               4.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 356/130

      P8_TA(2017)0440
      Východního partnerství: summit v listopadu 2017
      Doporučení Evropského parlamentu ze dne 15. listopadu 2017 Radě, Komisi a ESVČ k Východnímu partnerství před summitem konaným v listopadu 2017 (2017/2130(INI))
      (2018/C 356/18)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na články 2, 3 a 8 a na hlavu V, zejména články 21, 22, 36 a 37 Smlouvy o Evropské unii (SEU) a na část pátou Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),

                  —

                  s ohledem na zahájení Východního partnerství v Praze dne 7. května 2009 coby společného úsilí EU a jejích východních partnerů Arménie, Ázerbájdžánu, Běloruska, Gruzie, Moldavska a Ukrajiny,

                  —

                  s ohledem na společná prohlášení vydaná na summitech Východního partnerství v roce 2011 ve Varšavě, v roce 2013 ve Vilniusu a v roce 2015 v Rize,

                  —

                  s ohledem na Prohlášení vedoucích představitelů 27 členských států a Evropské rady, Evropského parlamentu a Evropské komise, které bylo přijato dne 25. března 2017 v Římě,

                  —

                  s ohledem na doporučení Parlamentního shromáždění Euronest, Fóra občanské společnosti v rámci Východního partnerství, Evropského výboru regionů a Konference regionálních a místních orgánů zemí Východního partnerství (CORLEAP) a jejich činnost,

                  —

                  s ohledem na sdělení Evropské komise a Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) o evropské politice sousedství (EPS), zejména zprávu o provádění přezkumu EPS z roku 2017 (JOIN(2017)0018) a revidovaný pracovní dokument z roku 2017 nazvaný „Východní partnerství – 20 výstupů do roku 2020: Zaměření se na hlavní priority a hmatatelné výsledky“ (Eastern Partnership – 20 Deliverables for 2020: Focusing on key priorities and tangible results) (SWD(2017)0300), jakož i sdělení z roku 2016 o globální strategii zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na závěry Rady pro zahraniční věci týkající se EPS a Východního partnerství,

                  —

                  s ohledem na své doporučení Radě ze dne 5. července 2017 týkající se 72. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů (1), na sváusnesení, zejména usnesení ze dne 15. června 2017 o případu Afgana Muhtarliho a situaci v oblasti sdělovacích prostředků v Ázerbájdžánu (2), ze dne 6. dubna 2017 (3) a 24. listopadu 2016 (4) o situaci v Bělorusku, ze dne 16. března 2017 o prioritách EU pro zasedání Rady OSN pro lidská práva v roce 2017 (5), ze dne 13. prosince 2016 o právech žen ve státech Východního partnerství (6), ze dne 21. ledna 2016 o dohodách o přidružení a prohloubených a komplexních zónách volného obchodu s Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou (7) a ze dne 9. července 2015 o přezkumu evropské politiky sousedství (8),

                  —

                  s ohledem na společné prohlášení parlamentů Gruzie, Moldavska a Ukrajiny ze dne 3. července 2017,

                  —

                  s ohledem na článek 113 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A8-0308/2017),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Východní partnerství je založeno na společném závazku Arménie, Ázerbájdžánu, Běloruska, Gruzie, Moldavska, Ukrajiny a Evropské unie k prohlubování vzájemných vztahů a dodržování mezinárodního práva a základních hodnot, včetně demokracie, právního státu, dodržování lidských práv, základních svobod a rovnosti žen a mužů, jakož i závazku k podpoře sociálně tržního hospodářství, udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že Východní partnerství usiluje o společné cíle, kterými jsou podpora stability, budování důvěry a spolupráce, podpora demokratických reforem, dobrých sousedských vztahů, mírového řešení konfliktů a regionální spolupráce, posilování mezilidských kontaktů a rozvoj obchodu, a to s cílem prohloubit politický dialog, přidružení a hospodářskou spolupráci a integraci;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že EU se prostřednictvím své globální strategie a revidované EPS snaží přiblížit své partnery pomocí urychleného procesu politického přidružení k EU a hospodářské integrace s ní, přičemž se současně zaměřuje na podporu politické stabilizace, společenské odolnosti a hospodářské prosperity ve svém sousedství a nabízí příležitosti pro privilegované politické a hospodářské vztahy v souladu s mírou ambicí jednotlivých partnerských zemí;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že na straně EU existuje závazek pokračovat ve spolupráci se všemi zeměmi Východního partnerství, pokud nebudou zpochybňovány nebo ohrožovány základní evropské hodnoty, neboť se EU domnívá, že spolupráce je hodnota sama o sobě, a je pevně přesvědčena, že vede k situacím prospěšným pro všechny zúčastněné strany;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že EU a její partneři potřebují sladit zdroje a nástroje s přijatými závazky a že je nutné, aby se partneři více zaměřili na provádění stávajících dohod;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že účastníci summitu v Rize konaném v roce 2015 požadovali, aby bylo do příštího summitu dosaženo pokroku v oblasti 1) posilování institucí a řádné správy věcí veřejných, 2) mobility a mezilidských kontaktů, 3) hospodářského rozvoje a tržních příležitostí a 4) konektivity, energetické účinnosti, životního prostředí a změny klimatu;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že od posledního summitu bylo dosaženo významného pokroku, zejména díky tomu, že byly uzavřeny a vstoupily v platnost tři dohody o přidružení zahrnující prohloubenou a komplexní zónu volného obchodu, a to s Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou, a že byl v roce 2017 zaveden bezvízový režim s Gruzií a Ukrajinou (s Moldavskem v roce 2014), uzavřena jednání o dohodě o komplexním a posíleném partnerství s Arménií (která slouží jako příklad, jak může být jedna země členem Euroasijské hospodářské unie a současně se podílet na unijních strategiích sousedství), zahájena jednání o nové komplexní dohodě s Ázerbájdžánem, přijaty zásadní reformy v řadě těchto zemí s politickou, technickou a finanční podporou Evropské unie a nadále se pokračovalo v politice „kritické angažovanosti“ vůči Bělorusku;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že od zahájení projektu Východního partnerství v Praze došlo u některých jeho zakládajících členů k celkovému zhoršení situace v oblasti lidských práv a ke zvrácení demokratizačních trendů; vzhledem k tomu, že jednou z hlavních výzev bude usnadnění probíhajícího přechodu k otevřené, odpovědné, stabilní a životaschopné demokracii;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že zvýšená mobilita mezi partnerskými zeměmi a EU a zlepšení mezilidských kontaktů zůstávají nepostradatelným nástrojem prosazování evropských hodnot;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že cílem nového strategického pracovního plánu, který předložily Komise a ESVČ a který spojuje dvoustrannou a regionální spolupráci, je řídit budoucí činnost EU a šesti partnerských zemí tím, že se zaměří na splnění dvaceti požadavků do roku 2020;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že nezávislost, svrchovanost a územní celistvost východních partnerů EU zůstávají ohroženy nevyřešenými regionálními konflikty, včetně několika, které zahájila a stále aktivně udržuje Ruská federace v rozporu se svým mezinárodním závazkem prosazovat mezinárodní právní řád; vzhledem k tomu, že by se EU měla aktivněji zapojit do úsilí o mírové řešení všech konfliktů, které probíhají v jejím sousedství; vzhledem k tomu, že ruská agrese vůči Ukrajině, anexe poloostrova Krym a pokračující okupace dvou gruzínských regionů spolu s ruskými hybridními hrozbami, mezi něž patří také činnosti zaměřené na destabilizaci a propaganda, ohrožují bezpečnost Evropy jako celku;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že politika Východního partnerství je založena na svrchovaném právu jednotlivých partnerů zvolit si úroveň cílů, o jejichž dosažení usilují ve svých vztazích s EU; vzhledem k tomu, že země, které usilují o navázání užších vztahů s EU, by měly mít možnost počítat s intenzivnější pomocí a podporou při dosahování společně stanovených cílů, pokud splní stávající reformní závazky, a to v souladu se zásadou „více za více“;

                  1.

                  dává Radě, Komisi a Evropské službě pro vnější činnost následující doporučení:

            K budoucnosti Východního partnerství

                  a)

                  zajistit, aby summit, který se bude konat v listopadu 2017, byl zaměřený na budoucnost, přinesl novou dynamiku a stanovil jasnou politickou vizi pro budoucnost Východního partnerství jako dlouhodobé politiky; zajistit, aby výsledky tohoto summitu prioritně poskytly půdu k prosazování základních hodnot Evropské unie, zejména dodržování demokracie, lidských práv, základních svobod, právního státu, zákazu diskriminace a rovnosti žen a mužů, z nichž vychází Východní partnerství, přičemž je třeba zdůraznit, že tyto hodnoty jsou jádrem dohod o přidružení, a také uznat závazek dotčených partnerů tyto hodnoty uplatňovat a prosazovat;

                  b)

                  dostát velkým očekáváním občanů ve všech partnerských zemích, pokud jde o vymýcení korupce, boj proti organizované trestné činnosti a upevnění právního státu a řádné správy věcí veřejných; usilovat tedy o to, aby se partneři opětovně zavázali k přijetí a plnému provedení reforem v oblasti soudnictví, veřejné správy a boje proti korupci a organizované trestné činnosti, a to na základě vhodných plánů s jasně vymezenými cíli a časovým rámcem;

                  c)

                  posílit občanskou společnost v partnerských zemích a její klíčovou úlohu v rámci Východního partnerství jakožto nepostradatelný prvek v procesu upevňování demokracie a rovněž jako platformu pro regionální spolupráci, a to nekompromisním odmítáním veškerých zákonů a opatření, které se snaží omezit její legitimní činnost, podporou jejího hlubšího zapojení do vymezování, kontroly a sledování způsobu provádění reforem souvisejících s tímto partnerstvím, jakož i prosazováním transparentnosti a odpovědnosti veřejných orgánů;

                  d)

                  podpořit reformy volebního systému, které zajistí soulad právních úprav s mezinárodními normami, doporučeními mezinárodních pozorovatelských misí vedených OBSE a stanovisky Benátské komise, kterých bude dosaženo prostřednictvím transparentního procesu a které budou předmětem širší konzultace a co možná největší shody s opozicí a občanskou společností, a to s cílem zlepšit volební systémy bez zaujatosti ve prospěch vládnoucích stran; zajistit důsledné uplatňování stávajícího hlediska podmíněnosti ze strany EU v případě reforem volebního systému;

                  e)

                  zajistit, aby v závěrech summitu, který se bude konat v listopadu 2017, byly vyhodnoceny dosavadní úspěchy, byla v nich zdůrazněna potřeba splnit všechny již přijaté závazky a aby v nich byly představeny nové podněty pro budoucnost partnerství, včetně hmatatelných výsledků pro občany, zejména z hlediska zaměstnanosti, snížení socioekonomické nerovnosti, dopravy, konektivity, energetické nezávislosti, mobility a vzdělávání, přičemž je třeba vzít na vědomí, že důležitým nástrojem je v tomto ohledu nový evropský plán vnějších investic (EEIP);

                  f)

                  usilovat o řešení problému nezaměstnanosti, zejména nezaměstnanosti mladých lidí, a to mimo jiné pomocí balíčku podpůrných opatření pro tyto lidi, jako je program EU4Youth, a prostřednictvím rozvoje dovedností přizpůsobených měnícím se požadavkům trhu práce vedle dalšího pomocí odborného vzdělávání a přípravy, podporou podnikání, místních odvětví a udržitelného zemědělství, rozvojem cestovního ruchu a digitální ekonomiky a taktéž rozšířením sociální infrastruktury a odvětví veřejných a soukromých služeb, kam patří i odvětví zdravotní péče a pečovatelských služeb;

                  g)

                  prosazovat a aktivně podporovat provádění antidiskriminační politiky na všech úrovních společnosti; zajistit začleňování hlediska rovnosti žen a mužů do veřejných politik a podporovat zaměstnatelnost a podnikání žen, přičemž kontinuita této politiky musí být zaručena i v období po cílovém roce 2020;

                  h)

                  zavázat se ke spolupráci na zvýšené mobilitě mezi EU a partnerskými zeměmi; podporovat Moldavsko, Gruzii a Ukrajinu při provádění dohody o uvolnění vízového režimu a zajistit, aby v budoucnu nebyly aktivovány mechanismy pozastavení, zejména prostřednictvím úzké spolupráce v policejní a celní oblasti za účelem ochrany proti bezpečnostním hrozbám, kriminalitě a překračováním doby povoleného pobytu; zahájit dialog o vízech s Arménií, podpořit pokrok Ázerbájdžánu při provádění dohody o zjednodušení vízového režimu a dohody o zpětném přebírání s cílem zahájit dialog o vízech v budoucnosti a uzavřít jednání o dohodě o zjednodušení vízového režimu a dohodě o zpětném přebírání s Běloruskem ku prospěchu jeho občanů, a to za předpokladu, že tyto země dosáhnou významného pokroku v oblasti základních hodnot a splní přesné podmínky stanovené v akčních plánech pro uvolnění vízového režimu;

                  i)

                  dále zvýšit příležitosti pro užší spolupráci v oblastech vzdělávání, výzkumu a inovací, zejména pomocí usnadnění účasti na programech, jako je Erasmus+, Šíření excelence a rozšiřování účasti a EU4Innovation, a poskytnutím úvěrových záruk skupinou Evropské investiční banky v rámci jejího programu InnovFin; poskytnout podporu v zájmu reformy systému vzdělávání a zaplnění mezery v oblasti výzkumu a inovací;

                  j)

                  zajistit, aby výsledky summitu, který se bude konat v listopadu 2017, přinesly také obnovený impuls k oživení příležitostí k udržitelnému hospodářskému růstu, modernizaci stávajících odvětví, obchodní a investiční příležitosti, včetně vnitroregionálních příležitostí pro přeshraniční spolupráci, přičemž by zvláštní důraz měl být kladen na podnikatelského ducha a malé a střední podniky;

                  k)

                  požadovat přehodnocenou podporu EU pro programy pro přidružení a související strukturální reformy, zejména ty, které umožňují lepší konkurenceschopnost, příznivější podnikatelské prostředí a odpovídající přístup ke zdrojům financování, mimo jiné pomocí iniciativy EU4Business; pozorně sledovat provádění prohloubených a komplexních dohod o volném obchodu s cílem předejít sociálnímu a environmentálnímu dumpingu; vypracovat cílenou formu podpory malých a středních podniků s cílem pomoci jim plně absorbovat potenciál ukrytý v prohloubených a komplexních dohodách o volném obchodu; prosazovat a podporovat skutečnou reformu hospodářského systému, jejímž cílem bude postupné ukončování monopolů a omezování úlohy oligarchů, a to přijetím vhodných právních předpisů, jakož i pomocí rozsáhlé reformy bankovního a finančního odvětví zaměřené na boj proti praní peněz a daňovým únikům;

                  l)

                  podporovat rozvoj nezbytné dopravní infrastruktury a infrastruktury pro připojení, mimo jiné pomocí ambiciózního investičního plánu týkajícího se hlavní transevropské dopravní sítě, a podporovat rovněž vnitroregionální obchod; podporovat infrastrukturní projekty, které vytvoří nové příležitosti pro obchod a umožní intenzivnější komunikaci a výměnu mezi EU a partnerskými zeměmi, jakož i mezi partnery navzájem;

                  m)

                  posílit energetickou nezávislost i účinnost pomocí zvláštních investic a diverzifikace zdrojů energií, zejména pokud jde o energii z obnovitelných zdrojů a snížení závislosti na fosilních palivech, a to prostřednictvím posílené spolupráce ve všech prioritních oblastech, které pokrývá energetická unie EU, a užšího začlenění trhů s energií partnerských zemí do evropského trhu s energií, přičemž by zvláštní pozornost měla být věnována propojenosti energetických soustav a infrastruktuře; zajistit, aby všechny části nové potrubní infrastruktury v regionu, ať už na pevnině, či v moři, včetně plynovodu Nord Stream 2, plně odpovídaly právním předpisům EU, byly v souladu se strategií energetické unie a neohrožovaly energetickou bezpečnost regionu; spolupracovat s východními partnery za účelem podpory domácností, na které nejvíce dopadají vzrůstající ceny energií;

                  n)

                  zajistit, aby byly mezinárodní dohody a závazky v oblasti jaderné bezpečnosti a ochrany životního prostředí respektovány v plné míře; vystupňovat úsilí o splnění závazků v oblasti změny klimatu, a to i prostřednictvím informování veřejnosti a postupného a udržitelného ukončování provozu zastaralých elektráren v Arménii a na Ukrajině; pečlivě sledovat rozvoj nových projektů, jako je jaderná elektrárna v běloruském Ostrovci;

                  o)

                  zajistit, aby se závěry summitu, který se bude konat v listopadu 2017, zabývaly také bezpečnostními hrozbami a konflikty, které mají dopad na nezávislost, svrchovanost, územní celistvost, základní lidská práva, politickou, sociální a hospodářskou stabilitu a rozvoj partnerských zemí a celého regionu jako celku;

                  p)

                  zavázat se k tomu, že budou zachovávat jednotnost postupu členských států EU při udržování kolektivního tlaku na Rusko, jehož vojenská přítomnost v regionu za poslední roky posílila, a to především prostřednictvím posílených a cíleně zaměřených restriktivních opatření, že budou prosazovat řešení konfliktu na východní Ukrajině pomocí řádného provedení dohod z Minsku a zachováním pozorovatelské mise OSCE, že budou prosazovat řešení konfliktu mezi Ruskem a Gruzií dosažením hmatatelných výsledků při ženevských mezinárodních jednáních a tím, že se Rusko bude plně řídit dohodou o příměří z roku 2008, že budou prosazovat obnovu plné svrchovanosti Ukrajiny nad územím krymského poloostrova, Gruzie nad okupovanými územími Abcházie a Jižní Osetie a v případě Moldavska nad Podněstřím, že budou věnovat náležitou pozornost nebezpečné situaci na východní Ukrajině z hlediska ekologie, že budou podporovat své partnery při upevňování jejich odolnosti a že skoncují s dalšími hrozbami státem podporovaných vražd, kybernetické války, dezinformací a dalších druhů destabilizace;

                  q)

                  zdůraznit, že je nepřijatelné, aby se východní partner zúčastnil vojenského cvičení zaměřeného proti EU nebo některým z jejích partnerů, jako bylo například Ruskem vedené cvičení „Zapad 2017“ v Bělorusku; zajistit, aby se partnerská země takových cvičení v budoucnu opětovně neúčastnila;

                  r)

                  vyzvat k okamžitému ukončení ozbrojených konfliktů mezi arménskými a ázerbájdžánskými vojenskými jednotkami, které zbytečně vedou k obětem z řad civilního obyvatelstva a vojáků a současně brání sociálně-ekonomickému rozvoji; potvrdit podporu snahám spolupředsedů Minské skupiny OBSE vyřešit konflikt o Náhorní Karabach a jejich základním zásadám z roku 2009, které zahrnují zásady územní celistvosti, sebeurčení a zdržení se silového řešení; vyzvat Arménii a Ázerbájdžán, aby opětovně zahájily jednání v dobré víře s cílem uplatnit tyto zásady, a vyřešit tak konflikt, který nemá vojenské řešení; vyzývá vlády Arménie a Ázerbájdžánu, aby uspořádaly rozhovory na vysoké úrovni a zavázaly se k přijetí opatření k vybudování skutečné důvěry a k vedení dialogu mezi arménskou a ázerbájdžánskou občanskou společností; podmínit ratifikaci nových dohod mezi EU a jednotlivými stranami přijetím smysluplných závazků a podstatným pokrokem k vyřešení konfliktu, například zachováním příměří a podporou provádění základních zásad z roku 2009;

                  s)

                  požadovat nepřetržitou podporu činností, které vykonávají mise EU a OBSE v Gruzii, Moldavsku a na východní Ukrajině, coby zásadních operací za účelem zajištění míru a bezpečnosti především pro občany v daných místech; zajistit účinné naplňování mandátu těchto misí a požadovat po Rusku, aby jim zaručilo neomezených přístup; zvážit podporu vyslání ozbrojené policejní mise OBSE na východní Ukrajinu; zvážit spolu s partnerskými zeměmi možnosti posílené úlohy EU při řešení těchto konfliktů, mimo jiné prostřednictvím zahájení ambiciózních plnohodnotných misí společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP) pověřených posílením bezpečnosti a stability;

                  t)

                  vyzvat země Východního partnerství k plné spolupráci s EU, pokud jde o řešení výzev, jež představují například nelegální migrace, terorismus, kybernetická kriminalita, obchodování s lidmi, pašeráctví a nelegální obchod;

                  u)

                  v rámci politiky Východního partnerství zvážit atraktivní dlouhodobější model „Východní partnerství+“ pro přidružené země, které dosáhly podstatného pokroku při provádění reforem v souvislosti s dohodou o přidružení a prohloubenou a komplexní dohodou o volném obchodu, jež by mohly v konečném důsledku vést k připojení k celní unii, energetické unii, digitální unii a schengenskému prostoru, širšímu přístupu na vnitřní trh EU, zapojení do dopravních sítí EU, průmyslovým partnerstvím, vyšší účasti na dalších programech a agenturách EU, zvýšené spolupráci v oblasti SBOP a bezprostřednějším opatřením, jako jsou dodatečné jednostranné celní preference, konkrétní časový rámec pro zrušení roamingových tarifů mezi partnerskými zeměmi a EU a rozvoj vysokokapacitního širokopásmového přístupu; zpřístupnit model „Východní partnerství+“ dalším zemím Východního partnerství, jakmile budou na tyto posílené závazky připraveny a jakmile dosáhnou výrazného pokroku při provádění vzájemně dohodnutých reforem;

                  v)

                  zvážit pro nepřidružené země nové prostředky podpory občanské společnosti, podnikání, akademických obcí, komunit nezávislých médií a mladých lidí, mimo jiné pomocí dodatečného financování a partnerství v oblasti mobility;

                  w)

                  zajistit, aby společné cíle byly v obou případech podle potřeby střednědobé a dlouhodobé, a současně podpořit některé z partnerských zemí, aby přesáhly mentální rozměr volebních cyklů ve prospěch strategičtějších vizí;

            K provádění Východního partnerství

                  x)

                  opětovně zdůraznit zásadu diferenciace a skutečnost, že rozsah a hloubka spolupráce s EU se řídí ambicemi Unie a dané partnerské země, jakož i rychlostí a kvalitou reforem, které mají být hodnoceny na základě toho, zda jsou prováděny v plném rozsahu a účinným způsobem, především pokud jde o respektování demokratického zřízení, lidských práv, základních svobod, právního státu a řádné správy věcí veřejných;

                  y)

                  zdůraznit, že cílem Východního partnerství je vytvořit nezbytné podmínky pro úzké politické přidružení a hospodářskou integraci, včetně účasti na unijních programech; opětovně zdůraznit, že dohody o přidružení uzavřené s Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou nepředstavují konečný cíl v rámci vztahů těchto zemí s EU; opětovně vyjádřit uznání evropským aspiracím těchto zemí; poukázat na to, že podle článku 49 SEU a v souladu s římským prohlášením učiněným dne 25. března 2017 může kterýkoli evropský stát požádat o členství v Evropské unii, pokud splní kodaňská kritéria a respektuje zásady demokracie, ctí základní svobody a lidská práva, včetně práv menšin, a dodržuje zásady právního státu; s naléhavostí v této souvislosti vyzvat členské státy, aby vyslovily souhlas s ambiciózní deklarací pro summit konaný v roce 2017, v níž budou vytyčeny relevantní dlouhodobé cíle;

                  z)

                  vyzvat Gruzii, Moldavsko a Ukrajinu, aby se zaměřily na plné provedení programů pro přidružení s cílem odblokovat všechny příležitosti, které jsou na základě těchto dohod k dispozici, a zapojily se také do společných debat o pokroku, příležitostech a výzvách v oblasti reforem týkajících se dohod o přidružení a prohloubených a komplexních dohod o volném obchodu; připomenout, že skutečné provedení výše uvedených reforem je důležité pro budoucí stabilitu a rozvoj zemí a pro dobré životní podmínky jejich společností; potvrdit, že prohloubení vztahů v rámci modelu Východní partnerství+ i jakékoli vyhlídky na členství v EU vyžadují podstatný pokrok z hlediska provedení těchto reforem, zejména pokud jde o právní stát, dodržování lidských práv a řádnou správu věcí veřejných;

                  aa)

                  zajistit, aby přísná podmíněnost byla vždy spojena se současnou a další mírou spolupráce a podpory pro partnery a byla také vždy dodržována; zdůraznit, že finanční podpora EU poskytovaná jejím partnerům bude podmíněna konkrétními reformními kroky a jejich účinným provedením a že přístup EU založený na pobídkách bude i nadále přinášet prospěch partnerům, kteří se do ambiciózních reforem nejvíce zapojí; počítat s vyplácením grantů v menších částkách, aby mohla EU lépe reagovat na neočekávané krize nebo nedostatečné reformy; zdůraznit zejména, že nebude ratifikována žádná komplexní dohoda se zemí, která nerespektuje hodnoty EU, zejména tím, že neprovádí rozhodnutí Evropského soudu pro lidská práva a obtěžuje, zastrašuje nebo pronásleduje obránce lidských práv, nevládní organizace a novináře; dále zdůraznit, že před tím, než bude zahájen a uzavřen jakýkoli nový dialog o bezvízovém režimu, je třeba dosáhnout jasných referenčních hodnot; připomenout, že zvrácení již dříve dosaženého pokroku systematicky povede k pozastavení dohod, a to i v oblasti bezvízových režimů a financování ze strany EU;

                  ab)

                  podporovat vícestranný rozměr Východního partnerství coby prostředek posílení vícestranného budování důvěry, zejména v oblastech postižených konflikty, vytváření příležitostí k regionální spolupráci, a to i prostřednictvím nadnárodních platforem občanské společnosti, spolupráce mezi místními a regionálními orgány a přeshraničními projekty, jako jsou programy na podporu mezilidských kontaktů zahrnující mezikulturní dialog a mladší generaci jako prvky změny;

                  ac)

                  zdůraznit, že je důležité sdělovat informace o politikách týkajících se Východního partnerství na interní i externí úrovni souvislým a účinným způsobem a zpřístupnit možnosti v oblasti komunikace přizpůsobené konkrétním regionům, zejména za účelem zaplnění mezery v informovanosti, pokud jde o EU a vztahy s jejími partnery; uznat znamenitou práci, kterou doposud odvedla pracovní skupina East StratCom, a podpořit její činnost dalšími finančními prostředky; zabývat se otázkou poskytování lepších informací o konkrétních výhodách a cílech Východního partnerství, vyvracet dezinformace poskytováním podložených, přístupných a kvalitních informací ve všech jazycích partnerských zemí a zaručit plné dodržování svobody projevu;

                  ad)

                  zajistit, aby podpora EU byla individuálně přizpůsobena tak, aby odpovídala úrovni společných ambicí ve věci spolupráce s jednotlivými partnery na základě zásad „více za více“ a „méně za méně“; požadovat zejména, aby EU sladila své rozpočtové nástroje, jako je evropský nástroj sousedství a Evropský fond pro udržitelný rozvoj, s politickými úkoly a prováděcími strategiemi, a to především v rámci svých výročních a víceletých rozpočtových postupů;

                  ae)

                  uvítat návrhy Komise týkající se poskytování makrofinanční pomoci partnerům a současně trvat na přísné a účinné podmíněnosti spojené s návrhy, zejména pokud jde o dodržování zásad právního státu (včetně nezávislého soudnictví a parlamentního systému více politických stran), zajištění řádné správy věcí veřejných (včetně účinného boje proti korupci), obranu lidských práv a svobodu sdělovacích prostředků; předkládat Parlamentu a Radě každých šest měsíců podrobnou písemnou zprávu o pokroku, kterého bylo dosaženo v těchto třech oblastech v případě partnerů, kteří z této pomoci již těží; vyzvat Komisi, aby navrhla nové programy makrofinanční pomoci pro partnerské země, které úspěšně minulé programy dokončily, výše uvedenou podmíněnost v budoucích návrzích na poskytování takové pomoci systematicky zajistit a rovněž zajistit, aby se důsledně uplatňovala, především v případě Moldavska;

                  af)

                  požádat Komisi, Evropskou investiční banku a další multilaterální finanční instituce, aby vyvíjely činnost směrem k úspěšnému uplatňování investičního plánu pro Evropu a podpůrného mechanismu určeného pro země Východního partnerství, které se zavázaly k provedení dohod o přidružení; požadovat vytvoření svěřenského fondu pro Ukrajinu, Gruzii a Moldavsko založeného na osvědčených postupech získaných v souvislosti s nástroji několika investorů, přičemž je třeba zdůraznit, že tento svěřenský fond by se měl zaměřit na soukromé a veřejné investice, zejména na ty, které jsou určeny na sociální a hospodářskou infrastrukturu a na oživení schopnosti využívat investice, a na koordinaci podpory mezinárodních finančních institucí a mezinárodních dárců v konkrétním místě; zvážit uspořádání konference investorů zaměřené na Ukrajinu v zájmu podpory humanitárních potřeb země, které byly vyvolány konfliktem v její východní části a anexí Krymu; zajistit, aby využívání všech těchto finančních prostředků rovněž podléhalo důsledné kontrole, aby se předcházelo jakémukoli jejich zneužití;

                  ag)

                  zopakovat svou rozhodnou podporu příspěvkům Parlamentu k politice Východního partnerství a její kontrole, zejména pokud jde o dopad této politiky na životy občanů; posílit v tomto ohledu úlohu Parlamentního shromáždění Euronest v rámci nové vícestranné struktury Východního partnerství a úlohu Parlamentních výborů pro přidružení, jakož i Výborů pro parlamentní spolupráci v rámci Rady přidružení nebo Rady pro spolupráci; uvítat programy komplexního přístupu k poskytování demokratické podpory, které se nyní provádějí; vyzvat poslance parlamentů z partnerských zemí, aby spolupracovali na kontrole provádění a na výměně osvědčených postupů; posílit zapojení Fóra občanské společnosti Východního partnerství do tohoto procesu;

                  ah)

                  vzít na vědomí odhodlání Parlamentu posílit monitorování toho, jak jsou prováděny mezinárodní dohody s východními partnery, a zvýšit kontrolu podpory EU poskytované za tímto účelem; reagovat na výzvu Parlamentu určenou partnerům a Komisi, která se týká zvýšení transparentnosti všech příjemců financování EU; vyzvat Komisi a ESVČ, aby každých šest měsíců předkládaly Radě a Parlamentu podrobnou písemnou zprávu o provádění těchto dohod;

                  ai)

                  vzít na vědomí odhodlání Parlamentu zvýšit kontrolu jednání o budoucích mezinárodních dohodách s východními partnery; vyzvat Radu, aby Parlamentu v souladu s příslušnou interinstitucionální dohodou (9) bezodkladně předložila veškeré náležité směrnice pro vyjednávání; uvítat účinnou spolupráci Komise a ESVČ s Parlamentem při poskytování informací o těchto jednáních, ale vyzvat je, aby také v souladu s příslušnou rámcovou dohodou (10) bezodkladně předložily návrhy textů k jednání a parafované dohody;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby toto doporučení předal Radě, Komisi, Evropské službě pro vnější činnost a pro informaci zvláštnímu zástupci EU pro jižní Kavkaz a krizi v Gruzii, Parlamentnímu shromáždění OBSE, Parlamentnímu shromáždění Rady Evropy a vládám a parlamentům zemí Východního partnerství.

         (1)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0304.

         (2)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0267.

         (3)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0126.

         (4)  Přijaté texty, P8_TA(2016)0456.

         (5)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0089.

         (6)  Přijaté texty, P8_TA(2016)0487.

         (7)  Přijaté texty, P8_TA(2016)0018.

         (8)  Úř. věst. C 265, 11.8.2017, s. 110.

         (9)  Úř. věst. C 95, 1.4.2014, s. 1.

         (10)  Úř. věst. L 304, 20.11.2010, s. 47.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 28. prosince 2017 o zásadách pro vyplácení dividend (ECB/2017/44)

text:
               11.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 28. prosince 2017
   o zásadách pro vyplácení dividend
   (ECB/2017/44)
   (2018/C 8/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (2),
   vzhledem k těmto důvodům:
   Úvěrové instituce musí pokračovat v přípravě na včasné a plné uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (4) v náročných makroekonomických a finančních podmínkách, které vytvářejí tlak na ziskovost úvěrových institucí, a v důsledku toho na jejich schopnost vytvořit si kapitálovou základnu. I když je třeba, aby úvěrové instituce financovaly hospodářství, součástí přiměřeného řízení rizik a spolehlivého bankovního systému je konzervativní politika vyplácení dividend. Měla by být použita stejná metoda, která byla vymezena v doporučení Evropské centrální banky ECB/2016/44 (5),
   PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   I.

               1.

               Úvěrové instituce by měly zavést dividendovou politiku, která vychází z konzervativních a obezřetných předpokladů, tak aby po každém vyplacení dividend splňovaly příslušné kapitálové požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení.

                           a)

                           Úvěrové instituce jsou povinny neustále splňovat platné minimální kapitálové požadavky („požadavky pilíře 1“). To zahrnuje poměr kmenového kapitálu tier 1 ve výši 4,5 %, kapitálový poměr tier 1 ve výši 6 % a celkový kapitálový poměr ve výši 8 %, jak je uvedeno v článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013.

                           b)

                           Kromě toho jsou úvěrové instituce povinny neustále splňovat kapitálové požadavky, které jsou uloženy rozhodnutím přijatým v rámci procesu dohledu a hodnocení ve smyslu čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013 a které jdou nad rámec požadavků pilíře 1 („požadavky pilíře 2“).

                           c)

                           Úvěrové instituce jsou rovněž povinny splňovat požadavek kombinovaných kapitálových rezerv ve smyslu čl. 128 odst. 6 směrnice 2013/36/EU.

                           d)

                           Úvěrové instituce jsou též povinny k příslušnému datu, kdy skončí období postupného zavádění, dosáhnout plné výše („fully loaded“) (6) poměru kmenového kapitálu tier 1, kapitálového poměru tier 1 a celkového kapitálového poměru. Jde o plné uplatňování výše uvedených poměrů po uplatnění přechodných ustanovení, jakož i požadavku kombinovaných kapitálových rezerv ve smyslu čl. 128 odst. 6 směrnice 2013/36/EU. Přechodná ustanovení jsou stanovena v hlavě XI směrnice 2013/36/EU a v části desáté nařízení (EU) č. 575/2013.

                     Tyto požadavky musí být splněny jak na konsolidované úrovni, tak na individuálním základě, ledaže bylo od uplatňování požadavků na individuálním základě upuštěno podle článku 7 a 10 nařízení (EU) č. 575/2013.

               2.

               Pokud jde o vyplácení dividend (7) úvěrovými institucemi za finanční rok 2017 v roce 2018, doporučuje ECB toto:

                           a)

                           Kategorie 1: Úvěrové instituce, které i) splňují platné kapitálové požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) a které ii) k 31. prosinci 2017 již dosáhly plné výše poměrů, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), by měly rozdělovat svůj čistý zisk v podobě dividend konzervativně tak, aby byly i nadále schopny plnit všechny uvedené požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení, a to i v případě zhoršených hospodářských a finančních podmínek;

                           b)

                           Kategorie 2: Úvěrové instituce, které k 31. prosinci 2017 splňují platné kapitálové požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c), avšak k tomuto datu nedosáhly plné výše poměrů, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), by měly rozdělovat svůj čistý zisk v podobě dividend konzervativně tak, aby byly i nadále schopny plnit všechny uvedené požadavky a požadavky vyplývající z výsledků procesu dohledu a hodnocení, a to i v případě zhoršených hospodářských a finančních podmínek. Kromě toho by měly zásadně vyplácet dividendy jen v takovém rozsahu, aby byl zabezpečen přinejmenším lineární (8) postup směrem k naplnění kapitálových požadavků v plném rozsahu, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), a požadavků vyplývajících z výsledků procesu dohledu a hodnocení;

                           c)

                           Kategorie 3: Úvěrové instituce, které porušují požadavky uvedené v odst. 1 písm. a), b) nebo c), by v zásadě neměly vyplácet žádné dividendy.

                     Úvěrové instituce, které nejsou schopny postupovat v souladu s tímto doporučením, protože mají za to, že jsou na základě právních předpisů povinny vyplatit dividendy, by se měly neprodleně obrátit na příslušný společný tým dohledu.
               Od úvěrových institucí spadajících do kategorií 1, 2 a 3, jak jsou uvedeny v odst. 2 písm. a), b) a c), se rovněž očekává, že dodrží pokyny v rámci pilíře 2. Za jinak nezměněných okolností lze očekávat, že kapitálové požadavky (9) zůstanou víceméně stabilní. Pokud úvěrová instituce nedodržuje nebo očekává, že nedodrží pokyny v rámci pilíře 2, měla by se neprodleně obrátit na svůj společný tým dohledu. ECB přezkoumá důvody, proč výše kapitálu úvěrové instituce poklesla, nebo se očekává, že poklesne, a zváží přijetí vhodných a přiměřených opatření vůči dané instituci.

         II.
   Toto doporučení je určeno významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám vymezeným v čl. 2 bodě 16 a 22 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).
   III.
   Toto doporučení je dále určeno vnitrostátním příslušným a pověřeným orgánům, pokud jde o méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny vymezené v čl. 2 bodě 7 a 23 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). Od vnitrostátních příslušných a pověřených orgánů se očekává, že toto doporučení uplatní na uvedené subjekty a skupiny způsobem, který považují za vhodný (10).

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. prosince 2017.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (2)  Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

      (5)  Doporučení Evropské centrální banky ECB/2016/44 ze dne 13. prosince 2016 o zásadách pro vyplácení dividend (Úř. věst. C 481, 23.12.2016, s. 1).

      (6)  Všechny rezervy v plné výši.

      (7)  Úvěrové instituce mohou mít různé právní formy, např. kótované společnosti a společnosti, které nejsou akciovými společnostmi, jako např. vzájemné společnosti („mutuals“), družstva nebo spořitelny. Pojem „dividenda“ používaný v tomto doporučení označuje jakýkoli druh výplaty hotovosti, který podléhá schválení valnou hromadou.

      (8)  V praxi to znamená, že během období čtyř let počínaje 31. prosincem 2014 by si měly úvěrové instituce v zásadě ponechat ročně alespoň 25 % té části poměru kmenového kapitálu tier 1, kapitálového poměru tier 1 a celkového kapitálového poměru, která jim chybí ke splnění uvedených kapitálových požadavků v plném rozsahu, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d).

      (9)  Kapitálovými požadavky se rozumí součet požadavků pilíře 1, požadavků pilíře 2, bezpečnostní kapitálové rezervy a požadavků vyplývajících z pokynů v rámci pilíře 2. Bez ohledu na postupné zavádění bezpečnostní kapitálové rezervy by měly úvěrové instituce počítat s tím, že pokyny v rámci pilíře 2 budou vymezeny v kladných hodnotách i v budoucnu.

      (10)  Pokud se toto doporučení uplatňuje na méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny, které se domnívají, že nejsou schopny podle něj postupovat, protože mají za to, že jsou na základě právních předpisů povinny vyplatit dividendy, měly by se neprodleně obrátit na své vnitrostátní příslušné orgány.


title: Doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2018 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska z roku 2018

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/98

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 13. července 2018
      k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2018 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska z roku 2018
      (2018/C 320/22)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které Rumunsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

                  (2)

                  Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Rumunsku pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Rumunsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017 (2), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Rumunska v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 10. května 2018 předložilo Rumunsko svůj národní program reforem na rok 2018 a dne 14. května 2018 svůj konvergenční program z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (4)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (5)

                  Na Rumunsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2018 vláda plánuje celkový schodek ve výši 2,95 % HDP v roce 2018 a poté jeho postupné snižování až na 1,45 % HDP v roce 2021. Neočekává se, že by v období do roku 2021, což je konec programového období, bylo dosaženo střednědobého rozpočtového cíle – tj. strukturálního schodku ve výši 1 % HDP. Přepočítané strukturální saldo by mělo v roce 2021 dosáhnout – 2,1 %. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP zůstane do roku 2021 pod 40 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý. Opatření nezbytná k podpoře plánovaných cílových schodků nebyla nadto dostatečně upřesněna.

                  (6)

                  Dne 16. června 2017 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) rozhodla, že v roce 2016 bylo v Rumunsku zjištěno významné odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle. Vzhledem ke zjištěnému významnému odchýlení Rada dne 16. června 2017 Rumunsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (4) nepřekročila v roce 2017 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Dne 5. prosince 2017 Rada shledala, že Rumunsko v reakci na doporučení Rady ze dne 16. června 2017 nepřijalo účinné opatření, a vydala revidované doporučení. V tomto novém doporučení Rada Rumunsko vyzvala, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřekročila v roce 2018 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP. Dne 22. června 2018 Rada (5) shledala, že Rumunsko v reakci na doporučení Rady ze dne 5. prosince 2017 nepřijalo účinné opatření. Na základě výsledných údajů za rok 2017 bylo navíc zjištěno, že se Rumunsko v roce 2017 významně odchýlilo od doporučené korekce.
                  Komise v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy a čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97 vydala 23. května 2018 pro Rumunsko varování týkající se skutečnosti, že v roce 2017 byla zaznamenána významná odchylka od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Dne 22. června 2018 přijala Rada (6) následné doporučení potvrzující, že je nutné, aby Rumunsko přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřekročila v roce 2018 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2018 existuje v roce 2018 riziko odchýlení od uvedeného doporučení.

                  (7)

                  Pokud jde o rok 2019, Rada dne 22. června 2018 Rada Rumunsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřekročila hodnotu 5,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2018 existuje v roce 2019 riziko odchýlení od uvedeného požadavku. Kromě toho Komise ve své prognóze z jara 2018 předpokládá schodek veřejných financí ve výši 3,4 % HDP v roce 2018 a 3,8 % HDP v roce 2019, což je nad úrovní referenční hodnoty 3 % HDP stanovenou Smlouvou. Celkově se Rada domnívá, že od roku 2018 budou zapotřebí další podstatná opatření, aby bylo dosaženo souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu, a to s ohledem na prudce se zhoršující fiskální výhled v souladu s doporučením adresovaným dne 22. června 2018 Rumunsku s cílem napravit zjištěné významné odchýlení od postupu korekce vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

                  (8)

                  I přes potřebu odpovědné fiskální politiky nechává Rumunsko při plánování rozpočtu opakovaně bez povšimnutí požadavky svého fiskálního rámce. Rumunský zákon o fiskální odpovědnosti provádí rozpočtový pakt do vnitrostátních právních předpisů. Tento zákon má dobře navržená pravidla, která se však v praxi opakovaně nedodržují. V roce 2016 vzrostl strukturální schodek nad úroveň střednědobého cíle, což je v rozporu s pravidlem týkajícím se schodku. Rozpočet na rok 2017 i rozpočet na rok 2018 si kladly za cíl dosáhnout úrovně celkového schodku ve výši téměř 3 % HDP, což naznačuje zhoršení strukturálního salda oproti pravidlu. Obě rozpočtové změny provedené v roce 2017 nebyly v souladu s pravidly zakazujícími zvýšení stropů celkového a primárního schodku a zvýšení personálních a celkových výdajů sektoru vládních institucí během probíhajícího rozpočtového roku. Navíc stejně jako v předchozích letech byla aktualizace fiskální strategie v roce 2017 předložena parlamentu dlouho po zákonné lhůtě, čímž nebyla využita příležitost k zajištění dlouhodobé perspektivy pro rozpočtové plánování.

                  (9)

                  Dodržování daňových předpisů je i nadále slabé, zejména pokud jde o daň z přidané hodnoty. V minulém roce Rumunsko dosáhlo omezeného pokroku v plnění jemu opakovaně adresovaného doporučení, aby posílilo dodržování daňových předpisů a výběr daní. Pokud jde o daň z přidané hodnoty, rozdíl mezi teoreticky a skutečně vybranými příjmy je stále velmi vysoký. Za účelem lepšího dodržování předpisů zavedly rumunské orgány možnost rozdělených plateb. Její využití není povinné s výjimkou podniků v platební neschopnosti a daňových poplatníků s významnými nevypořádanými závazky daně z přidané hodnoty. Opatření však dosud nepřineslo výrazné výsledky. Stále ještě nedošlo k zavedení elektronických registračních pokladen napojených na IT systém daňové správy.

                  (10)

                  Došlo k dalšímu ozdravení finančního sektoru, ale některé trendy je třeba sledovat. Bankovní sektor je dobře kapitalizován a zlepšila se i kvalita aktiv. Nicméně několik probíhajících legislativních iniciativ, jež by mohly nepříznivě ovlivnit likvidaci úvěrů v selhání, jakož i půjčky a investice, je nutné pečlivě sledovat. Nedávné snížení příspěvků do předfinancovaných důchodových fondů druhého pilíře zmírnilo krátkodobé fiskální problémy, ale mohlo by mít negativní důsledky pro rozvoj kapitálových trhů.

                  (11)

                  Situace na trhu práce se zhoršila v důsledku růstu zaměstnanosti a ubývajícího počtu pracovních sil způsobeného stárnutím populace a emigrací. Současně má Rumunsko značný nevyužitý potenciál pracovních sil, a některé skupiny, jako jsou mladí lidé, dlouhodobě nezaměstnaní, Romové a zdravotně postižené osoby, mají ztížený přístup na trh práce. V minulém roce Rumunsko učinilo malý pokrok v plnění jemu určeného doporučení, aby posílilo cílené politiky aktivace a integrovaných veřejných služeb, přičemž je třeba se zaměřit na osoby, které mají nejtěžší přístup na trh práce. I přes vyšší finanční pobídky jdoucí na programy mobility zůstala účast na aktivních opatřeních na trhu práce velmi nízká, přičemž administrativní zátěž byla vysoká. Programy veřejné práce místního zájmu vynaložily jen malé úsilí, aby zprostředkovaly příslušné dovednosti a podpořily přechod do běžného zaměstnání. Neexistuje žádný individuální přístup k dlouhodobě nezaměstnaným a příjemcům sociální pomoci. Vzájemná spolupráce mezi poskytovateli veřejných služeb zaměstnanosti a sociálních a vzdělávacích služeb a externími poskytovateli byla omezená.

                  (12)

                  Ohrožení chudobou nebo sociálním vyloučením bylo velmi vysoké. Rodiny s dětmi, osoby se zdravotním postižením, Romové a venkovské obyvatelstvo patřili k nejvíce ohroženým skupinám. Přetrvává velká nerovnost příjmů, a to i z důvodu nízkého dopadu daňového systému a systému dávek na zmírňování nerovností v tržních příjmech. Sociální referenční index, který slouží jako reference při výpočtu nejdůležitějších sociálních dávek, nebyl aktualizován od roku 2008. Zákon o minimálním příjmu na sociální začlenění, který měl vstoupit v platnost v roce 2018, by zlepšil pokrytí sociální pomocí a její přiměřenost. Nicméně jeho vstup v platnost byl odložen o více než jeden rok. Nižší věk odchodu do důchodu u žen má za následek nižší důchodové nároky, prohloubení chudoby ve stáří a rozdíl v zaměstnanosti mužů a žen.

                  (13)

                  Zapojení sociálních partnerů do koncepce a provádění hospodářských a sociálních reforem byl velmi omezený. Názory sociálních partnerů nejsou často brány v úvahu, a to ani když se mezi sebou shodují. Rámec pro kolektivní vyjednávání v Rumunsku nenapomáhá k tomu, aby vznikl řádně fungující systém průmyslových vztahů. Sociální dialog se vyznačuje nízkou úrovní kolektivního vyjednávání, zejména na odvětvové úrovni, a nízkým počtem členů v odborových organizacích a organizacích zaměstnavatelů. Vysoké prahové hodnoty reprezentativnosti a vágní definice odvětví patří mezi hlavní překážky bránící účinnějšímu sociálnímu dialogu. Legislativní změny ke zlepšení tohoto rámce zaznamenaly jen malý pokrok.

                  (14)

                  V posledních několika letech bylo opakovaně přijato rozhodnutí zvýšit minimální mzdu. Od roku 2015 vzrostla čistá minimální mzda o více než 60 %. V roce 2017 přibližně 30 % pracovníků pobíralo minimální mzdu, což znamená vysokou kompresi rozložení mezd. Návrh na objektivní mechanismus pro zvyšování minimální mzdy byl přijat ze strany sociálních partnerů, vláda jej však neuplatnila.

                  (15)

                  Nabídka kvalifikované pracovní síly není s to držet krok s potřebami hospodářství. Nízká úroveň dosaženého vzdělání v oblasti základních a digitálních dovedností má nepříznivý dopad na konkurenceschopnost, zaměstnanost a soudržnost. Účast na vzdělávání dospělých je velmi nízká. Mechanismus ke sladění aktivních opatření na trhu práce s poptávkou po dovednostech neexistuje a je zde jen malá schopnost předvídat budoucí potřeby v oblasti dovedností a nedostatečný odhad očekávaného dopadu nových technologií. Odborné vzdělávání a příprava jsou až druhou volbou, přičemž nejsou dostatečně sladěny s potřebami trhu práce a strategiemi regionální nebo odvětvové specializace.

                  (16)

                  Slabá výkonnost vzdělávacího systému přispívá k vysoké nerovnosti příležitostí a zhoršuje vyhlídky Rumunska na dlouhodobý růst. Přístup ke kvalitnímu většinovému vzdělávacímu systému a jeho nabídka zůstávají problémem zejména pro Romy a děti ve venkovských oblastech. Metodika monitorování v rámci postupu proti školní segregaci musí být ještě vypracována. Podíl osob předčasně ukončujících vzdělávání a odbornou přípravu je i přes jisté snížení stále ještě vysoký. Byl vyvinut mechanismus včasného varování pro identifikaci dětí, kterým hrozí předčasné ukončení školní docházky, ale důraz kladený na kvalitní vzdělávání je slabý. I přes přijetí některých opatření se zajišťování kvality v oblasti školního a vysokoškolského vzdělávání potýká s problémy. Míra dosaženého terciárního vzdělání je velmi nízká. Investice do vzdělání jsou poměrně nízké, přičemž odpovídající podpora chybí zejména znevýhodněným školám.

                  (17)

                  Zdravotní stav obyvatelstva se zlepšil, zaostává však za úrovní Unie. Přístup ke zdravotní péči představuje i nadále problém, což má negativní dopad na vývoj dítěte, zaměstnatelnost a zdravé stárnutí. Malý objem finančních prostředků a neúčinné využívání zdrojů snižuje efektivnost systému zdravotní péče, který se nadto potýká se značným nedostatkem lékařů a zdravotního personálu. Přístup ke zdravotní péči ztěžuje rozšířenost neoficiálních plateb a vzdálenost zdravotnické infrastruktury. Rumunsko dosáhlo určitého pokroku v plnění jemu určeného doporučení, aby potlačilo neoficiální platby, a zavádí mechanismus sledování, přičemž na jeho skutečný dopad je třeba si ještě počkat. V plnění jemu určeného doporučení, aby provedlo přechod na ambulantní péči, došlo prozatím jen k omezenému pokroku. Probíhajícímu provádění národní strategie pro zdravotnictví brání přesun priorit a špatné plánování investic.

                  (18)

                  Strategické plánování, veřejné konzultace a posuzování dopadů právních předpisů jsou stále slabé, pokud jde o koncipování, provádění a monitorování politik. To zhoršuje kvalitu a předvídatelnost právních předpisů. Časté změny právních předpisů, např. změny v daňovém zákoně, nadto zatěžují podnikatelské prostředí. Zapojení zúčastněných stran do koncipování a provádění reforem je chabé a ke skutečnému dialogu dochází jen zřídka, přestože příslušné institucionální struktury jsou k dispozici. Mechanismus pro reakce na stanoviska zúčastněných stran vyjádřená v průběhu veřejných konzultací nezajišťuje jejich následné odpovídající využití. Konkrétním příkladem z nedávné doby je přejití návrhu schváleného sociálními partnery na objektivní mechanismus pro zvyšování minimální mzdy, čímž by bylo splněno jedno z doporučení určeného Rumunsku. Žádných konkrétních výsledků nebylo dosaženo v oblasti reformy veřejné správy. Bylo odloženo přijetí příslušných právních předpisů týkajících se řízení lidských zdrojů ve veřejné správě. Generální sekretariát vlády má pouze omezenou úlohu při kontrole kvality koncipování politiky.

                  (19)

                  Nedostatečná kvalita infrastruktury, mj. v odvětvích dopravy, odpadů a odpadních vod, omezuje vyhlídky Rumunska na růst. Veřejné investice se vyznačují nízkou účinností, zejména pokud jde o přípravu projektů a stanovování priorit. Obecné podmínky a spolehlivost silniční a železniční infrastruktury a infrastruktury vodních cest jsou nadále nedostatečné a reformy v odvětví dopravy postupují velmi pomalu. Pokrok reformy v oblasti nakládání s odpady je příliš pomalý a obdobným výzvám čelí také odvětví pevných odpadů a odpadních vod. Hlavní dopravní plán a národní plán nakládání s odpady mají zajistit stabilní perspektivu pro investice a posílit správní kapacitu v uvedených odvětvích, avšak sladit přípravu projektu se strategickým plánováním se zatím moc nedařilo. Rumunsko dosáhlo omezeného pokroku v plnění jemu určeného doporučení, aby posílilo proces stanovování prioritních projektů a přípravy v oblasti veřejných investic.

                  (20)

                  Účinné a transparentní zadávání veřejných zakázek je zásadní k řešení klíčových politických problémů v Rumunsku, včetně účinného vynakládání veřejných prostředků, boje proti korupci a podpory inovací a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Rumunsko dosáhlo určitého pokroku v plnění jemu určeného doporučení, aby provedlo strategii pro zadávání veřejných zakázek, k plnému provedení však ještě nedošlo. Zároveň stále přetrvávají problémy, pokud jde o zlepšování účinného zadávání a strategické využívání veřejných zakázek, účinnosti auditů a boje proti podvodům. Udržitelnost opatření a nezvratnost reforem je třeba nadále sledovat. Problémy s účinností a transparentností při zadávání veřejných zakázek se týkají zejména velkých investic do zdravotnické infrastruktury pro regionální nemocnice ve městech Iași, Cluj-Napoca a Craiova.

                  (21)

                  Státní podniky mají klíčovou úlohu v odvětvích kritické infrastruktury, jako je energetické odvětví a odvětví železniční dopravy. Nicméně jejich operační a finanční možnosti jsou omezenější než u jejich protějšků ze soukromého sektoru. Správa a řízení státních podniků v poslední době výrazně oslabily, což maří dosažený pokrok, pokud jde o plnění doporučení pro jednotlivé země z let 2015 a 2016. Nejen že se nové právní předpisy prováděly váhavě, ale stále dochází k pokusům vyjmout řadu podniků z oblasti jejich působnosti. Zveřejňování finančních údajů o státních podnicích se nadto potýkalo se zpožděním. To vede k narušování klíčových podmínek pro podporu účinného využívání veřejných zdrojů a k vytváření prostoru pro neadekvátní investiční rozhodnutí. V únoru 2018 vyzval Ústavní soud parlament, aby přezkoumal výše uvedené výjimky.

                  (22)

                  Vývoj v uplynulém roce z velké části zpochybnil nezvratnost a udržitelnost významného pokroku, který Rumunsko učinilo v reformě svého justičního systému a v boji proti korupci na vysoké úrovni. Je zpochybňována nezávislost soudnictví a vyvíjen tlak na soudní orgány a na právní rámec pro boj proti korupci, přičemž dále zaostává pokrok v ostatních problematických oblastech. K provádění národní protikorupční strategie na období 2016–2020 rozvíjející další opatření pro předcházení korupci a boj proti ní dochází na technické úrovni, je však zapotřebí větší politické podpory, neboť problémy s korupcí a správou věcí veřejných přetrvávají na všech úrovních a jsou jednou z hlavních výzev pro podnikatelské prostředí.

                  (23)

                  V rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování pokračuje Komise ve sledování reformy soudnictví a boje proti korupci v Rumunsku. Tyto oblasti proto nejsou v doporučeních určených Rumunsku zahrnuty, ale jsou důležité pro rozvoj pozitivního sociálně-ekonomického prostředí v této zemi.

                  (24)

                  V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rumunska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rumunsku pro rok 2018. Posoudila také konvergenční program z roku 2018, národní program reforem na rok 2018 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rumunsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rumunsku, ale také rozsah jejich souladu s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (25)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2018, přičemž její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

            DOPORUČUJE Rumunsku v období 2018–2019:

                  1.

                  Zajistit plnění doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Zajistit plné uplatňování fiskálního rámce. Posílit dodržování daňových předpisů a výběr daní.

                  2.

                  Dokončit reformu minimálního příjmu na sociální začlenění. Zlepšit fungování sociálního dialogu. Zajistit stanovení minimální mzdy na základě objektivních kritérií. Zlepšit rozšiřování dovedností a zajištění kvalitního většinového vzdělávacího systému, zejména pro Romy a děti ve venkovských oblastech. Zlepšit přístup ke zdravotní péči, mimo jiné přechodem na ambulantní péči.

                  3.

                  Zvýšit předvídatelnost rozhodovacího procesu důsledností při systematickém a efektivním využívání posuzování dopadů právních předpisů a konzultací se zúčastněnými stranami a jejich zapojení do koncipování a provádění reforem. Zlepšit přípravu a upřednostňování velkých infrastrukturních projektů a urychlit jejich provádění, zejména v odvětvích dopravy, odpadů a odpadních vod. Zlepšit transparentnost a účinnost zadávání veřejných zakázek. Posílit správu a řízení státních podniků.

         V Bruselu dne 13. července 2018.

               Za Radu

               předseda

            H. LÖGER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (4)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozprostřena na dobu čtyř let. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (5)  Rozhodnutí Rady (EU) 2018/923 ze dne 22. června 2018, kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 5. prosince 2017 (Úř. věst. L 164, 29.6.2018, s. 42).

         (6)  Doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3).

         (7)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem Irska na rok 2018 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2018

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/27

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 13. července 2018
      k národnímu programu reforem Irska na rok 2018 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2018
      (2018/C 320/07)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Tento dokument náležitě zohlednil evropský pilíř sociálních práv, který společně vyhlásily Evropský parlament, Rada a Komise dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Irsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 22. března 2018. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (3) (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 14. května 2018.

                  (2)

                  Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Irsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby bylo doporučení pro eurozónu, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 a 2, plně a včas provedeno.

                  (3)

                  Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Irsku pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Irsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017 (4), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Irska v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly také zveřejněny dne 7. března 2018. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Irsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Slabinu představuje především velký objem soukromého a veřejného dluhu a čistých vnějších závazků. Došlo však také k podstatným zlepšením. Silný růst produktivity v uplynulých letech přinesl lepší konkurenceschopnost a kladné saldo běžného účtu znamenající rychlé snížení vysokého objemu čistých zahraničních závazků. Intenzivní hospodářský růst nadále působí ve prospěch snižování soukromého zadlužení. Objem soukromého dluhu však zůstává vysoký, ačkoli při posuzování zadlužení podniků je třeba zohlednit silný vliv činností nadnárodních společností; zadlužení domácností se zdá být obecně v souladu se základními předpoklady. Veřejný dluh má mít podle prognóz nadále klesající tendenci a schodek se postupně vyrovnává. Ceny rezidenčních nemovitostí rostou rychlým tempem – ačkoli z pravděpodobně podhodnocených úrovní – což rovněž posiluje bilance domácností. Banky jsou dobře rekapitalizovány a jejich ziskovost se postupně zlepšuje. Ačkoliv je objem úvěrů v selhání stále vysoký, nadále klesá. Byla přijata politická opatření k řešení těchto slabin, avšak u některých z nich bude nějaký čas trvat, než přinesou očekávané výsledky.

                  (4)

                  Dne 18. dubna 2018 předložilo Irsko svůj národní program reforem na rok 2018 a dne 30. dubna 2018 svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (5)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (6)

                  Na Irsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2018 vláda očekává mírné snížení celkového schodku na 0,2 % HDP v roce 2018 a následně jeho další postupné zlepšování, přičemž v roce 2021 by mělo být dosaženo přebytku ve výši 0,4 % HDP. Střednědobý rozpočtový cíl – strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – má být splněn od roku 2019. Podle programu stability by měl v roce 2018 poměr veřejného dluhu k HDP klesnout na 66 % a poté dále klesat až na 58,7 % v roce 2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2019, nebyla zatím dostatečně upřesněna.

                  (7)

                  Dne 11. července 2017 Rada doporučila Irsku, aby zajistilo, že nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2018 nepřesáhne 2,4 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Zároveň Rada uvedla, že by se mělo zvážit dosažení takové orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Irska. Podle prognózy Komise z jara 2018 existuje riziko určité odchylky od doporučené fiskální korekce v roce 2018 a v celém období 2017 a 2018.

                  (8)

                  V roce 2019 by Irsko mělo dosáhnout svého střednědobého rozpočtového cíle. To je v souladu s nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (6), která nepřesáhne 5,3 % (7), což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,1 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2018 se očekává, že strukturální saldo dosáhne schodku ve výši 0,4 % HDP v roce 2019, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Předpokládá se, že Irsko v roce 2018 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení a v roce 2019 pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že Irsko musí být připraveno přijímat další opatření pro zajištění souladu v roce 2018 a že podle předpokladů dosáhne souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu v roce 2019. S ohledem na rozdíl mezi měřeními HDP a domácí výrobou v Irsku a na související dopad na poměr veřejného dluhu k HDP a na stávající cyklické podmínky a zvýšená vnější rizika v Irsku by bylo obezřetnou reakcí využít neočekávaných příjmů k dalšímu snižování míry veřejného dluhu.

                  (9)

                  Stav veřejných financí se díky silnému růstu produkce dále zlepšil. Nebezpečí kolísání příjmů však přetrvává a existuje zde prostor k tomu, aby se jejich odolnost vůči hospodářským fluktuacím a negativním otřesům zvýšila. V podmínkách ekonomické volatility by příjmovou stabilitu bylo možné zlepšit snížením rozsahu a množství daňových výdajů a rozšířením daňové základny. Některá nedávná daňová opatření se však zaměřila na snižování daní a daňové úlevy, a podle všeho tak dále zvýšila závislost na vysoce procyklických zdrojích příjmů. Kromě toho má Irsko další potenciál zlepšit způsob, kterým jeho daňový systém může podporovat environmentální cíle.

                  (10)

                  Jak je uvedeno v doporučení pro eurozónu na rok 2018, pro zabránění narušování hospodářské soutěže mezi podniky, zajištění spravedlivého zacházení s daňovými poplatníky a pro ochranu veřejných financí je naprosto nezbytné bojovat proti strategiím agresivního daňového plánování. Dopady strategií agresivního daňového plánování na další členské státy vyžadují přijetí koordinovaných opatření v rámci národních politik, která doplní právní předpisy Unie. Vysoká úroveň licenčních poplatků a výplat dividend vyjádřená jako procento HDP naznačuje, že irská daňová pravidla využívají společnosti, které provádějí agresivní daňové plánování. Omezené uplatňování daně vybírané srážkou z odchozích (tj. prováděných rezidenty Unie ve prospěch rezidentů třetích zemí) licenčních poplatků a plateb dividend prováděných společnostmi se sídlem v Irsku může vést k tomu, že se tyto platby zcela vyhnou zdanění, pokud ani jurisdikce příjemce těchto plateb neukládá žádnou daň. Kromě toho mohou společnosti využívat určitá ustanovení v dvoustranných daňových dohodách uzavřených mezi Irskem a některými dalšími zeměmi, aby se vyhnuly novému pravidlu daňového rezidenství, jež bylo v Irsku zavedeno v roce 2015, přičemž tuto problematiku je nutné dále analyzovat. Výsledek konzultací, které Irsko provedlo na základě nezávislého přezkumu zákona o dani z příjmu právnických osob, bude relevantní pro podobu ohlášených daňových reforem. Komise zaznamenala, že nedávno byla oznámena nebo přijata pozitivní opatření (tj. opatření přijatá s cílem bojovat proti agresivnímu daňovému plánování v Irsku a možná obranná opatření proti zjištěným jurisdikcím, které nespolupracují v daňové oblasti). Na základě těchto nedávných změn bude Komise pokračovat ve svém konstruktivním dialogu, aby byly ukončeny praktiky agresivního daňového plánování.

                  (11)

                  Náklady spojené se stárnutím populace představují i nadále rizika pro dlouhodobou fiskální udržitelnost. Irsko zavedlo několik významných opatření ke zvýšení účinnosti, jako je dohoda o snížení nákladů s farmaceutickým průmyslem, systém finančního řízení a financování podle činností. Byla také přijata některá opatření na zlepšení dostupnosti primární zdravotní péče. Irský systém zdravotní péče je však nákladný a čelí řadě problémů, k nimž se řadí i problém rychlého stárnutí obyvatelstva. Služby primární zdravotní péče a komunitní péče dosud nedokáží zmírnit rostoucí tlak na kapacitu a náklady nemocniční péče. Plánovaný posun směrem ke všeobecné zdravotní péči je třeba posílit zavedením víceletého plánování rozpočtu a lepší kontrolou výdajů. To je kromě toho třeba zaštítit zjištěními z komplexního posouzení výdajů, jež se týká efektivnosti a účinnosti zdravotnictví. Kromě toho by se mělo zvážit posílení úlohy primární zdravotní péče jako mechanismu předcházení nemocniční péči, aby se v Irsku ulevilo přetíženým nemocnicím. Navzdory široké řadě reforem zaměřených na řešení veřejných výdajů na důchody se očekává, že v dlouhodobé perspektivě celkový schodek důchodového systému významně vzroste. Včasné provedení předloženého plánu na důchodovou reformu má zásadní význam pro posílení fiskální udržitelnosti irského důchodového systému.

                  (12)

                  Roky nízkých investic v důsledku hospodářské krize se odrazily na dostupnosti náležité infrastruktury v oblastech dopravy, čisté energie, vodohospodářství, bydlení a telekomunikací. Trvale nedostačující nabídka ve spojení se zvýšenou poptávkou nadále podporují růst cen nemovitostí. Ač se ceny nemovitostí v roce 2016 nejevily jako nadhodnocené, cenová dostupnost nemovitostí představuje problém. Nebude-li se tato otázka řešit, mohly by překážky omezující nabídku bydlení přispět ke zvýšení nerovnováhy mezi nabídkou a poptávkou. Spolu s územním plánováním je zlepšení infrastruktury rozhodujícím faktorem pro dosažení toho, aby nabídka bydlení náležitě odpovídala poptávce, pro posílení soukromých investic, růst produktivity a pro vyrovnaný regionální hospodářský rozvoj. Kromě toho investice do infrastruktury v oblasti čisté energie, ekologické a veřejné dopravy a vodohospodářství, stejně jako zvýšené úsilí v oblasti obnovitelné energie a oběhového hospodářství, budou mít zásadní význam pro to, aby Irsko uspělo v přechodu k nízkouhlíkové ekonomice, jež bude odolná z hlediska životního prostředí. Národní rozvojový plán na období 2018–2027 a národní plánovací rámec, které jsou součástí strategie Irska na období do roku 2040, budou důraznými kroky správným směrem, pokud budou v úzké spolupráci se zúčastněnými stranami zohledňovány a provedeny.

                  (13)

                  Stávající úsilí o zmírňování změny klimatu neumožní Irsku dosáhnout svých závazků v rámci cílů EU, jichž má být v oblasti změny klimatu dosaženo do roku 2020. V dekarbonizaci klíčových částí ekonomiky bylo dosaženo pouze omezeného úspěchu, a to zejména v zemědělství, silniční dopravě a v odvětví bydlení. Proto aby Irsko zajistilo soulad s rozhodnutím o „sdílení úsilí“, bude muset využít dostupné flexibility, např. nakoupit povolenky od jiných členských států. Národní odhady zveřejněné v roce 2017 zdůrazňují rozsah dalšího potřebného úsilí: očekává se, že emise v rámci rozhodnutí o „sdílení úsilí“ (jež stanoví závazné roční cíle emisí skleníkových plynů pro členské státy v období 2013–2020) na základě stávajících politik porostou až do roku 2025, než se stabilizují na úrovni, jež bude lehce pod úrovní emisí v roce 2005. Irsko nedávno přijalo národní plán na zmírnění dopadů změny klimatu, který stanoví plán pro dosažení nízkouhlíkového hospodářství a soudržný rámec pro boj proti přetrvávajícím výzvám v odvětví energetiky. Tento plán však ve své současné podobě nabízí jen málo nových a konkrétních opatření na zmírnění dopadů změny klimatu. Také národní plánovací rámec obsahuje složku týkající se klimatu, aby se zdůraznila skutečnost, že náležité územní plánování bude rozhodujícím faktorem při zmírňování dopadů změny klimatu, a to vzhledem k tomu, že obyvatelstvo Irska je široce rozptýleno a země má jen malý počet rozlehlých městských oblastí, jež všechny čelí závažnému dopravnímu přetížení a problémům v oblasti veřejné dopravy. Při dekarbonizaci hospodářství bude mít zásadní úlohu také národní rozvojový plán na období 2018–2027 a jeho účinné provádění. Tento plán totiž stanoví míru uvolnění dodatečných prostředků na dekarbonizaci odvětví energetiky, využívání obnovitelných zdrojů energie a zlepšení veřejné dopravy a energetické účinnosti.

                  (14)

                  V Irsku přetrvává problém v souvislosti se zajištěním růstu podporujícího začlenění. V roce 2017 klesla nezaměstnanost na 6,7 %, ale určité skupiny jsou stále do značné míry vzdáleny trhu práce a sociálně vyloučeny. Díky systémům sociálního zabezpečení a zdanění se daří účinně omezovat chudobu a nerovnost a Irsko přijalo opatření ke stimulaci zaměstnanosti prostřednictvím degresivního vyplácení dávek a doplňkových plateb. Setrvale vysoká míra ohrožení chudobou nebo sociálním vyloučením souvisí s vysokým podílem lidí žijících v domácnostech s nízkou intenzitou práce (v roce 2016 se jednalo o téměř dvojnásobek průměru Unie a nejvyšší procento v Unii: 18,2 % (Irsko) oproti 10,5 % (průměr Unie)). Tento problém se týká především domácností s jedním rodičem. Pokud jde o Irsko, téměř tři čtvrtiny lidí, kteří nepracují, přestaly být ekonomicky aktivní. Ačkoliv míry týkající se dětí nebo lidí obecně, kteří jsou ohroženi chudobou nebo sociálním vyloučením, v roce 2016 mírně poklesly, stále převyšují průměr Unie. Proto musí Irsko dokončit provádění svého akčního plánu pro domácnosti bez zaměstnaných osob, a to mimo jiné zlepšením integrované podpory pro osoby, které jsou nejvíce vzdáleny trhu práce. V oblasti nabídky sociálního bydlení je třeba věnovat neustálou pozornost plnění ambiciózních cílů a uspokojení vysoké poptávky.

                  (15)

                  Přístup k finančně dostupným a kvalitním celodenním službám péče o děti zůstává i nadále výzvou. Podle Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj byly v Irsku v roce 2015 náklady na služby péče o děti – vzhledem ke mzdám – nejvyšší v Unii pro rodiče samoživitele a druhé nejvyšší v Unii pro páry. Vysoké náklady na služby péče o děti mohou působit jako překážka v přístupu k placenému zaměstnání, zejména u nízkopříjmových domácností, včetně domácností s jedním rodičem. To má negativní dopad na míru zaměstnanosti žen, která v roce 2016 činila 65,4 %, což se blížilo průměru Unie. Zákon o jednotném programu finančně dostupných služeb péče o děti se v irském parlamentu blíží do finální fáze. Již nyní je zřejmé, že v jeho zavádění dojde ke zpožděním. Kvalitu poskytování služeb péče o děti rovněž podpořily zejména iniciativy na zajištění náležité kvalifikace zaměstnanců.

                  (16)

                  Rozdíly mezi mírami zaměstnanosti osob s nízkou, střední a vysokou kvalifikací byly v roce 2016 jedny z nejvyšších v Unii a míra zaměstnanosti pracovníků s nízkou kvalifikací je o 10 procentních bodů nižší než před hospodářskou krizí. V důsledku toho a v souvislosti se změnami v hospodářské činnosti je nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a nedostatek dovedností v řadě oblastí stále zřetelnější. To zvýrazňuje nutnost urychlit provádění politik a opatření zaměřených na rozšiřování dovedností a rekvalifikace. Irsko má zejména nízkou úroveň účasti na celoživotním učení, pokud jde o zaměstnané osoby s nízkou kvalifikací, což je činí zranitelnými vůči změnám v poptávce po pracovní síle. Irsko má celkově jednu z nejnižších úrovní digitálních dovedností v Unii, což je v příkrém rozporu s vysokým podílem absolventů vědních, technologických, inženýrských a matematických oborů opouštějících irský systém vysokoškolského vzdělávání. Irsko má rovněž jednu z nejnižších měr zaměstnanosti osob se zdravotním postižením v Unii.

                  (17)

                  Za růst produktivity vděčí Irsko především nadnárodním společnostem. Rozdíl v produktivitě těchto společností a irských domácích podniků – jedná se většinou o malé a střední podniky – se zvyšuje. Vysoká mezinárodní mobilita některých nadnárodních společností a současné nejistoty mohou dlouhodoběji ohrozit udržitelnost a odolnost irské ekonomiky. Nedávný výzkum odhalil, že podniky v irském vlastnictví těží z pozitivních vedlejších účinků činností nadnárodních společností usazených v Irsku pouze v omezeném měřítku a že nedokáží plně využít jejich přínosu pro růst produktivity, inovace a vývozní výkonnost. Prospěch z vedlejších účinků působení nadnárodních společností však mají ty irské podniky, které provádějí výzkumné a vývojové činnosti. Veřejné pobídky k provádění výzkumných a vývojových činností a zvýšení dostupnosti kvalifikovaných pracovníků pro irské malé a střední podniky by podpořily šíření nových technologií v takových podnicích. Kromě toho, jak také opakovaně uvedla irská národní rada pro konkurenceschopnost, je pro zajištění konkurenceschopnosti irských podniků třeba omezit růst některých vstupů a zejména soudní náklady. Překážky na trhu právních služeb i nadále představují problém, který narušuje hospodářskou soutěž a zvyšuje náklady pro příjemce služeb. To má dopad především na malé podniky, neboť se tak zvyšují náklady na vedení soudních sporů. Prováděcí předpisy k novému zákonu o regulaci právních služeb ještě neexistují. Veřejné konzultace, které jsou předpokladem pro prováděcí právní předpisy, mají značné zpoždění.

                  (18)

                  Přestože je irský finanční sektor na cestě k udržitelnému oživení, z minulosti přetrvávající problémy stále vytvářejí omezení. Ačkoli Irsko i nadále dosahovalo pokroku ve snižování úvěrů v selhání, jejich podíl v rámci hrubých úvěrů celkem (11,2 % v září 2017) je i nadále jedním z nejvyšších v Unii. Převis dluhu, koncentrace trhu a zvýšená nejistota v některých vývozních odvětvích omezují poptávku po úvěrech ze strany malých a středních podniků, která tak zůstává utlumená. Je zásadně důležité snížit míru dlouhodobě nesplácených úvěrů: úvěry ve více než dvouletém prodlení představovaly v roce 2017 přibližně 60 % celkového objemu hypotečních úvěrů v prodlení. Snížení dlouhodobě nesplácených úvěrů by též mohlo pomoci s řešením problematického převisu dluhu, který snižuje pobídky pro podniky, a zejména malé a střední podniky, tak aby úvěry sloužily k produktivnějšímu využití. Přestože její zpráva o nesplácených hypotékách a odnímání vlastnictví nemovitostí za čtvrté čtvrtletí 2017 konstatovala, že přibližně 87 % restrukturalizovaných hypoték podmínky příslušných režimů plní, irská centrální banka zdůrazňuje, že restrukturalizace zahrnující dočasné snížení plateb jsou obzvláště náchylné k opětovným selháním. Životaschopnost odnímání vlastnictví nemovitostí a odepisování jakožto nejzazších opatření by mohla být zdokonalena a doplněna o pevný rámec na ochranu spotřebitelů zaručující pozitivní výsledky na sekundárním trhu prodeje úvěrů a trvalost restrukturalizačních řešení.

                  (19)

                  V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Irska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Irsku pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018, národní program reforem na rok 2018 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Irsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Irsku, ale také rozsah jejich souladu s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (20)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018, přičemž její stanovisko (8) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

                  (21)

                  Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2018 a program stability z roku 2018. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3,

            DOPORUČUJE Irsku v období 2018–2019:

                  1.

                  Dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2019. Použít neočekávané příjmy k urychlení snižování míry veřejného zadlužení. Snížit množství a rozsah daňových výdajů a rozšířit daňovou základnu. Řešit očekávaný nárůst výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva zvýšením nákladové efektivnosti systému zdravotní péče a uskutečněním plánovaných důchodových reforem.

                  2.

                  Zajistit včasné a účinné provádění národního rozvojového plánu, a to i v oblastech čisté energie, dopravy, bydlení, vodohospodářství a finančně dostupných a kvalitních služeb péče o děti. Zařadit mezi priority rozšiřování dovedností dospělého obyvatelstva v produktivním věku se zaměřením na digitální dovednosti.

                  3.

                  Posílit růst produktivity irských podniků, zejména pak malých a středních podniků, podporou výzkumu a inovací prostřednictvím cílených politik, přímějších forem financování a strategičtější spolupráce se zahraničními nadnárodními společnostmi, veřejnými výzkumnými středisky a univerzitami. Podpořit rychlejší a trvalejší snižování míry dlouhodobě nesplácených úvěrů využitím sekundárních trhů na základě iniciativ pro zranitelné domácnosti a v nezbytných případech odepsáním nenávratných expozic.

         V Bruselu dne 13. července 2018.

               Za Radu

               předseda

            H. LÖGER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Úř. věst. C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozprostřena na dobu čtyř let. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována. Výdajové kritérium pro Irsko odráží úpravu zkreslení desetileté referenční míry potenciálního růstu, jež bylo způsobeno mimořádně vysokým růstem reálného HDP v roce 2015. V návaznosti na postup irských orgánů při výpočtech pro účely rozpočtu na rok 2017 použila Komise průměr míry potenciálního růstu v roce 2014 a 2016.

         (7)  Pokud jde o rok 2018, výdajové kritérium odráží úpravu zkreslení desetileté referenční míry potenciálního růstu, jež bylo způsobeno mimořádně vysokým růstem reálného HDP v roce 2015.

         (8)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.