title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 13. prosince 2016 o zásadách pro vyplácení dividend (ECB/2016/44)

text:
               23.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 481/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 13. prosince 2016
   o zásadách pro vyplácení dividend
   (ECB/2016/44)
   (2016/C 481/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (2),
   vzhledem k těmto důvodům:
   Úvěrové instituce musí pokračovat v přípravě na včasné a plné uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (4) v náročných makroekonomických a finančních podmínkách, které vytvářejí tlak na ziskovost úvěrových institucí, a v důsledku toho na jejich schopnost vytvořit si kapitálovou základnu. I když je třeba, aby úvěrové instituce financovaly hospodářství, součástí přiměřeného řízení rizik a spolehlivého bankovního systému je konzervativní politika vyplácení dividend. Měla by být použita stejná metoda, která byla vymezena v doporučení Evropské centrální banky ECB/2015/49 (5),
   PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      I.

               1.

               Úvěrové instituce by měly zavést dividendovou politiku, která vychází z konzervativních a obezřetných předpokladů, tak aby po každém vyplacení dividend splňovaly příslušné kapitálové požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení.

                           a)

                           Úvěrové instituce jsou povinny neustále splňovat platné minimální kapitálové požadavky („požadavky pilíře 1“). To zahrnuje poměr kmenového kapitálu tier 1 ve výši 4,5 %, kapitálový poměr tier 1 ve výši 6 % a celkový kapitálový poměr ve výši 8 %, jak je uvedeno v článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013.

                           b)

                           Kromě toho jsou úvěrové instituce povinny neustále splňovat kapitálové požadavky, které jsou uloženy rozhodnutím přijatým v rámci procesu dohledu a hodnocení ve smyslu čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013 a které jdou nad rámec požadavků pilíře 1 („požadavky pilíře 2“).

                           c)

                           Úvěrové instituce jsou rovněž povinny splňovat požadavek kombinovaných kapitálových rezerv ve smyslu čl. 128 odst. 6 směrnice 2013/36/EU.

                           d)

                           Úvěrové instituce jsou též povinny k příslušnému datu, kdy skončí období postupného zavádění, dosáhnout plné výše („fully loaded“) (6) poměru kmenového kapitálu tier 1, kapitálového poměru tier 1 a celkového kapitálového poměru. Jde o plné uplatňování výše uvedených poměrů po uplatnění přechodných ustanovení, jakož i požadavku kombinovaných kapitálových rezerv ve smyslu čl. 128 odst. 6 směrnice 2013/36/EU. Přechodná ustanovení jsou stanovena v hlavě XI směrnice 2013/36/EU a v části desáté nařízení (EU) č. 575/2013.

                     Tyto požadavky musí být splněny jak na konsolidované úrovni, tak na individuálním základě, ledaže bylo od uplatňování požadavků na individuálním základě upuštěno podle článku 7 a 10 nařízení (EU) č. 575/2013.

               2.

               Pokud jde o vyplácení dividend (7) úvěrovými institucemi za finanční rok 2016 v roce 2017, doporučuje ECB toto:

                           a)

                           Kategorie 1: Úvěrové instituce, které i) splňují platné kapitálové požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) a které ii) k 31. prosinci 2016 již dosáhly plné výše poměrů, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), by měly rozdělovat svůj čistý zisk v podobě dividend konzervativně tak, aby byly i nadále schopny plnit všechny uvedené požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení, a to i v případě zhoršených hospodářských a finančních podmínek;

                           b)

                           Kategorie 2: Úvěrové instituce, které k 31. prosinci 2016 splňují platné kapitálové požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c), avšak k tomuto datu nedosáhly plné výše poměrů, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), by měly rozdělovat svůj čistý zisk v podobě dividend konzervativně tak, aby byly i nadále schopny plnit všechny uvedené požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení, a to i v případě zhoršených hospodářských a finančních podmínek. Kromě toho by měly zásadně vyplácet dividendy jen v takovém rozsahu, aby byl zabezpečen přinejmenším lineární (8) postup směrem k naplnění kapitálových požadavků v plném rozsahu, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), a požadavků vyplývajících z výsledků procesu dohledu a hodnocení;

                           c)

                           Kategorie 3: Úvěrové instituce, které porušují požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) nebo c), by v zásadě neměly vyplácet žádné dividendy.

                     Úvěrové instituce, které nejsou schopny postupovat v souladu s tímto doporučením, protože mají za to, že jsou na základě právních předpisů povinny vyplatit dividendy, by se měly neprodleně obrátit na příslušný společný tým dohledu.
               Od úvěrových institucí spadajících do kategorií 1, 2 a 3, jak jsou uvedeny v odst. 2 písm. a), b) a c), se rovněž očekává, že dodrží pokyny v rámci pilíře 2. Za jinak nezměněných okolností lze očekávat, že kapitálové požadavky (9) zůstanou víceméně stabilní. Pokud úvěrová instituce nedodržuje nebo očekává, že nedodrží pokyny v rámci pilíře 2, měla by se neprodleně obrátit na svůj společný tým dohledu. ECB přezkoumá důvody, proč výše kapitálu úvěrové instituce poklesla, nebo se očekává, že poklesne, a zváží přijetí vhodných a přiměřených opatření vůči dané instituci.

      II.

   Toto doporučení je určeno významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám vymezeným v čl. 2 bodě 16 a 22 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).

      III.

   Toto doporučení je dále určeno vnitrostátním příslušným a pověřeným orgánům, pokud jde o méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny vymezené v čl. 2 bodě 7 a 23 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). Od vnitrostátních příslušných a pověřených orgánů se očekává, že toto doporučení uplatní na uvedené subjekty a skupiny způsobem, který považují za vhodný (10).

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 13. prosince 2016.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (2)  Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

      (5)  Doporučení Evropské centrální banky ECB/2015/49 ze dne 17. prosince 2015 o zásadách pro vyplácení dividend (Úř. věst. C 438, 30.12.2015, s. 1).

      (6)  Všechny rezervy v plné výši.

      (7)  Úvěrové instituce mohou mít různé právní formy, např. kótované společnosti a společnosti, které nejsou akciovými společnostmi, jako např. vzájemné společnosti („mutuals“), družstva nebo spořitelny. Pojem „dividenda“ používaný v tomto doporučení označuje jakýkoli druh výplaty hotovosti, který podléhá schválení valnou hromadou.

      (8)  V praxi to znamená, že během období čtyř let počínaje 31. prosincem 2014 by si měly úvěrové instituce v zásadě ponechat ročně alespoň 25 % té části poměru kmenového kapitálu tier 1, kapitálového poměru tier 1 a celkového kapitálového poměru, která jim chybí ke splnění uvedených kapitálových požadavků v plném rozsahu, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d).

      (9)  Kapitálovými požadavky se rozumí součet požadavků pilíře 1, požadavků pilíře 2, bezpečnostní kapitálové rezervy a požadavků vyplývajících z pokynů v rámci pilíře 2. Bez ohledu na postupné zavádění bezpečnostní kapitálové rezervy by měly úvěrové instituce počítat s tím, že pokyny v rámci pilíře 2 budou vymezeny v kladných hodnotách i v budoucnu.

      (10)  Pokud se toto doporučení uplatňuje na méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny, které se domnívají, že nejsou schopny podle něj postupovat, protože mají za to, že jsou na základě právních předpisů povinny vyplatit dividendy, měly by se neprodleně obrátit na své vnitrostátní příslušné orgány.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/10

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska z roku 2015
   (2015/C 272/03)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Slovenska z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (4) stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Slovenska na rok 2015.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (5) přijala zprávu mechanismu varování, ve které není Slovensko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Slovensku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Slovensko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014.

               (7)

               Dne 29. dubna 2015 předložilo Slovensko svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Slovensko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje postupně zlepšovat celkový schodek vládního sektoru, který má dosahovat 2,5 % HDP v roce 2015 a 0,5 % HDP v roce 2018. Střednědobého cíle, tj. strukturálního deficitu ve výši 0,5 % HDP, by podle programu stability mělo být dosaženo od roku 2017. Poměr veřejného dluhu k HDP by se měl v roce 2015 nepatrně snížit na 53,4 % a následně by měl postupně klesat až na 50,3 % v roce 2018. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Prozatím však nebyla dostatečně přesně vymezena opatření, která budou dosažení plánovaných cílů pro schodek od roku 2016 podporovat. Podle prognózy Komise z jara 2015 se bude čistý růst výdajů nacházet v roce 2015 i v roce 2016 pod referenční hodnotou, a bude tudíž splňovat požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Na základě posouzení slovenského programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že Slovensko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.

               (9)

               Trh práce vykázal v roce 2014 známky oživení, avšak nezaměstnanost zůstává vysoká. Došlo k omezení překážek v systému sociálního zabezpečení a určitý pokrok byl zaznamenán ve snižování nezaměstnanosti mladých lidí, nicméně velkým problémem je i nadále dlouhodobá nezaměstnanost a přetrvává také nízká míra zaměstnanosti u Romů a málo kvalifikovaných pracovníků. Přestože Slovensko podniklo určité první kroky ke zlepšení veřejných služeb zaměstnanosti, tyto služby mají omezenou kapacitu k poskytování individualizovaných služeb, především pak pro ty, kteří jsou trhu práce vzdáleni nejvíce. Míra zaměstnanosti žen zůstává výrazně pod průměrem EU, což je dáno nedostačující nabídkou kvalitních a cenově dostupných služeb péče o děti a poměrně dlouhou rodičovskou dovolenou.

               (10)

               Slovensko učinilo určitý pokrok, pokud jde o učení zaměřené na praxi, když přijalo nový zákon o odborném vzdělávání a přípravě, který by měl vstoupit v platnost v roce 2015. Omezeně se však pokročilo ve zlepšování učitelských podmínek, v podpoře zavádění více profesně orientovaných bakalářských programů a ve zvyšování podílu Romů mezi dětmi v předškolní docházce a pečovatelských zařízeních. Země nepřijala žádná opatření, která by zvýšila účast Romů na odborné přípravě a vysokoškolském vzdělávání. Pouze omezeného pokroku se dosáhlo při řešení nedostatků ve slovenském systému výzkumu a inovací, kde je především třeba zlepšit kvalitu a relevanci vědecké základny a podpořit spolupráci mezi akademickou obcí, výzkumem a podnikatelským sektorem.

               (11)

               Nedostatečná kvalita podnikatelského prostředí snižuje atraktivnost Slovenska pro zahraniční i domácí investice. Podnikatelskému prostředí obzvláště škodí neadekvátní efektivita a kvalita veřejné správy a justice. Státní služba trpí vysokou fluktuací zaměstnanců a neefektivním řízením lidských zdrojů. Snahy řešit korupci byly doposud skrovné. Slovensko se konkrétně nezabývá potřebou posílit analytickou a auditní kapacitu daňové správy. Zadávání veřejných zakázek je provázeno zakořeněnými nedostatky, které negativně ovlivňují přidělování veřejných prostředků.

               (12)

               Nedávné změny v daňovém systému sice přispěly ke zlepšení stavu veřejných financí, ale na dluhovou pozici Slovenska, která je v současnosti poměrně zdravá, budou do budoucna doléhat náklady spojené se stárnutím obyvatelstva. Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí závisí na schopnosti vlády zlepšit nákladovou efektivnost ve zdravotnictví. Celková úroveň efektivity ve slovenském systému zdravotní péče je chabá a ve srovnání se zbytkem EU si země v tomto ohledu nestojí dobře. Ve snaze řešit nedostatky státního systému zdravotní péče přijala slovenská vláda pro odvětví zdravotnictví novou strategii pokrývající období 2014–2020. Tato strategie se provádí, ale většina opatření ještě neplatí. Země se také stále potýká s neefektivností při výběru a správě daní.

               (13)

               Chabé výsledky, které jsou v posledních letech pozorovány v oblasti investic, by mohly mařit vyhlídky Slovenska na dlouhodobý růst. V období 2008–2013 zvlášť silně klesly investice soukromého sektoru, přičemž 90 % podíl na propadu celkových investic v důsledku nižších přímých zahraničních investic měly nefinanční podniky. Ještě v roce 2013 byly investice do kapitálových statků v reálném vyjádření o přibližně 13 % nižší než v roce 2008. Veřejné investice se sice snížily podstatně méně, avšak pokud se zohlední rozsáhlé projekty dopravní infrastruktury, které mají stěžejní význam pro využití růstového potenciálu centrálních a východních regionů, pokles těchto investic má i tak výrazné důsledky. Veřejným investicím stojí v cestě administrativní i regulatorní překážky bránící plánování investic a také netransparentní a zdlouhavé postupy pro získání územních a stavebních povolení. Velmi vysoký podíl na celkových veřejných investicích mají na Slovensku prostředky EU – v jiných členských státech regionu je jejich podíl nižší. Čerpání prostředků z EU je ztěžováno neadekvátním řízením plánovacích postupů, špatným koncipováním a výběrem projektů a nedodržováním požadavků, pokud jde o posuzování vlivů na životní prostředí. V oblasti veřejných zakázek je vydávána zadávací dokumentace šitá na míru, což omezuje hospodářskou soutěž a prodražuje konečné ceny. Tyto problémy by pomohl překonat lepší dohled a také větší odbornost v rámci veřejných subjektů, které zakázky zadávají. Podnikatelskému prostředí škodí zejména nedostatečná efektivita a kvalita veřejné správy a justice; země také doposud neřešila např. reformu občanského práva procesního nebo nerovnoměrné rozložení práce u soudů.

               (14)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovenska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Slovensku pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Slovensku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Slovensku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (15)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a přijala stanovisko (6), že Slovensko plní Pakt o stabilitě a růstu.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Slovensko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Slovensku v období 2015–2016:

               1.

               Zvýšit nákladovou efektivnost ve zdravotnictví, a to mimo jiné zlepšením řízení nemocniční péče a posílením primární zdravotní péče. Přijmout opatření, která zlepší výběr daní.

               2.

               Dále řešit dlouhodobou nezaměstnanost, a to zdokonalením aktivačních opatření, vzdělávacími programy druhé šance a zavedením vysoce kvalitní odborné přípravy uzpůsobené konkrétním potřebám jednotlivců. Zlepšit nabídku zařízení péče o děti, a více tak motivovat ženy, aby zůstaly v zaměstnání nebo se do něho vrátily.

               3.

               Zlepšit odbornou přípravu učitelů a zvýšit atraktivnost učitelského povolání, aby se zamezilo zhoršování, pokud jde o výsledky vzdělávání. Zajistit větší zapojení romských dětí do běžného vzdělávání a vysoce kvalitního předškolního vzdělávání.

               4.

               Podpořit investice do infrastruktury a zlepšit a racionalizovat správní postupy k získání územních a stavebních povolení. Zajistit větší hospodářskou soutěž ve veřejných nabídkových řízeních a zlepšit mechanismy dohledu nad zadáváním veřejných zakázek.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 122).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 21. prosince 2006 — Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank (ECB/2006/29)

text:
               10.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 21. prosince 2006
   Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2006/29)
   (2007/C 5/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Podle čl. 37 odst. 1 spolkového zákona o Oesterreichische Nationalbank musí valná hromada Oesterreichische Nationalbank (OeNB) každoročně zvolit dva auditory a dva náhradní auditory. Náhradní auditoři mohou být pověřeni provedením auditu jen tehdy, pokud audit nemohou provést auditoři.

               (3)

               S ohledem na doporučení ECB/2006/1 ze dne 1. února 2006 Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank (1) schválila Rada Evropské unie dne 14. března 2006 společnosti KPMG Alpen-Treuhand GmbH a TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH jako společné externí auditory a společnosti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH a BDO Auxilia Treuhand GmbH jako společné náhradní auditory pro účetní rok 2006 (2).

               (4)

               Dne 8. září 2006 informovala OeNB ECB o tom, že na zasedání valné hromady OeNB v květnu 2006 nezískala společnost KPMG Alpen-Treuhand GmbH potřebnou většinu hlasů pro to, aby byla vybrána, a že v důsledku toho byl v pořadí druhý auditor, společnost TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, jmenován prvním auditorem. V pořadí první náhradní auditor, společnost Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH, byl jmenován druhým auditorem a v pořadí druhý náhradní auditor, společnost BDO Auxilia Treuhand GmbH, byl jmenován jediným náhradním auditorem. Za účelem jmenování potřebného druhého náhradního auditora uskutečnila OeNB omezené zadávací řízení, vybrala společnost Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH a vyzvala ECB, aby tuto společnost doporučila Radě EU ke schválení.

               (5)

               Ke jmenování společnosti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH druhým externím auditorem a společnosti Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH druhým náhradním auditorem OeNB je zapotřebí souhlasu Rady EU.

               (6)

               Mandát externích auditorů může být každoročně obnoven, přičemž nepřesáhne období celkem pěti let,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Doporučuje se, aby společnosti TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH and Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH byly společně jmenovány externími auditory OeNB pro účetní rok 2006.

               2.

               Doporučuje se, aby společnosti BDO Auxilia Treuhand GmbH and Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH byly společně jmenovány náhradními externími auditory OeNB pro účetní rok 2006.

               3.

               Tento mandát může být každoročně obnoven, přičemž nepřesáhne období celkem pěti let a skončí nejpozději účetním rokem 2010.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 21. prosince 2006.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. C 34, 10.2.2006, s. 30.

      (2)  Úř. věst. L 79, 16.3.2006, s. 25.


				|

		52014DC0417

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY  k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2014_x000b__x000b_a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na rok 2014 /* COM/2014/0417 final - 2014/ () */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
 k národnímu programu reforem Lucemburska na
rok 2014
a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na rok 2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada na
základě návrhů Komise, doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států, které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni
jednotlivých členských států, EU a eurozóny využívající všech
dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být
podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání
dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a provést doporučení určená
jednotlivým státům.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2013 a vydala
stanovisko k aktualizovanému programu stability Lucemburska na období
2012–2016. Dne15. listopadu 2013, v
souladu s nařízením (EU) č. 473/2013[4], předložila
Komise své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Lucemburska na rok 2014[5].
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[6],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok
2014. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011
přijala zprávu mechanismu varování[7],
v níž Lucembursko uvedla jako jeden z členských států, u kterého by
měl být proveden hloubkový přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke
standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu
a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních
dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 Komise zveřejnila
výsledky svého hloubkového přezkumu Lucemburska[8] podle článku 5
nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise na základě analýzy dospívá k
závěru, že se Lucembursko nepotýká s makroekonomickou nerovnováhou, jež by
vyžadovala postup při makroekonomické nerovnováze.  Z analýzy
přebytku běžného účtu vyplývá, že tento přebytek nepramení
ze slabé domácí poptávky, ale je spíše výsledkem zvláštního modelu  růstu
Lucemburska, který je ve výrazné míře založen na finančních službách.
Ohrožení domácí finanční stability vyplývající z přítomnosti velkého
finančního sektoru existují, jsou ale relativně omezená, neboť
daný sektor je diverzifikován a současně specializován. Vysoká
úroveň zadluženosti v soukromém sektoru, zejména mezi nefinančními
podniky, odráží zejména přítomnost velkého počtu nadnárodních firem,
které využívají svých poboček či dceřiných společností v
Lucembursku pro operace financování uvnitř skupiny. Současná
příznivá situace veřejných financí vposledku do značné míry
závisí na udržitelnosti modelu růstu založeného na rostoucím
finančním sektoru a představuje v dlouhodobém výhledu vysoké riziko z
hlediska udržitelnosti.
(8)
Dne 28. dubna 2014 předložilo Lucembursko
svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 25. dubna 2014 svůj
program stability na rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba
programy posuzovány současně.
(9)
Cílem střednědobé rozpočtové
strategie nastíněné v programu stability na rok 2014 je vrátit se ke
střednědobému cíli v roce 2016, po výrazném odklonu od něj v
roce 2015. Program potvrzuje dřívější střednědobý cíl
přebytku ve výši 0,5 % HDP, který odráží požadavky Paktu o
stabilitě a růstu. Očekává se, že (přepočtený)
strukturální přebytek veřejných financí poklesne z 1,4 % HDP v roce
2013 na 1,1 % v roce 2014, než se propadne na schodek 0,1 % HDP v roce
2015. Následně by podle plánů mělo být dosaženo postupného
zvyšování strukturálních přebytků. Očekává se tedy, že
Lucembursko zůstane v roce 2014 u svého střednědobého cíle, ale
v roce 2015 se od něj výrazně odchýlí. Podle uvedeného programu by
míra růstu veřejných výdajů, po odečtení diskrečních
opatření na straně příjmů, přesahovala referenční
střednědobou míru potenciálního růstu HDP v roce 2015.
Obecně lze říci, že cíle programu jsou zčásti v souladu s
požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, s odchylkou
konkrétně v roce 2015. Míra zadlužení, která v roce 2013 setrvávala na
výši 23,1 % HDP, tedy dosti pod hranicí referenční hodnoty 60 % HDP,
podle odhadů v průběhu trvání programu dále poklesne.
Makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové výhledy v
programu a který vypracoval nezávislý subjekt (STATEC), je, pokud jde o roky
2014 a 2015, mírně optimistický. Vláda odhaduje míru růstu HDP v
letech 2014 i 2015 na 3,2 %, zatímco prognóza Evropské komise z jara roku
2014 předpovídá 2,6 % v roce 2014 a 2,7 % v roce 2015. Navíc
orgány dosud zcela neupřesnily opatření, z nichž vychází fiskální
trajektorie pro období 2015–2018. Prognóza Komise, která nezohledňuje
nejnověji oznámená opatření, odhaduje, že strukturální přebytek
v roce 2014 poklesne na 0,6 % HDP a v roce 2015 se změní ve schodek
1,3 % HDP. Míra růstu veřejných výdajů, po odečtení
diskrečních opatření na straně příjmů, bude podle
očekávání převyšovat referenční střednědobou míru
potenciálního růstu HDP v roce 2015, kdy se očekává významná
odchylka. Rada na základě svého posouzení programu stability na rok 2014 a
prognózy Komise v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1466/97 zastává
stanovisko, že existují rizika ohrožující dosažení cílů programu, které
jsou jen zčásti v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o
stabilitě a růstu, zejména od roku 2015.
(10)
Vláda předložila parlamentu v červenci
2013 návrh zákona provádějícího ustanovení směrnice Rady 85/2011 o
rozpočtových rámcích a Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě
hospodářských a měnových záležitostí. Očekávalo se sice, že návrh
zákona vstoupí v platnost dne 1. ledna 2014, jeho přijetí se ale pozdrželo
kvůli červencové rezignaci vlády.  Podle návrhu zákona se zavádí nový
zákon týkající se víceletého finančního programu, který se vztahuje na
stejný časový horizont jako připravovaná aktualizace programu
stability. Zákon týkající se víceletého finančního programu by měl
být každý rok průběžně aktualizován, společně s
ročním rozpočtem. Uváděl by podrobnosti ohledně plánů
k dosažení střednědobého rozpočtového cíle na úrovni vládních
institucí. Návrh zákona zavádí do zákona týkajícího se víceletého
finančního programu víceleté stropy, které by se týkaly pouze sektoru
ústředních vládních institucí, ale neuvádí podrobnosti o důsledcích v
případě, že tyto stropy budou překročeny. Návrh zákona
nestanoví pravidlo pro národní výdaje, jímž by se řídilo stanovování
víceletých cílů na straně výdajů. Obsahuje však ustanovení pro
korekci za účelem splnění střednědobého rozpočtového
cíle. V březnu 2014 byl parlamentu předložen revidovaný návrh zákona,
který mimo jiné stanoví přidělení úkolu nezávislého monitorování
fiskálních pravidel nově zřízené instituci „Conseil National des
Finances Publiques“.
(11)
Kromě toho budou daňové příjmy z DPH
podrobeny novým pravidlům týkajícím se příjmům z DPH vzniklým z
činností v oblasti elektronického obchodu. Od roku 2015 budou takové
příjmy převedeny ze země, ve které se nachází poskytovatel, do
země, ve které má bydliště zákazník. Vláda ohlásila, že sazby DPH se
zvýší o 2 procentní body, což by mělo částečně kompenzovat
ztrátu příjmů. Vzhledem k rozšířenému využívání snížených a
super snížených sazeb lze ovšem získat další příjmy rozšířením
použití základní sazby, čímž se docílí výraznější kompenzace výše
uvedených ztrát.
(12)
Hrubé veřejné výdaje na důchody v
poměru k HDP v Lucembursku se mají podle údajů zprávy Evropské komise
o stárnutí populace z roku 2012 zvýšit z 9,2 % HDP na 18,6 % v roce
2060. Je to především důsledek výdajů souvisejících se stárnutím
obyvatelstva a zejména důchodů. Důchodová reforma v roce 2012
byla svým rozsahem omezená a podstatným způsobem neřešila ohrožení
pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.  Krátkodobé financování
důchodového systému je v současné době podporováno nízkým
indexem závislosti starých osob a závisí na příspěvcích placených
relativně mladou populací přeshraničních pracovníků.
Očekává se, že v budoucnosti nabere tento trend opačný směr a
důchodové náklady, jakož i náklady na dlouhodobou péči
pravděpodobně v podstatné míře vzrostou. Aby se zajistila
udržitelnost důchodového systému, bylo by po roce 2020 vedle
umírněného přizpůsobování důchodů životní úrovni
nezbytné i podstatné zvýšení příspěvkové sazby. To by vedlo k
výraznému zvýšení daňového zatížení práce, jež by musela nést budoucí
aktivní populace, a následně ke ztrátě nákladové
konkurenceschopnosti. Vzhledem k současné vysoké úrovni náhradového
poměru by mohla být přijata nějaká jiná opatření, aby se
zajistilo spravedlivější rozložení zátěže mezi generacemi. Zavedením
stropu pro úpravy důchodů podle růstu reálných mezd by bylo
možné navýšit rezervy v důchodovém systému.  Kromě toho by se
zvýšením skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu, která je
v současnosti 59 let, a přizpůsobením této hranice změnám
ve střední délce života, přispělo k dlouhodobé udržitelnosti
důchodového systému. Rovněž by se měly omezit možnosti pro
předčasný odchod do důchodu. Finanční pobídky k prodloužení
pracovní kariéry, jak jsou stanoveny v důchodové reformě, mohou
přispět k udržitelnosti důchodového systému, ale měla by se
dále zlepšit zaměstnatelnost starších pracovníků tím, že se
podpoří vzdělávání a odborná příprava a celoživotní učení.
Lucembursko musí v zájmu zajištění udržitelnosti omezit budoucí
potřebu dlouhodobé péče a s ní související náklady. Služby dlouhodobé
péče by mohly být rovněž zefektivněny z hlediska nákladů
tím, že se posílí koordinace mezi zdravotní a sociální péčí, zlepší se
poskytování služeb a podpora pečovatelů z řad rodinných
příslušníků.
(13)
Finanční služby vytvářejí velký
přebytek běžného účtu Lucemburska, což skrývá trvalý a
postupně se zvyšující schodek obchodní bilance zboží, který vyplývá z
pomalého růstu exportu. Tato tendence odráží narůstající význam
sektoru služeb v hospodářství, ale zároveň je
zapříčiněna strukturálnější ztrátou nákladové
konkurenceschopnosti. Trvalý nárůst jednotkových nákladů práce v
poslední době narušil konkurenceschopnost průmyslové struktury
Lucemburska. Modulace mechanismu indexace mezd přijatá vládou v roce 2012
bude ukončena do konce roku 2014. I když lze zvažovat různá
řešení, je důležité, aby mzdy byly těsněji svázány s
produktivitou prostřednictvím reformy systému indexace mezd, což umožní
odvětvovou diferenciaci. Těžká závislost na finančním sektoru
představuje strukturální riziko pro lucemburskou ekonomiku. Lucembursko se
proto musí zaměřit na rozvoj vysoce specializovaných firem, které
budou odrazovým můstkem pro růst založený na inovacích.
Zčtyřnásobení intenzity výzkumu a vývoje ve veřejném sektoru od
roku 2000 sice odráží odhodlání budovat veřejné výzkumné kapacity,
Lucembursko ale stále není na dobré cestě k dosažení svého cíle intenzity
výzkumu a vývoje pro rok 2020 ve výši 2,3–2,6 % HDP, a to kvůli prudkému
poklesu intenzity výzkumu a vývoje v podnikové sféře (z 1,53 % HDP v
roce 2000 na 1 % v roce 2012). Dále by se měly zlepšit jeho
ukazatele, pokud jde o spolupráci mezi veřejnými výzkumnými institucemi a
podniky. Mělo by se pokračovat v reformě zaměřené na
podporu inovativních uskupení, jež byla zahájena v roce 2013.
(14)
Nezaměstnanost mladých lidí je navzdory
různým již přijatým opatřením trvale vysoká, v roce 2013
dosahovala míra 17,4 % aktivní populace, byť zaznamenala pokles z 18 % v
roce 2012. Tato nezaměstnanost do značné míry závisí na dosaženém
vzdělání a je nižší u mladých lidí s vyšším dosaženým vzděláním.
Lucemburský vzdělávací systém čelí řadě konkrétních
úkolů, jako je vícejazyčnost a specifické dovednosti, které vyžaduje
vysoce specializovaný trh práce s velkým finančním sektorem. Výsledky
studie OECD z roku 2012 zaměřené na dovednosti studentů
potvrdily, že jsou zapotřebí další opatření, které pomohou posílit
relativně slabé výsledky mladých lidí v oblasti základních dovedností,
pozorované od roku 2006. V tomto ohledu by měly být provedeny reformy
základních a středních škol. Kromě toho by se měla dále zvyšovat
kvalita a atraktivita odborného vzdělávání a přípravy, aby se pro trh
práce zajistily kvalifikované pracovní síly, a to konkrétně i z řad lidí
z přistěhovaleckého prostředí. Příčinou vysoké míry
pastí na trhu práce, jedné z nejvyšších v EU, je koncepce daňového systému
a systému sociálních dávek, a to pro všechny úrovně mezd a všechny typy
složení rodin.  Navzdory nedávnému reformnímu úsilí zůstávají i
aktivační politiky slabé; účast na aktivních opatřeních trhu
práce není v žádném okamžiku během období nezaměstnanosti povinná a
neexistuje požadavek pokračovat v hledání práce při účasti na
aktivních opatřeních trhu práce.
(15)
Lucembursko se zavázalo snížit své emise
skleníkových plynů v odvětvích, na které se nevztahuje systém pro
obchodování s emisemi, do roku 2020 o 20 %, ale dle očekávání tento cíl
mine o 23 procentních bodů. Kromě toho se očekává, že emise za rok
2013 budou o 1 % vyšší, než cíl stanovený pro rok 2013 v rozhodnutí o „sdílení
úsilí“.  Přibližně 70 % emisí spojených s dopravou je svázáno s
vývozem pohonných hmot, mimo jiné v důsledku velmi nízké spotřební
daně z paliv.  Perspektivním krokem je uznání vývozu pohonných hmot jako klíčového
problému v rámci druhého národního akčního plán o klimatu, jenž byl
přijat v květnu 2013. K vyřešení tohoto problému je však
zapotřebí konkrétnějších a dlouhodobějších opatření.
Ekologické zdanění tvořilo v roce 2012 2,4 % HDP, zatímco v roce
2004 3,1 % HDP. Příčinou tohoto poklesu jsou zejména nižší
příjmy z daní z energie, na které má vliv skutečnost, že chybí
indexace daní z energie.   Zdanění  dopravy, včetně pohonných
hmot, představovalo v roce 2012 0,2 % HDP. Daně z pohonných hmot
používaných v dopravě jsou vysoké, tvoří 2,2 % HDP, a to i navzdory
preferenčnímu daňovému zacházení u motorové nafty, především
kvůli „tankovacímu turismu“ („fuel-pump tourism“). V situaci, kdy
ekologické zdanění tvoří podprůměrný podíl celkových
příjmů z daní, lze koncepci ekologického zdaňování v Lucembursku
zlepšit, a to především zvýšením daní z energetických produktů
používaných v dopravě.
(16)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska. Posoudila program
stability a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Lucemburska,
ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit
celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím, že pro
rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU.
Její doporučení v rámci evropského semestru jsou
promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.
(17)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada program stability Lucemburska a její stanovisko[9] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(18)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na
základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená
členským státům, jejichž měnou je euro. Lucembursko by mělo
rovněž zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,
DOPORUČUJE, aby Lucembursko v
období 2014–2015 provedlo tato opatření:
1.           Zachovat zdravou fiskální
pozici v roce 2014; významně posílit rozpočtovou strategii v roce
2015, aby se zajistilo dosažení střednědobého cíle a následně u
střednědobého cíle setrvat v zájmu ochrany dlouhodobé udržitelnosti
veřejných financí, zejména při zohlednění implicitních
závazků souvisejících se stárnutím obyvatelstva. Posílit fiskální
řízení urychlením přijetí střednědobého rozpočtového
rámce pro sektor vládních institucí, který bude obsahovat víceleté výdajové
stropy, a zavedením nezávislé kontroly nad dodržováním fiskálních pravidel.
Dále rozšířit daňovou základnu, zejména v případě
spotřebních daní.
2.           V zájmu zajištění
udržitelnosti veřejných financí snížit výdaje související se stárnutím
obyvatelstva zefektivněním nákladů na dlouhodobou péči, a
pokračovat v důchodové reformě zaměřené na zvýšení
skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu, mimo jiné i
navázáním zákonem stanovené věkové hranice odchodu do důchodu na
naději dožití. Zintenzivnit úsilí ke zvýšení míry ekonomické aktivity
starších osob, mimo jiné zlepšováním jejich uplatnitelnosti na trhu práce prostřednictvím
celoživotního učení.
3.           Po konzultaci se sociálními
partnery a v souladu s národními zvyklostmi urychlit přijetí
strukturálních opatření k reformě systému indexace mezd, aby mohly
mzdy lépe reagovat na vývoj produktivity, zejména na odvětvové úrovni.
Pokračovat v úsilí o diverzifikaci struktury hospodářství, a to i
prostřednictvím podpory investic soukromého sektoru do výzkumu a dalšího
rozvíjení spolupráce mezi veřejným výzkumem a podnikovou sférou.
4.           Vyvíjet úsilí v zájmu snížení
nezaměstnanosti mladých lidí v případě uchazečů o
práci s nízkou kvalifikací pocházejících z přistěhovaleckého
prostředí, a to prostřednictvím ucelené strategie, včetně
dalšího zlepšování koncepce a monitorování aktivních politik na trhu práce,
řešení nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a
odstraňování finančních faktorů, které demotivují od práce. Za
tímto účelem urychlit provádění reformy všeobecného vzdělávání,
odborného vzdělávání a odborné přípravy, aby dovednosti mladých lidí
lépe odpovídaly poptávce na trhu práce.
5.           Vytvořit komplexní rámec
a přijmout konkrétní opatření v zájmu dosažení cíle pro rok 2020
týkajícího se snižování emisí skleníkových plynů z činností, na které
se nevztahuje evropský systém pro obchodování s emisemi, zejména prostřednictvím
zdanění energetických produktů v dopravě.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2. 8. 1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 417 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[4]               Úř. věst. L 140, 27. 5. 2013, s. 11.
[5]               C(2013) 8006 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               SWD(2014) 84 final.
[9]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 27. listopadu 2013 o procesních zárukách pro zranitelné osoby podezřelé nebo obviněné v trestním řízení

text:
               24.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 378/8

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 27. listopadu 2013
   o procesních zárukách pro zranitelné osoby podezřelé nebo obviněné v trestním řízení
   2013/C 378/02
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem tohoto doporučení je vybídnout členské státy, aby posílily procesní práva všech podezřelých nebo obviněných osob, které nejsou schopny pochopit trestní řízení nebo se jej účinně účastnit s ohledem na svůj věk, duševní nebo fyzický stav nebo zdravotní postižení („zranitelné osoby“).

               (2)

               Stanovením minimálních pravidel pro ochranu procesních práv podezřelých nebo obviněných osob by mělo toto doporučení posílit důvěru členských států v systémy trestního práva ostatních členských států a pomoci tak zlepšit vzájemné uznávání rozhodnutí ve věcech trestních.

               (3)

               Stockholmský program (1) klade značný důraz na posílení práv jednotlivců v trestních řízeních. Rada v bodě 2.4. uvedeného programu vyzvala Komisi, aby předložila návrhy na vytvoření postupného přístupu (2) k posílení procesních práv podezřelých nebo obviněných osob.

               (4)

               Doposud byla přijata tři opatření, a to směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/48/EU (5).

               (5)

               Odkazy na podezřelou nebo obviněnou osobu, která je zbavena osobní svobody, obsažené v tomto doporučení by měly být chápány jako odkazy na každou situaci, kdy je podezřelá nebo obviněná osoba v průběhu řízení zbavena osobní svobody ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. c) EÚLP, jak toto ustanovení vykládá judikatura Evropského soudu pro lidská práva.

               (6)

               Je zásadně důležité, aby byla zranitelnost osob podezřelých nebo obviněných v trestním řízení včasně zjištěna a uznána. Za tímto účelem by měli úvodní posouzení provádět policisté nebo orgány činné v trestním řízení. Příslušné orgány by rovněž měly být schopny požádat nezávislého odborníka o přezkoumání stupně zranitelnosti, potřeb zranitelné osoby a vhodnosti jakýchkoliv opatření přijatých nebo plánovaných vůči zranitelné osobě.

               (7)

               Podezřelé nebo obviněné osoby nebo jejich obhájci by měli mít právo napadnout v souladu s vnitrostátním právem posouzení potenciální zranitelnosti v trestním řízení, zejména pokud by to významným způsobem narušilo nebo omezilo výkon jejich základních práv. Toto právo neukládá členským státům povinnost zavést zvláštní odvolací postup, zvláštní mechanismus ani postup pro podávání stížností, jehož prostřednictvím lze takové neprovedení posouzení nebo nepřiznání zranitelnosti napadnout.

               (8)

               „Zákonným zástupcem“ se rozumí osoba, která zastupuje zájmy zranitelné osoby a dohlíží na její právní záležitosti. Typickým příkladem je soudem ustanovený opatrovník zranitelné osoby.

               (9)

               „Vhodnou dospělou osobou“ se rozumí příbuzný nebo osoba se sociální vazbou na zranitelnou osobu, jež bude pravděpodobně jednat s orgány a umožní zranitelné osobě uplatnit její procesní práva.

               (10)

               Zranitelné osoby potřebují během trestního řízení odpovídající pomoc a podporu. Proto by měl být právní zástupce podezřelé nebo obviněné zranitelné osoby nebo vhodná dospělá osoba co nejdříve uvědomeni o trestním řízení vedeném s touto osobou, o povaze obvinění, procesních právech a o dostupné právní ochraně. Právní zástupce nebo vhodná dospělá osoba by měli být rovněž co nejdříve vyrozuměni o zbavení osobní svobody a informováni o příslušných důvodech, pokud to není v rozporu s nejlepším zájmem dotčené osoby.

               (11)

               Osoby, které jsou uznány za mimořádně zranitelné, nejsou schopny sledovat a chápat trestní řízení. Aby bylo zajištěno, že jsou zaručena jejich práva na spravedlivý proces, neměly by mít možnost vzdát se svého práva na obhájce.

               (12)

               Aby byla zajištěna osobní integrita zranitelné osoby, která je zbavena svobody, měly by mít zranitelné osoby přístup k lékařskému vyšetření posuzujícímu jejich všeobecný zdravotní stav a slučitelnost případných opatření, jež vůči nim byla přijata, s jejich stavem.

               (13)

               Zranitelné osoby nejsou vždy schopny pochopit obsah policejních výslechů, kterým jsou podrobovány. Aby se zabránilo zpochybnění obsahu výslechu, a tedy zbytečnému opakovanému dotazování, měly by být tyto výslechy audiovizuálně zaznamenávány.

               (14)

               V závislosti na specifických okolnostech jednotlivých případů by neměl stav zranitelnosti představovat překážku pro přístup podezřelé nebo obviněné osoby k důkazním materiálům v držení příslušných orgánů v souvislosti s dotčenou trestní věcí v rámci výkonu jejich procesních práv a s ohledem na právo na účinnou právní ochranu.

               (15)

               Toto doporučení se vztahuje na zranitelné osoby, jež jsou předmětem postupu předávání podle rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV (6) (řízení týkající se evropského zatýkacího rozkazu). Příslušné orgány vykonávajícího členského státu by měly na řízení týkající se evropského zatýkacího rozkazu uplatnit zvláštní procesní práva uvedená v tomto doporučení.

               (16)

               Odkazy na vhodná opatření k zajištění účinného přístupu ke spravedlnosti pro osoby se zdravotním postižením obsažená v tomto doporučení by měla být chápána v kontextu cílů definovaných v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením z roku 2006, a zejména v článku 13 uvedené úmluvy.

               (17)

               Aby se zajistilo, že si odborníci, kteří jsou ve styku se zranitelnými osobami, budou vědomi zvláštních potřeb těchto osob, měli by absolvovat příslušné školení.

               (18)

               Toto doporučení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie. Usiluje především o podporu práva na svobodu, práva na spravedlivý proces a práva na obhajobu.

               (19)

               Členské státy by měly Komisi informovat o následných krocích souvisejících s tímto doporučením do (36 měsíců) od jeho oznámení. Na základě těchto informací by Komise měla monitorovat a posuzovat opatření členských států.

         DOPORUČUJE:
   ODDÍL 1

      PŘEDMĚT A OBLAST PŮSOBNOSTI

               1.

               Toto doporučení vyzývá členské státy k posílení určitých procesních práv zranitelných osob podezřelých nebo obviněných v trestním řízení a zranitelných osob, jež jsou účastníky řízení týkajícího se evropského zatýkacího rozkazu.

               2.

               Zvláštní procesní práva zranitelných osob by měla platit od okamžiku, kdy jsou podezřelé ze spáchání trestného činu. Tato práva by měla platit až do doby uzavření řízení.

               3.

               Zranitelné osoby by měly být v souladu s jejich nejlepšími zájmy zapojeny do výkonu procesních práv, přičemž se zohlední jejich schopnost chápat řízení a účinně se na něm podílet.

         ODDÍL 2

      IDENTIFIKACE ZRANITELNÝCH OSOB

               4.

               Zranitelné osoby by měly být neprodleně identifikovány a uznány za zranitelné. Členské státy by měly zajistit, aby odpovědné orgány měly možnost využít lékařského vyšetření nezávislým odborníkem s cílem identifikovat zranitelné osoby a stanovit stupeň jejich zranitelnosti a jejich specifické potřeby. Tento odborník může vydat odůvodněné stanovisko týkající se vhodnosti opatření přijatých nebo plánovaných vůči zranitelné osobě.

         ODDÍL 3

      PRÁVA ZRANITELNÝCH OSOB

      Zákaz diskriminace

               5.

               Zranitelné osoby by v rámci vnitrostátních právních předpisů neměly být vystavovány žádné diskriminaci, pokud jde o výkon procesních práv uvedených v tomto doporučení.

               6.

               Procesní práva přiznaná zranitelným osobám by měla být dodržována v průběhu celého trestního řízení, přičemž by měla být zohledněna povaha a stupeň jejich zranitelnosti.

      Presumpce zranitelnosti

               7.

               Členské státy by měly uplatňovat presumpci zranitelnosti, zejména u osob se závažným psychologickým, intelektuálním, tělesným nebo smyslovým postižením, nebo s duševními chorobami nebo kognitivními poruchami, které jim zabraňují pochopit řízení a účinně se ho účastnit.

      Právo na informace

               8.

               Osoby se zdravotním postižením by měly na požádání obdržet informace týkající se jejich procesních práv, a to ve formátu, který je pro ně přístupný.

               9.

               Zranitelné osoby a, pokud je to nezbytné, jejich právní zástupci nebo vhodná dospělá osoba by měli být informováni o zvláštních procesních právech uvedených v tomto doporučení, zejména o těch, která se týkají práva na informace, práva na lékařskou péči, práva na obhájce, práva na ochranu soukromí a v příslušných případech o právech týkajících se vazby.

               10.

               Právní zástupce nebo vhodná dospělá osoba jmenováni zranitelnou osobou nebo odpovědnými orgány k zastupování této osoby by měli být přítomni na policejní stanici a v průběhu soudního jednání.

      Právo na přístup k obhájci

               11.

               Pokud zranitelná osoba není schopna chápat řízení, ani je sledovat, nemělo by být možné vzdát se práva na přístup k obhájci podle směrnice 2013/48/EU.

      Právo na zdravotní péči

               12.

               Pokud jsou zbaveny osobní svobody, měly by mít zranitelné osoby v průběhu celého trestního řízení přístup k systematické a pravidelné lékařské péči.

      Zaznamenávání výslechů

               13.

               Všechny výslechy zranitelných osob v průběhu vyšetřování v přípravném řízení by měly být audiovizuálně zaznamenávány.

      Zbavení osobní svobody

               14.

               Členské státy by měly podniknout vše, aby zajistily, že ke zbavení osobní svobody před odsouzením dojde u zranitelných osob pouze v krajních případech, že bude přiměřené a proběhne za podmínek odpovídajícím potřebám zranitelné osoby. Pokud jsou zranitelné osoby zbaveny svobody, měla by být přijata vhodná opatření, aby se zajistilo, že budou mít přístup k přiměřenému ubytování s ohledem na jejich zvláštní potřeby.

      Soukromí

               15.

               Odpovědné orgány by měly přijmout vhodná opatření k zajištění ochrany soukromí, osobní integrity a osobních údajů zranitelných osob, včetně lékařských údajů, a to v průběhu celého trestního řízení.

      Řízení týkající se evropského zatýkacího rozkazu

               16.

               Vykonávající členský stát by měl při zatčení zranitelné osoby zajistit uplatňování zvláštních procesních práv v řízení týkajícím se evropského zatýkacího rozkazu, jež jsou vedena v tomto doporučení.

      Školení

               17.

               Policisté, donucovací či soudní orgány činné v trestním řízení vedeném proti zranitelným osobám by měly absolvovat zvláštní školení.

         ODDÍL 4

      MONITOROVÁNÍ

               18.

               Členské státy by měly Komisi informovat o opatřeních přijatých za účelem provedení tohoto doporučení do (36 měsíců po oznámení).

         ODDÍL 5

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

               19.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 27. listopadu 2013.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            místopředsedkyně

      (1)  Úř. věst. C 115, 4.5.2010, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 295, 4.12.2009, s. 1.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (Úř. věst. L 280, 26.10.2010, s. 1).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení (Úř. věst. L 142, 1.6.2012, s. 1).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/48/EU ze dne 22. října 2013 o právu na přístup k obhájci v trestním řízení a řízení týkajícím se evropského zatýkacího rozkazu a o právu na informování třetí strany a právu na komunikaci s třetími osobami a konzulárními úřady v případě zbavení osobní svobody (Úř. věst. L 294, 6.11.2013, s. 1).

      (6)  Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).


title: Doporučení Komise ze dne 21. října 2011 o výzkumné iniciativě společného plánování Městská Evropa – celosvětové výzvy pro města, společná evropská řešení

text:
               25.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/1

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 21. října 2011
   o výzkumné iniciativě společného plánování „Městská Evropa – celosvětové výzvy pro města, společná evropská řešení“
   2011/C 312/01
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 181 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Udržitelný rozvoj evropských městských oblastí je v kontextu rostoucích celosvětových trendů, jakým je např. urbanizace, závažným společenským problémem. Podle předpovědí bude do roku 2050 žít téměř 70 % světové populace ve městech, přičemž dnes je to zhruba 50 % (1). V případě Evropy je toto číslo ještě vyšší: očekává se, že asi 83 % obyvatelstva (téměř 557 milionů obyvatel) bude do roku 2050 žít ve městech.

               (2)

               Urbanizaci doprovází velké množství vzájemně propojených problémů, jež zahrnují sociální strádání a segregaci, překotné rozšiřování měst a dopravní zácpy, otázky bezpečnosti a zabezpečení, zhoršování životního prostředí, znečištění a účinky změny klimatu. Takový vývoj působí tlak na společnost a představuje bezprecedentní výzvu pro životaschopnost, řízení a správu městských systémů v Evropě a ve světě.

               (3)

               Současně by Evropa měla využívat výhod městského prostoru. Městské oblasti jsou hnací silou růstu evropského hospodářství. Městské aglomerace a zasíťovaná města se staly hybnou silou vývoje, a to nejen ze socioekonomického hlediska, ale i z hlediska technologického a geopolitického. Samotná města jsou „centry inovace“, kde znalosti, politika a praxe jdou ruku v ruce s vymýšlením inovativních nápadů, používáním nových technologií a využíváním nových pohledů na problémy a hybné síly rozvoje, jakož i s řešeními pro rozvoj měst. Stále více se prokazuje, že sítě velkých městských center, často označované jako „globální města“, hrají na mezinárodní scéně stále větší roli, přičemž zároveň význam malých a středně velkých měst nesmí být opomíjen, zejména v souvislosti s regionálním rozvojem. Pro Evropu je příznačná vysoká hustota měst a velký počet malých a středně velkých měst, jejichž přednosti musí být vzaty v úvahu z hospodářského, sociálního i kulturního hlediska.

               (4)

               Strategie Evropa 2020 předkládá tři vzájemně se posilující priority: inteligentní růst, udržitelný růst a růst podporující začlenění (2). Udržitelný rozvoj měst by mohl k dosažení těchto cílů významně přispět. Ve stěžejní iniciativě „Unie inovací“, popsané ve sdělení Komise ze dne 6. října 2010„Stěžejní iniciativa strategie Evropa 2020: Unie inovací“ (3), je jedním z možných inovativních partnerství „inteligentní a pro život příjemná města spojující energetickou účinnost, čistou dopravu a rychlý Internet“. Města mohou přispět k růstu podporujícímu začlenění, zejména bojem proti sociální polarizaci a chudobě, zabraňováním sociální segregaci a řešením problematiky stárnutí. Evropská platforma proti chudobě a sociálnímu vyloučení (4) stanoví, aby do roku 2020 bylo dosaženo cíle EU spočívajícího ve snížení chudoby a sociálního vyloučení pro nejméně 20 milionů občanů. Napomůže při určování osvědčených postupů a podpoří vzájemné vzdělávání mezi obcemi.

               (5)

               Existuje naléhavá potřeba posílit znalostní základnu pro integrovaný rozvoj měst v rámci jeho výzkumných rozhraní hospodářství, společnosti, mobility a ekologie s cílem podpořit tvorbu politiky založenou na důkazech.

               (6)

               Koordinace je nezbytná pro řešení výše uvedených problémů, využití příležitostí a usnadnění kvalitní spolupráce v oblasti výzkumu, jež se zaměřuje na poskytování vědeckých důkazů, jimiž se podporuje pojetí městských oblastí jako komplexní sítě s vysokou provázaností souvisejících hospodářských, technologických, sociálních a ekologických subsystémů a s dlouhodobým výhledem do budoucna.

               (7)

               Na zasedání dne 26. května 2010 (5) Rada pro konkurenceschopnost určila a odůvodnila soubor možných iniciativ společného plánování, jenž zahrnuje iniciativu „Městská Evropa – celosvětové výzvy pro města, společná evropská řešení“ a který zahrnuje oblasti, kde by společné plánování ve výzkumu přineslo významnou přidanou hodnotu současným roztříštěným úsilím členských států a stávajícím iniciativám na úrovni Unie. Z toho důvodu přijala závěry, v nichž uznala, že je nezbytné zahájit iniciativu společného plánování věnovanou tomuto tématu, a vyzvala Komisi, aby přispěla k její přípravě.

               (8)

               Členské státy se k účasti na těchto iniciativách společného plánování zavázaly formou dopisů vyjadřujících formální závazek.

               (9)

               Společné plánování výzkumu o udržitelném rozvoji měst by umožnilo koordinaci výzkumu a inovací v této oblasti, což by významně přispělo k vytvoření plně funkčního Evropského výzkumného prostoru pro výzkum a inovace v oblasti rozvoje měst a k posílení vedoucí pozice Evropy a konkurenceschopnosti výzkumu v této oblasti.

               (10)

               Rozvoj měst je významnou oblastí přesahující hranice jednotlivých témat v rámci programů Unie týkajících se financování výzkumu a inovací. Činnosti v rámci těchto iniciativ společného plánování musí být úzce koordinovány s ostatními souvisejícími činnostmi v kontextu stávajících a budoucích programů financování a iniciativ pro výzkum a inovace.

               (11)

               Proto v zájmu dosažení cílů vytyčených v tomto doporučení by členské státy měly spolupracovat s Komisí při zajištění koordinace a rozvoje součinnosti se stávajícími režimy pro výzkum a inovace, a to využitím souvisejících iniciativ Komise, jako například „Inteligentní města a obce“, jakož i dalších souvisejících iniciativ s cílem zabránit překrývání a zdvojování.

               (12)

               Aby Komise mohla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy, měly by členské státy pravidelně podávat Komisi zprávy o pokroku této iniciativy společného plánování,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy se vyzývají, aby vypracovaly a udržovaly společnou vizi týkající se způsobu, jakým může spolupráce a koordinace v oblasti výzkumu na úrovni Unie přispět k dosažení udržitelného rozvoje měst ve všech jeho formách (6).

               2.

               Členské státy se vyzývají, aby vypracovaly společný strategický plán výzkumu stanovující střednědobé až dlouhodobé potřeby a cíle výzkumu v oblasti rozvoje měst v kontextu sílící globalizace. Strategický plán výzkumu by měl obsahovat prováděcí plán, který stanoví priority a časové rozvrhy a přesně vymezí činnosti, nástroje a zdroje potřebné k jeho provádění.

               3.

               Členské státy se vyzývají, aby do strategického plánu výzkumu a prováděcího plánu zahrnuly tato opatření:

                           a)

                           zjišťování a výměnu informací o příslušných národních programech a výzkumných činnostech;

                           b)

                           posílení kapacit pro společné prognózy a posuzování technologií;

                           c)

                           výměnu informací, zdrojů, osvědčených postupů, metodik a pokynů;

                           d)

                           určení oblastí nebo výzkumných činností, které by těžily z koordinace, a podporu takové koordinace;

                           e)

                           určení oblastí nebo výzkumných činností, které by měly prospěch ze společných výzev k předkládání návrhů nebo sdružování zdrojů;

                           f)

                           definování způsobů výzkumu, který má být společně prováděn v oblastech uvedených v písmenu e);

                           g)

                           zajištění koordinace, rozvoj synergií se stávajícími a budoucími programy financování a iniciativami v oblasti výzkumu a inovací v rámci Unie a zabránění duplicitě s již existujícími a budoucími iniciativami Unie v této oblasti;

                           h)

                           zvážení měnících se potřeb měst a městského obyvatelstva při stanovování cílů výzkumných programů pro rozvoj měst;

                           i)

                           případné sdílení stávajících výzkumných infrastruktur nebo budování nových zařízení, například koordinovaných databank, nebo sestavení a vývoj modelů pro studium procesů, jimiž města procházejí;

                           j)

                           podpora lepší spolupráce v rámci veřejného sektoru či mezi veřejným a soukromým sektorem, jakož i otevřené inovace mezi různými výzkumnými činnostmi, vzděláváním a podnikatelskými odvětvími týkajícími se městského rozvoje a zároveň zajištění širokého zapojení příslušných zúčastněných subjektů, jako jsou místní orgány a občanská společnost;

                           k)

                           vývoz a šíření znalostí, inovací a mezioborových metodických přístupů, jakož i zjišťování a řešení překážek v systému výzkumu a inovací, které brání tomu, aby společenský prospěch inovačních řešení rychleji pronikal na trh;

                           l)

                           poskytování odpovídajících vědeckých informací místním, regionálním, vnitrostátním a unijním strukturám s rozhodovacími pravomocemi;

                           m)

                           budování sítí mezi středisky, která se věnují výzkumu měst, včetně středisek, která jsou mimo evropský výzkumný prostor.

               4.

               Členské státy se vyzývají, aby udržovaly a dále rozvíjely účinnou společnou řídící strukturu pro oblast výzkumu měst, a jsou zmocněny ke stanovení společných podmínek, pravidel a postupů pro spolupráci a ke koordinaci a sledování provádění strategického plánu výzkumu.

               5.

               Členské státy se vyzývají, aby prostřednictvím svých národních výzkumných programů společně provedly strategický plán výzkumu v souladu s pokyny pro rámcové podmínky společného plánování vypracovanými skupinou na vysoké úrovni pro společné plánování, která působí v rámci Rady (7).

               6.

               Členské státy se vyzývají, aby spolupracovaly s Komisí s cílem prozkoumat související iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění strategického plánu výzkumu a koordinovaly iniciativy společného plánování s jinými iniciativami Unie v této oblasti, jako jsou výzkum a vývoj financované z programů pro výzkum a inovace, zejména v oblasti společensko-hospodářských věd a humanitních věd, dopravy, energetiky, životního prostředí, informačních a komunikačních technologií, bezpečnosti, zdraví, jakož i dalších výzkumných a inovačních iniciativ, tj. dalších souvisejících iniciativ společného plánování, vědomostních a inovačních společenství a evropských technologických platforem.

               7.

               Členské státy se vyzývají k tomu, aby udržovaly úzký vztah se Strategickým fórem pro mezinárodní vědeckotechnickou spolupráci (SFIC) (8) při vývoji a provádění případného mezinárodního rozměru strategického plánu výzkumu a zajištění soudržnosti s iniciativami SFIC ve spolupráci s třetími zeměmi.

               8.

               Členské státy se vyzývají, aby prostřednictvím výročních zpráv o pokroku Komisi pravidelně informovaly o pokroku této iniciativy společného plánování.

      V Bruselu dne 21. října 2011.

            Za Komisi

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            členka Komise

      (1)  http://www.un.org/esa/population/unpop.htm

      (2)  Sdělení Komise „Evropa 2020 – Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“, Brusel, KOM(2010) 2020.

      (3)  KOM(2010) 546.

      (4)  Sdělení Komise, Evropská platforma proti chudobě a sociálnímu vyloučení: Evropský rámec pro sociální a územní soudržnost, Brusel, KOM(2010) 758 v konečném znění.

      (5)  10246/10.

      (6)  http://www.jpi-urbaneurope.eu

      (7)  ERC-GPC 1311/10. Společné plánování ve výzkumu 2008–2010 a v dalších letech – zpráva skupiny na vysoké úrovni pro společné plánování Radě ze dne 12. listopadu 2010 – příloha II.

      (8)  SFIC vychází ze závěrů zasedání Rady v prosinci 2008, kde Rada vyzvala členské státy a Komisi k vytvoření nového partnerství pro mezinárodní vědeckotechnickou spolupráci. Je zřízeno Radou jako specializovaná konfigurace Výboru pro evropský výzkumný prostor.


|

52011DC0324

/* KOM/2011/0324 konecném znení - */  DOPORUČENÍ KOMISE RADĚ zmocnit Komisi, aby jménem Evropské unie vyjednala změny Smlouvy o Energetickém společenství  DOPORUČENÍ KOMISE RADĚ zmocnit Komisi, aby jménem Evropské unie vyjednala změny Smlouvy o Energetickém společenství

	DOPORUČENÍ KOMISE RADĚzmocnit Komisi, aby jménem Evropské unie vyjednala změny Smlouvy o Energetickém společenstvíDŮVODOVÁ ZPRÁVAV článku 11 Smlouvy o Energetickém společenství je „acquis communautaire týkající se energetiky“ vymezeno ve smyslu:- směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES;- směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES; a- nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou.Podle rozhodnutí Rady ministrů Energetického společenství 2007/06/MC-EnC ze dne 18. prosince 2007 mají smluvní strany rovněž povinnost provádět nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám.V Evropské unii byly čtyři výše zmíněné akty s účinkem ode dne 3. března 2011 zrušeny a nahrazeny směrnicí 2009/72/ES, směrnicí 2009/73/ES, nařízením (ES) č. 714/2009 a nařízením (ES) č. 715/2009, jež byly přijaty dne 13. července 2009. Spolu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), tvoří tyto nové právní předpisy EU „třetí soubor“ legislativních opatření týkajících se vnitřního trhu EU s energií.Podle článku 20 Smlouvy o Energetickém společenství: „Každá smluvní strana předloží Evropské komisi ve lhůtě jednoho roku od vstupu této smlouvy v platnost plán provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě. Evropská komise předloží plány každé smluvní strany k přijetí Radě ministrů.“Obě tyto směrnice v případě Energetického společenství tvořící „acquis týkající se obnovitelných zdrojů energie“ byly pozměněny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES.Ve své zprávě o Energetickém společenství podle článku 7 rozhodnutí 2006/500/ES, která byla přijata dne 10. března 2011, určila Komise přijetí a provedení třetího souboru opatření a směrnice 2009/28 jakožto prostředku pro urychlení integrace regionu do jednotného evropského trhu s energií za jednu z priorit Energetického společenství.Podle článku 59 Smlouvy o Energetickém společenství, pokud jde o složení regulačního výboru Energetického společenství, zastupuje Evropskou unii „Evropská komise, které je nápomocen regulační orgán každého účastníka a jeden zástupce skupiny evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství (ERGEG)“.Činnosti, které v minulosti vykonávala skupina evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství (ERGEG), převzala agentura ACER a skupina ERGEG přestane existovat ode dne 1. července 2011.Dne 6. května 2011 přijala Komise rozhodnutí o návrhu Komise pro Radu ministrů Energetického společenství, který se týká provádění směrnice 2009/72/ES, směrnice 2009/73/ES, nařízení (ES) č. 714/2009 a nařízení (ES) č. 715/2009 a změny článků 11 a 59 Smlouvy o Energetickém společenství.Čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 2006/500 ze dne 29. května 2006 o uzavření Smlouvy o Energetickém společenství Evropským společenstvím stanoví postup, jenž se použije před přijetím postoje v orgánech Energetického společenství ke změnám Smlouvy o Energetickém společenství (čl. 100 bod i)).Komise s ohledem na výše uvedené skutečnosti proto doporučuje, aby ji Rada zmocnila k jednání v orgánech Energetického společenství o úpravách Smlouvy o Energetickém společenství.DOPORUČENÍVzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise doporučuje, aby:-  Rada zmocnila Komisi, aby jménem Evropské unie vyjednala nezbytné změny Smlouvy o Energetickém společenství,-  Komise v souladu se Smlouvou byla vyjednavačem za Evropskou unii a vyjednala změny Smlouvy o Energetickém společenství podle směrnic pro jednání a-  aby Rada ustanovila výbor, se kterým musí být jednání konzultováno a-  aby Rada vydala směrnice pro jednání uvedené v příloze tohoto doporučení.PŘÍLOHASměrnice pro jednání o změnách Smlouvy o Energetickém společenství.„Acquis communautaire týkající se energetiky“Změny, které mají být jménem Evropské unie dohodnuty, by měly být v souladu se změnami navrženými v rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011.„ACQUIS TÝKAJÍCÍ SE OBNOVITELNÝCH ZDROJů ENERGIE“Změny, které mají být jménem Evropské unie dohodnuty, by měly odkazovat na závazek smluvních stran přijmout směrnici 2009/28 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES.REGULAčNÍ VÝBOR ENERGETICKÉHO SPOLEčENSTVÍZměny, které mají být jménem Evropské unie dohodnuty, by měly být v souladu se změnami navrženými v rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011.


				|

		52012PC0104

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných financí v Maďarsku /* COM/2012/0104 final - 2012/ () */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
Dne 5. července 2004 Rada v souladu s
čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství rozhodla,
že v Maďarsku existuje nadměrný schodek. Dne 24. ledna 2012 Rada v
souladu s čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)
rozhodla, že Maďarsko nepřijalo žádná účinná opatření v
reakci na nejnovější doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7
Smlouvy ze dne 7. července 2009.
V návaznosti na rozhodnutí Rady ze dne 24.
ledna 2012 a v souladu s čl. 126 odst. 7 SFEU a článku 3 nařízení
Rady (ES) č. 1467/97 by Komise dne [6. března 2012] měla
přijmout doporučení pro nové doporučení Rady s cílem odstranit
nadměrný schodek veřejných financí v Maďarsku.
Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
s cílem odstranit nadměrný schodek
veřejných financí v Maďarsku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 126 odst. 7 této smlouvy,
s ohledem na doporučení Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 126 Smlouvy o fungování Evropské
unie se členské státy vyvarují nadměrných schodků veřejných
financí.
(2)
Pakt o stabilitě a růstu
vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou
prostředkem posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný
udržitelný růst, jenž bude přispívat k vytváření nových
pracovních míst.
(3)
Rada dne 5. července 2004 v souladu s čl.
104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství (Smlouva o ES)
rozhodla, že v Maďarsku existuje nadměrný schodek, a předložila
doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES s cílem odstranit
nadměrný schodek do roku 2008.
(4)
V lednu 2005 v souladu s čl. 104 odst. 8
Smlouvy o ES Rada usoudila, že Maďarsko nepřijalo účinná
opatření v reakci na její doporučení, a v březnu 2005 vydala na
základě čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES další doporučení
potvrzující, že lhůta pro nápravu nadměrného schodku je stanovena na
rok 2008. V listopadu 2005 Rada rozhodla, že Maďarsko podruhé nesplnilo
doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES. Proto v říjnu
2006 vydala podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES pro Maďarsko
třetí doporučení, v němž posunula lhůtu pro odstranění
nadměrného schodku na rok 2009. V červenci 2009 dospěla Rada k
závěru, že lze mít za to, že maďarské orgány přijaly účinná
opatření v reakci na doporučení z října 2006, a v situaci
výrazného hospodářského útlumu vydala revidovaná doporučení podle
čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES a opět stanovila novou lhůtu pro
korekci, konkrétně rok 2011. Dne 27. ledna 2010 Komise dospěla k
závěru, že Maďarsko přijalo účinná opatření v reakci
na nejnovější doporučení Rady, avšak upozornila na značná
rizika.
(5)
V souladu s ustanoveními čl. 126 odst. 8
Smlouvy o fungování Evropské unie Rada dne 24. ledna 2012 rozhodla, že
Maďarsko na doporučení Rady z července 2009 nepřijalo žádná
účinná opatření ve lhůtě stanovené v uvedeném doporučení.
Maďarsko sice v roce 2011 nepřekročilo referenční hodnotu
3 % HDP, tento výsledek však nebyl založen na strukturální a udržitelné
nápravě a závisel na významných jednorázových příjmech. V letech 2010
a 2011 to bylo provázeno strukturálním zhoršením o více než 2 % HDP oproti
doporučenému kumulativnímu fiskálnímu zlepšení o 0,5 % HDP. Navíc
ačkoli příslušné orgány v roce 2012 prováděly strukturální
opatření, od nichž se očekávalo, že z větší části napraví
předchozí zhoršení, referenční hodnota podle Smlouvy ve výši 3 %
HDP by byla v roce 2012 opět dodržena pouze díky jednorázovým
opatřením v hodnotě téměř 1 % HDP a v roce 2013 by
byla překročena. [V návaznosti na toto rozhodnutí Rady se Rada [dne
13. března] rozhodla pozastavit část prostředků na závazky
z Fondu soudržnosti určené pro Maďarsko na rok 2013 (v souladu s
článkem 4 nařízení Rady (ES) č. 1084/2006).]
(6)
Podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování
Evropské unie a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 o
urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (které
tvoří součást Paktu o stabilitě a růstu), je Rada povinna
podat dotyčnému členskému státu doporučení s cílem odstranit
nadměrný schodek během určené lhůty. Doporučení musí
stanovit nejvýše šestiměsíční lhůtu, během níž má
dotčený členský stát přijmout účinná opatření, jakož
i lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, což by mělo
být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, pokud
nenastanou zvláštní okolnosti. Při rozhodování o existenci zvláštních
okolností by se měly zohlednit „rozhodující faktory“ upřesněné
v čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES)
č. 1467/97. Rada by ve svém doporučení k odstranění
nadměrného schodku měla dále požadovat dosažení ročních
rozpočtových cílů, které jsou na základě prognózy, z níž
doporučení vychází, v souladu s minimálním ročním zlepšením
strukturálního salda, tj. cyklicky očištěného salda bez jednorázových
a jiných dočasných opatření, o doporučenou hodnotu
0,5 % HDP.
(7)
Maďarská ekonomika se dostala z recese v roce
2010, kdy HDP vzrostl o 1,3 %. Obnova v roce 2010 byla podstatně
rychlejší, než předpokládala prognóza útvarů Komise z jara 2009 (tj.
v době doporučení Rady), obsahující odhad -0,3 %. Předpokládá
se, že HDP v roce 2011 pokračoval v mírném růstu, dosahujícím 1,7 %,
jehož motorem bylo stále výhradně saldo zahraničního obchodu.
Vyhlídky růstu se však v průběhu roku 2011 zhoršily v
důsledku celkového oslabení mezinárodního prostředí, které mělo
vliv na několik faktorů, i v důsledku dalšího poklesu domácí
poptávky, související rovněž s politickou nejistotou. V tomto kontextu
předpokládá průběžná prognóza útvarů Komise z února 2012
mírný pokles HDP o 0,1 %, než začne opět růst.
(8)
Poté, co v roce 2010 zaznamenalo schodek ve výši
4,2 % HDP, se očekává, že se saldo veřejných financí v roce 2011
dostane do přebytku, ale pouze díky značným jednorázovým
příjmům ve výši téměř 10 % HDP souvisejícím s převodem
penzijních aktiv ze soukromých důchodových systémů. Oficiální odhad
rozpočtového přebytku na rok 2011 činí 3,9 % HDP, jak je uvedeno
ve zprávě o pokroku v rámci postupu při nadměrném schodku z
prosince 2011. S ohledem na nedávné informace o lepším než očekávaném
rozpočtovém vývoji peněžních toků u některých
příjmových položek i u subsektoru místních vládních institucí může
být přebytek dokonce mírně vyšší (okolo 4,1 % HDP na základě
aktualizovaného posouzení útvarů Komise).
(9)
Pokud jde o rok 2012, přijatý rozpočet
usiluje o schodek 2,5 % HDP, jehož se má dosáhnout díky několika
balíčkům konsolidačních opatření – která byla do
značné míry oznámena v Plánu Kálmána Szélla a v aktualizaci
konvergenčního programu z roku 2011 – částečně zamýšlených
k nápravě důsledků značného snížení daní, o němž bylo
rozhodnuto v druhé polovině roku 2010 a které představovalo něco
přes 2 % HDP, přičemž bude vyčleněna mimořádná
rezerva (podmíněné výdajové škrty) ve výši 1,1 % HDP. Dosažení cíle je
rovněž podporováno čistými jednorázovými příjmy ve výši 0,7 %
HDP z dočasných mimořádných daní. Na základě nedávného
hospodářského a rozpočtového vývoje aktualizovaná prognóza
útvarů Komise v současné době očekává, že schodek dosáhne 3
% HDP, a překročí tedy oficiální cíl maďarských orgánů. Ve
srovnání s přijatým rozpočtem tato vyšší prognóza schodku odráží
kromě jiného též o půl procentního bodu nižší hospodářský
růst, jakož i obezřetnější hodnocení vývoje příjmů a
výdajů. Zároveň předpokládá, že mimořádné rezervy nebudou
využity (tzn. budou provedeny podmíněné výdajové škrty). Aktualizovaná
prognóza útvarů Komise ve výši 3 % HDP je o 0,2 % HDP vyšší než
předpoklad v době přijetí doporučení pro rozhodnutí Rady
podle čl. 126 odst. 8. To se vysvětluje tím, že lepší než
očekávaná srovnávací základna (z roku 2011) nestačí k vyrovnání
rozpočtových dopadů další revize hospodářského výhledu na rok
2012 směrem dolů a dopadů vyšších výnosů z dluhopisů.
V souladu se zavedenými postupy fiskálního dohledu EU není možné nové
konsolidační plány ve výši 0,4 % HDP, které maďarské orgány
zveřejnily dne 21. února 2012, zahrnout do prognózy útvarů Komise,
neboť dosud nebyly dostatečně realizovány.
(10)
Očekává se, že v roce 2013 schodek znovu
vzroste přibližně na 3,6 % HDP (nárůst z 3 % HDP), což
přesahuje prognózu útvarů Komise ve výši 3¼ % HDP v době
přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování
Evropské unie o tom, že Maďarsko nepřijalo žádná účinná
opatření. Tento vyšší schodek je způsoben zejména vývojem zvyšujícím
schodek o 0,4 % HDP (jako například nižší daňové příjmy v
důsledku nižší prognózy růstu v roce 2012), který rovněž
přispěl k vyšší prognóze schodku na rok 2012. Kromě toho se
úrokové výdaje v roce 2013 zvýší více než v roce 2012 (o 0,1 % HDP).
Očekává se, že tyto účinky budou pouze částečně
vyrovnány jinými účinky, jako je nižší než dříve předpokládaná
potřeba financování centrální banky v roce 2013 (o ¼ % HDP). Ve srovnání s
rokem 2012 způsobuje zvýšení schodku na 3,6 % v roce 2013 především
ukončení odvětvových odvodů s čistým rozpočtovým
účinkem ve výši 0,7 % HDP v roce 2013, vyšší výdaje dluhové služby o ½ %
HDP, jakož i zmenšení daňového základu daně z příjmu fyzických
osob s rozpočtovým účinkem 0,3 % HDP. Očekává se, že tyto
účinky zvyšující schodek v celkové výši zhruba 1 ½ % HDP budou jen
částečně kompenzovány dalším prováděním programu
strukturálních reforem Kálmána Szélla, s výslednými úsporami ve výši 0,4 % HDP
a dalšími úsporami ve výši 0,4 % HDP, mezi něž patří nominální
zmrazení mezd ve veřejném sektoru. Očekává se také, že rozpočet
bude do určité míry profitovat z předpokládané hospodářské
obnovy.
(11)
Podle nejnovějších odhadů útvarů
Komise se po zhoršení o 1 ½ % v roce 2010 a o ½ % v roce 2011 očekává
zlepšení strukturálního salda téměř o 2 % v roce 2012, než se v roce
2013 opět zhorší o ½ % HDP. Pokud by vláda v roce 2012 a 2013 přijala
nezbytná opatření k dosažení svých fiskálních cílů, strukturální zlepšení
by dosáhlo zhruba 2 ½ % HDP v roce 2012 a ½ % HDP v roce 2013.
(12)
Rozpočtový výhled popsaný výše by se mohl v
roce 2013 vylepšit o více než ½ % HDP, pokud budou reformy obsažené v Plánu
Kálmána Szélla dostatečně konkretizovány a provedeny. Je
třeba realizovat další úspory výdajů zveřejněné 21. února
2012, zejména v oblasti snížení dotací provozovatelů veřejné dopravy
a dotací farmaceutik, zatímco od plánovaného zavedení elektronického mýtného
lze očekávat další příjmy. Vedle těchto opatření by v zájmu
trvalé nápravy nadměrného schodku by Maďarsku mohlo prospět
lepší zacílení všeobecných přídavků na děti (případně
v souvislosti s nedávno zavedenými velkorysými daňovými úlevami pro
rodiny), zavedení centralizované daně z nemovitosti na základě hodnoty
a posílení progresivní povahy paušálního režimu daně z příjmu;
posledně zmíněné otázky se týkalo doporučení Rady pro
Maďarsko z července 2011 v kontextu evropského semestru.
(13)
Poté, co se hrubý veřejný dluh zvýšil ze 79,7
% HDP v roce 2009 na 81,3 % v roce 2010, v roce 2011 mírně poklesl na 80,3
% HDP. Toto mírné zlepšení odráží výrazný primární přebytek ve výši 8 %
HDP, plynoucí z jednorázových příjmů z převzetí soukromých
penzijních aktiv, které byly z velké části vyrovnány oslabením
směnného kurzu. Při pohledu do budoucna se vzhledem k
předpokládané výši schodku a na základě předpokladu
silnějšího technického směnného kurzu ve srovnání s úrovní konce roku
2011, jakož i za předpokladu dalšího prodeje aktiv bývalých soukromých
penzijních fondů ve výši 1 % HDP očekává, že hrubý veřejný dluh
se bude v roce 2012 pohybovat okolo 76 % HDP, ale že se od roku 2013 bude
opět zvyšovat.
(14)
Fiskální vývoj v minulosti ukazuje na slabost
fiskálního řízení a transparentnosti rozpočtového plánování a
provádění. Poté, co fakticky oslabily předchozí rámec fiskálního
řízení, jenž byl ve druhé polovině roku 2010 dosud v rané fázi,
maďarské orgány zavedly klíčové prvky změněného
uspořádání v nové ústavě (v platnosti od 1. ledna 2012). K
nejvýznamnějším patří stanovení nominálního dluhového stropu ve výši
50 % HDP (jehož má být dosaženo stálým snižováním dluhu ze současné vysoké
úrovně) a skutečnost, že reorganizovaná fiskální rada získala právo
vetovat rozpočet. Koncem roku 2011 byly v „základním zákoně“
přijaty navazující právní předpisy stanovující nová operační
numerická pravidla na centrální i místní úrovni a ustanovení o fungování
fiskální rady. Přijatá nová roční numerická pravidla se stále
zřejmě příliš zaměřují na roční rozpočtový
cyklus a nezdá se, že by vedla ke střednědobému rozpočtovému
plánování, k jehož posílení Rada vyzvala ve svém doporučení z
července 2011 v rámci evropského semestru. Ve stejném doporučení
zaměřeném na konkrétní stát Rada Maďarsko rovněž požádala,
aby rozšířilo analytickou působnost fiskální rady (např.
vypracování pravidelných makrofiskálních základních projekcí), což dosud ani po
přijetí zákona o hospodářské stabilitě v prosinci 2011 není
zajištěno.
(15)
Pravidelné a včasné sledování pokroku v
provádění strategie fiskální konsolidace pro nápravu nadměrného
schodku podporuje článek 10a nařízení Rady (ES) č. 1467/97,
který stanoví, že dotyčný členský stát předloží veškeré nezbytné
informace. V této souvislosti by měla být v aktualizaci
konvergenčního programu Maďarska v roce 2012 a následně, jakož i
v pravidelných pololetních zprávách o pokroku až do konce postupu při
nadměrném schodku vypracována samostatná kapitola v souladu se závazky
maďarských orgánů.
(16)
Opatření vedoucí k rozpočtové
konsolidaci by měla zajistit trvalé zlepšení salda veřejných financí
a zároveň se zaměřit na zkvalitnění veřejných financí
a posílení růstového potenciálu hospodářství,
DOPORUČUJE:
(1)
Maďarské orgány by měly odstranit
současný nadměrný schodek do roku 2012.
(2)
Maďarské orgány by měly snížit schodek
veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % HDP, a to
věrohodným a udržitelným způsobem v souladu s víceletým postupem
nastíněným v aktualizovaném konvergenčním programu Maďarska ze
dne 15. dubna 2011, jak jej schválilo stanovisko vyjádřené Radou dne 12.
července 2011. Za tímto účelem by měly maďarské orgány
zejména:
(a)
zajistit dosažení cílové hodnoty schodku na rok
2012 ve výši 2,5 % HDP oproti očekávanému výsledku 3 % HDP na základě
makroekonomického rámce po průběžné prognóze útvarů Komise z
února 2012, což by vyžadovalo dodatečné fiskální úsilí ve výši
alespoň ½ % HDP navíc k již plánovaným 1,9 % HDP; konkrétně by to
mělo být realizováno další konkretizací a důsledným provedením
opatření snižujících schodek zahrnutých v Plánu Kálmána Szélla a v
aktualizaci konvergenčního programu z roku 2011, jakož i přijetím
dalších nezbytných konsolidačních opatření strukturální povahy.
Použít možné neočekávané zisky na zlepšení celkového salda,
včetně možných jednorázových příjmů plynoucích z návratu
příjemců soukromého důchodového pilíře do veřejného
pilíře.
(b)
přijmout podle potřeby nezbytná další opatření
strukturální povahy v zájmu zajištění toho, že schodek v roce 2013, u
něhož se na základě makroekonomického rámce po průběžné
prognóze útvarů Komise z února 2012 odhaduje, že o 0,6 % HDP přesáhne
referenční hodnotu 3 % HDP podle Smlouvy, zůstane výrazně pod
uvedenou hodnotou, a to i po očekávaném a doporučeném úplným
vyřazením jednorázových příjmů ve výši téměř 1 % HDP.
Tato opatření by mohla zahrnovat další konkretizaci a provádění
plánovaných strukturálních reforem obsažených v Plánu Kálmána Szélla.
(c)
zahrnout do budoucích rozpočtových zákonů
ustanovení o dostatečných rezervách (navíc ke všeobecné rezervě podle
zákona o veřejných financích), aby se zajistilo dosažení rozpočtových
cílů i v případě nepředvídaných událostí.
(3)
Výše uvedené rozpočtové úpravy by měly
přispět k tomu, že poměr hrubého veřejného dluhu k HDP
začne klesat. Dostatečný pokrok směrem k dodržení
referenční hodnoty pro snížení dluhu by měl být konkrétně
zajištěn v průběhu tří let po nápravě nadměrného
schodku v souladu s čl. 2 odst. 1a nařízení č. 1467/97.
(4)
Jak doporučila Rada v červenci 2011,
maďarské orgány by měly uvést klíčová ústavní fiskální pravidla
do praxe úpravou základního zákona o hospodářské stabilitě. Numerická
pravidla by měla zajistit integraci rozpočtového procesu do závazného
střednědobého rámce a měla by být rozšířena analytická
působnost fiskální rady.
(5)
Rada stanoví lhůtu do [13. září 2012], ve
které maďarská vláda přijme účinná opatření a upřesní
ta opatření, jež budou nezbytná k dosažení pokroku při trvalé
nápravě nadměrného schodku. Při posuzování účinných
opatření se přihlédne k hospodářskému vývoji ve srovnání
s aktualizovaným výhledem uvedeným v pracovním dokumentu útvarů
Komise připojeném k doporučení Komise pro toto doporučení Rady.
Maďarské orgány by měly podat zprávu
o pokroku učiněném při provádění těchto
doporučení v rámci samostatné kapitoly aktualizace konvergenčního
programu, jež bude vypracována v roce 2012 a následně, jakož i v
pravidelných pololetních zprávách o pokroku do konce postupu při
nadměrném schodku v souladu se závazkem Maďarska.
Kromě toho Rada zdůrazňuje
důležitost dosažení střednědobého cíle pro zajištění
udržitelnosti veřejných financí nebo rychlého pokroku směrem k takové
udržitelnosti. Vyzývá proto maďarské orgány, aby vyvinuly nezbytné
strukturální úsilí k dosažení své cílové hodnoty schodku ve výši 2,2 % HDP v
roce 2013 tak, aby bylo zajištěno udržení střednědobého cíle –
aktuálně strukturálního salda ve výši -1,5 % HDP – současně s
trvalou nápravou nadměrného schodku.
Toto doporučení je určeno
Maďarsku.
V Bruselu dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně