.4

               Odložená část prémie by měla odrážet zbývající rizika spojená s výsledkem, na nějž je prémie vázána; může mít formu vlastního kapitálu, opcí, hotovosti nebo jiných prostředků, jejichž výplata je na příslušnou dobu odložena. Měřítka budoucích výsledků, na něž je odložená složka vázána, by měla být upravena o riziko podle bodu 5.

               4.5

               Smluvní platby spojené s předčasným ukončením smlouvy by měly být vázány na výsledky dosažené v průběhu doby a měly by být koncipovány tak, aby nebyly odměnou za selhání.

               4.6

               Členské státy by měly zajistit, aby správní nebo dozorčí rada finanční společnosti mohla od zaměstnanců požadovat navrácení celé prémie nebo části prémií, které byly přiznány na základě údajů o výsledcích, o nichž se následně ukázalo, že byly zjevně nesprávně uvedeny.

               4.7

               Pravidla pro strukturu odměn by měla být s průběhem doby aktualizována, aby se zajistilo, že se budou vyvíjet podle měnící se situace dané finanční společnosti.

         5.   Měření výsledků

               5.1

               Je-li odměna vázána na výsledky, měla by být její celková částka založena na kombinaci posouzení výsledků daného jednotlivce a provozní jednotky a posouzení celkových výsledků finanční společnosti.

               5.2

               Posuzování výsledků by mělo být prováděno na víceletém základě, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobých výsledcích a že skutečně vyplacené prémie budou rovnoměrně rozloženy na celý hospodářský cyklus společnosti.

               5.3

               Měření výsledků jako základ pro prémie nebo prémiové fondy by mělo zahrnovat úpravu o současná a budoucí rizika spojená se základní výkonností a mělo by zohledňovat náklady použitého kapitálu a potřebnou likviditu.

               5.4

               Při stanovování výsledků jednotlivce by se mělo přihlížet i ke kritériím jiného než finančního charakteru, například k dodržování interních pravidel a postupů a rovněž k dodržování norem upravujících vztahy se zákazníky a investory.

         6.   Řízení a správa

               6.1

               Politika odměňování by měla obsahovat opatření zamezující střetům zájmů. Postupy pro stanovování odměn ve finanční společnosti by měly být jasné a zdokumentované a měly by být interně transparentní.

               6.2

               Odměnu členů správních orgánů by měla stanovit správní nebo dozorčí rada. Správní nebo dozorčí rada by navíc měla stanovit obecné zásady pro politiku odměňování ve finanční společnosti a zodpovídat za její dodržování.

               6.3

               Do vytváření politiky odměňování by také měli být zapojeni pracovníci v kontrolních funkcích a případně útvary lidských zdrojů a externí odborníci.

               6.4

               Členové správní nebo dozorčí rady odpovědní za politiku odměňování a členové výborů pro odměňování a pracovníci, kteří se podílejí na vytváření a plnění politiky odměňování, by měli mít odpovídající odborné zkušenosti a funkční nezávislost na provozních jednotkách, které kontrolují, díky čemuž by měli mít možnost utvořit si nezávislý úsudek o vhodnosti politiky odměňování, včetně důsledků týkajících se rizika a řízení rizik.

               6.5

               Aniž je dotčena celková odpovědnost správní nebo dozorčí rady podle bodu 6.2, mělo by být dodržování politiky odměňování podrobeno nejméně jednou ročně centrální a nezávislé interní kontrole pracovníky v kontrolních funkcích s cílem ujistit se, zda jsou dodržována pravidla a postupy stanovené správní nebo dozorčí radou. Pracovníci v kontrolních funkcích by měli oznámit výsledek této kontroly správní nebo dozorčí radě.

               6.6

               Pracovníci zapojení do procesů kontroly by měli být nezávislí na provozní jednotce, na niž dohlížejí, měli by mít odpovídající pravomoc a měli by být odměňováni podle míry plnění cílů jim vytyčených, nezávisle na výsledcích podnikatelských jednotek, které kontrolují. Zejména odměna za funkci pojistného matematika a odměna odpovědného pojistného matematika v pojišťovnách nebo zajišťovnách by měla být úměrná jeho úloze v pojišťovně nebo zajišťovně, a nikoli výsledkům dané pojišťovny nebo zajišťovny.

               6.7

               Obecné zásady politiky odměňování by měly být přístupné pracovníkům, na něž se vztahují. Tito pracovníci by měli být předem seznámeni s kritérii, která se budou používat při stanovování jejich odměny, a s procesem hodnocení. Proces hodnocení a politika odměňování by měly být náležitě zdokumentovány a měly by být pro dané pracovníky transparentní.

      ODDÍL III

      Uveřejňování

               7.

               Aniž jsou dotčena ustanovení o důvěrnosti a ochraně údajů, měla by finanční společnost jasným a srozumitelným způsobem zpřístupňovat příslušným zainteresovaným subjektům příslušné informace o politice odměňování dle oddílu II a případné aktualizované informace v případě změn. Zpřístupňování může být prováděno formou samostatného prohlášení o politice odměňování, pravidelného zveřejňování informací v roční účetní uzávěrce nebo jakýmkoli jiným způsobem.

               8.

               Měly by se zpřístupňovat tyto informace:

                           a)

                           informace o rozhodovacím procesu použitém pro stanovení politiky odměňování, včetně případných informací o složení a funkci výboru pro odměňování, jména externího poradce, jehož služby byly využity při stanovení politiky odměňování, a úlohy příslušných zainteresovaných subjektů;

                           b)

                           informace o vazbě mezi odměnou a výsledky;

                           c)

                           informace o kritériích používaných k měření výsledků a úpravě o riziko;

                           d)

                           informace o výkonnostních kritériích, na nichž je založeno přiznání nároku na akcie, opce nebo proměnlivé složky odměny;

                           e)

                           hlavní parametry a zdůvodnění případných ročních prémií a dalších nepeněžních dávek.

               9.

               Při stanovování rozsahu informací, které by měly být zpřístupňovány, by členské státy měly přihlédnout k charakteru, velikosti a rovněž konkrétní oblasti působnosti činností dané finanční společnosti.

      ODDÍL IV

      Dohled

               10.

               Členské státy by měly zajistit, aby příslušné orgány při sledování toho, jak jsou dodržovány zásady obsažené v oddílech II a III, zohledňovaly velikost finanční společnosti a charakter a složitost jejích činností.

               11.

               Členské státy by měly zajistit, aby finanční společnosti byly schopny oznámit politiku odměňování dle tohoto doporučení a shodu se zásadami stanovenými v tomto doporučení svým příslušným orgánům ve formě vhodně aktualizovaného prohlášení o politice odměňování.

               12.

               Členské státy by měly zajistit, aby příslušné orgány mohly požádat o přístup ke všem informacím, které potřebují ke zhodnocení, nakolik jsou dodržovány zásady obsažené v oddílech II a III, a aby tento přístup získaly.

      ODDÍL V

      Závěrečná ustanovení

               13.

               Členské státy se vyzývají, aby do 31. prosince 2009 přijaly nezbytná opatření pro podporu uplatňování tohoto doporučení a aby sdělily Komisi opatření přijatá na základě tohoto doporučení, čímž umožní Komisi důkladně sledovat situaci a na základě sledování zhodnotit potřebu dalších opatření.

               14.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 30. dubna 2009.

            Za Komisi

         Siim KALLAS

            místopředseda

      (1)  KOM(2009) 114.

      (2)  Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 9, 15.1.2003, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 385, 29.12.2004, s. 55.

      (5)  Viz strana 28 v tomto čísle Úředního věstníku.