               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 24.11.2021
            COM(2021) 742 final

            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            týkající se hospodářské politiky eurozóny
            {SWD(2021) 362 final}

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               týkající se hospodářské politiky eurozóny

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Po velmi hluboké recesi v roce 2020 zažívá hospodářství eurozóny solidní a rychlé oživení. Růst HDP ve druhém čtvrtletí roku 2021 překonal očekávání a podle hospodářské prognózy z podzimu 2021 se má HDP eurozóny v roce 2021 zvýšit o 5,0 %. V posledním čtvrtletí roku 2021 by mělo hospodářství eurozóny dosáhnout úrovně HDP z doby před krizí. V sedmi zemích eurozóny se výše HDP dostala na předkrizovou úroveň již ve 2. čtvrtletí roku 2021. V roce 2022 se očekává roční růst HDP v eurozóně o 4,3 %. Hlavní hnací silou růstu HDP je domácí poptávka ve spojení s uvolňováním omezení v návaznosti na zavádění očkování, s postupným zlepšováním na trzích práce, čerpáním dodatečných úspor nashromážděných v době omezení volného pohybu osob a silným růstem investic díky příznivým podmínkám financování a politické podpoře ze strany Nástroje Evropské unie na podporu oživení (NextGenerationEU). V souladu s doporučením přijaly členské státy eurozóny jednotlivě a společně v rámci Euroskupiny opatření s cílem zajistit politickou orientaci, která podporuje oživení po krizi COVID-19. Do budoucna zůstává nejistota a rizika vysoká, i ohledně vývoje pandemie, a to jak v rámci EU, tak mimo ni.

               (2)V průběhu roku narazil silný růst domácí poptávky na omezení na straně nabídky, včetně nedostatku vstupních materiálů a narušení logistiky. Stále větším problémem se v některých odvětvích a členských státech stává nedostatek pracovníků a požadovaných dovedností. Po řadě let, kdy byla inflace na velmi nízké úrovni, se od počátku roku 2021 míra inflace v eurozóně zvyšuje, zejména v důsledku prudce stoupajících cen energií a zpomalení dodávek, což by měl být přechodný jev související s procesem přizpůsobování po skončení opatření k omezení volného pohybu osob. V září 2021 dosáhla inflace v eurozóně desetiletého maxima ve výši 3,4 %.

               (3)V roce 2021 se evropská strategie obnovy zaměřila na zavedení nástroje NextGenerationEU a jeho největší součásti, Nástroje pro oživení a odolnost
                  3
               , do praxe. Do poloviny listopadu 2021 schválila Rada plány pro oživení a odolnost 22 členských států, včetně osmnácti zemí eurozóny, po jejich kladném posouzení ze strany Komise. V příštích letech bude mít provádění reforem a investic v rámci Nástroje pro oživení a odolnost velký pozitivní dopad na fungování ekonomik eurozóny. V závislosti na klíči použitém k přidělování jeho prostředků podpoří nástroj v členských státech eurozóny hospodářskou a sociální konvergenci. Nástroj také posílil důvěru a přispívá k zachování růstu a makrofinanční stability, zajistí tudíž vyváženost kombinace politik a doplní opatření Evropské centrální banky (ECB). Kromě podpory oživení usiluje Nástroj pro oživení a odolnost o strukturální transformaci ekonomik členských států, zejména za účelem dosažení zelené a digitální transformace. Uskutečnění soudržných investic a reforem v rámci Nástroje pro oživení a odolnost spolu s využitím fondů soudržnosti má zlepšit odolnost eurozóny vůči budoucím šokům a trvale zvýšit potenciální produkt, podpořit zaměstnanost a reagovat na výzvy v sociální oblasti. Emise dluhopisů denominovaných v eurech ze strany Unie za účelem financování Nástroje pro oživení a odolnost navíc zvýší hloubku a likviditu evropských kapitálových trhů a pomůže posílit euro jako mezinárodní měnu.

               (4)Provádění reforem a investic obsažených v plánech pro oživení a odolnost povede k vyplácení finančních prostředků z Nástroje pro oživení a odolnost a účinně přispěje k dosažení politických priorit eurozóny, včetně doporučení Rady týkajících se hospodářské politiky eurozóny
                  4
               . Bude se to týkat mimo jiné posílení vnitrostátních institucionálních rámců, podpory kvalitních veřejných investic, opatření politiky na podporu sociální soudržnosti a spravedlivé zelené a digitální transformace. Mělo by to pomoci zajistit udržitelné oživení podporující začlenění, zachovat potenciál růstu a posílit odolnost. To je v souladu s roční analýzou udržitelného růstu a čtyřmi rozměry konkurenceschopné udržitelnosti, kterými jsou environmentální udržitelnost, produktivita, spravedlnost a makroekonomická stabilita
                  5
               .

               (5)Hospodářské politiky, které se vhodně podporují a vzájemně posilují, zajistily účinnou makroekonomickou stabilizaci a omezily dopad na situaci na trhu práce, zmírnily rizika trvalých následků a podpořily rychlé hospodářské oživení. Pro řádné fungování eurozóny bude i nadále nezbytná účelná kombinace opatření měnové a fiskální politiky spolu se strukturálními reformami a opatřeními k zachování finanční stability, a to zcela v souladu s příslušnými rolemi členských států a orgánů podle Smlouvy.

               (6)Opatření měnové politiky ECB mají zajistit hladké fungování různých segmentů finančního trhu, nenarušit transmisní kanály měnové politiky a v konečném důsledku zajistit střednědobou cenovou stabilitu. V červenci 2021 zveřejnila ECB svou novou strategii měnové politiky. Nová strategie stanoví symetrický inflační cíl ve střednědobém horizontu ve výši 2 %. Rada guvernérů rovněž potvrdila, že hlavním nástrojem měnové politiky ECB je i nadále soubor jejích úrokových sazeb. V říjnu 2021 zahájila ECB dvouletou fázi prověřování možnosti zavedení digitálního eura. Vytvoření digitálního eura by vyžadovalo zásah unijního normotvůrce na základě článku 133 Smlouvy o fungování EU. Emise takovéto digitální měny centrální banky by mohla mimo jiné zajistit plynulé poskytování veřejných prostředků v digitální podobě, napomoci digitalizaci evropského hospodářství a aktivně podpořit inovace v oblasti malých plateb
                  6
               . Navíc by přispěla k posílení mezinárodní úlohy eura a otevřené strategické autonomie Evropy.

               (7)Dne 19. října 2021 obnovila Evropská komise debatu o přezkumu správy ekonomických záležitostí za účelem dosažení široké shody ohledně způsobu zvýšení účinnosti a transparentnosti rámce, odstranění makroekonomických nerovnováh a řešení fiskálních problémů způsobem podporujícím transformaci a růst s přihlédnutím k poznatkům získaným v souvislosti s krizí COVID-19.

               (8)Schodek veřejných financí v celé eurozóně má v roce 2021 podle projekcí dosáhnout 7,1 % HDP, v roce 2022 se však má snížit na 3,9 %. Orientace fiskální politiky eurozóny vyplývající z vnitrostátních rozpočtů a rozpočtu EU bude podle projekcí v roce 2021 a 2022 i nadále podpůrná (1¾ %, resp. 1 % HDP). V roce 2022 přispějí k podpůrnému nastavení fiskální politiky veřejné investice financované jednotlivými členskými státy i EU. Od listopadu 2021 začne být podle osmnácti plánů pro oživení a odolnost zemí eurozóny, které Rada doposud schválila, těmto členským státům poskytována rozsáhlá finanční podpora, která do roku 2026 dosáhne až 262 miliard EUR ve formě příspěvků a 139 miliard EUR v podobě půjček. Koordinace vnitrostátních fiskálních politik při plném dodržování Paktu o stabilitě a růstu má zásadní význam pro účinnou reakci na otřes způsobený pandemií COVID-19, pro udržitelné oživení a pro řádné fungování hospodářské a měnové unie (HMU). Ačkoli v roce 2022 zůstane aktivována obecná úniková doložka, v roce 2023 má podle očekávání dojít k její deaktivaci. S pokračujícím hospodářským oživením se fiskální politika přesouvá od dočasných mimořádných opatření k cíleným opatřením na podporu oživení. Zvýšení míry veřejného zadlužení (z 85,5 % HDP v roce 2019 na 100 % HDP v roce 2021) odráží kombinované účinky nižšího produktu a nezbytné politické reakce na rozsáhlý otřes způsobený pandemií COVID-19. V některých členských státech eurozóny však byla míra zadlužení vysoká již před tímto otřesem, a proto bude ve velké části eurozóny cílem politiky postupné, trvalé a prorůstové snižování dluhu.

               (9)V této souvislosti se jako obzvláště důležité jeví zlepšení skladby veřejných financí včetně podpory investic, zvýšení kvality rozpočtových opatření a zajištění fiskální udržitelnosti v dlouhodobějším horizontu, mimo jiné s ohledem na změnu klimatu a zelenou a digitální transformaci. Fiskální prostor pro další veřejné investice může vytvořit ekologické sestavování rozpočtu, přezkumy výdajů, náležité fungování systémů řízení veřejných investic a účinné rámce pro zadávání veřejných zakázek. Po krizi COVID-19 budou hrát ještě zásadnější roli reformy k zajištění efektivnější a spravedlivější politiky v oblasti příjmů. Dosud existuje prostor pro zajištění toho, aby se daňové systémy v eurozóně staly více prorůstovými a více zohledňovaly životní prostředí, zejména snížením daňového zatížení práce, které je ve většině členských států eurozóny vysoké. Opatření, která se zabývají agresivním daňovým plánováním, daňovými úniky a vyhýbáním se daňovým povinnostem, mohou zvýšit efektivnost a spravedlnost daňových systémů a současně podpořit oživení a zvýšit příjmy. Globalizace má za následek, že je nutné upravit daňový rámec tak, aby odpovídal stále více digitalizovanému hospodářství. V inkluzivním rámci OECD / skupiny G20 pro řešení problému eroze základu daně a přesouvání zisku bylo dosaženo dohody o reformě globálního zdanění s cílem omezit škodlivou daňovou soutěž.

               (10)Rychlá a důrazná politická reakce na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie, včetně prostřednictvím nástroje NextGenerationEU, účinně zmínila dopady krize na domácnosti a podniky. Díky těmto koordinovaným opatřením se rozdíly prohloubily méně, než se původně očekávalo, a byly zmírněny dlouhodobé následky. Politická podpora, mimo jiné prostřednictvím režimů zkrácené pracovní doby a jiných opatření pro zachování pracovních míst, pomohla podnikům pokračovat v činnosti i během krize a omezila nárůst míry nezaměstnanosti a pokles disponibilního příjmu. Navzdory postupnému rušení podpůrných opatření byla míra platební neschopnosti v roce 2021 omezená, třebaže vzrostla. Postupné zlepšování vykazují rovněž trhy práce, kdy se zaměstnanost ve druhém čtvrtletí roku 2021 vrátila na úroveň 72,2 % v porovnání s nejvyšší hodnotou před krizí COVID-19 ve výši 72,9 % ve čtvrtém čtvrtletí roku 2019. Rychlejší zavádění digitálních technologií během krize by mohlo mít pozitivní dopad na produktivitu, pakliže zůstane zachováno. Krize COVID-19 však přesto měla významné územní, odvětvové a distribuční důsledky, což bude vyžadovat přerozdělení jak v rámci jednotlivých zemí a odvětví, tak i mezi nimi, a to se značnými náklady na transformaci pro pracovníky i podniky.

               (11)Ačkoli nárůst počtu úpadků byl doposud omezený, pandemie pro mnoho podniků znamenala slabší rozvahy, což může omezit jejich schopnost financovat investiční projekty v blízké budoucnosti a ohrozit jejich schopnost splácet. S postupujícím oživením by měla být podpora postupně ukončována a měla by být cílenější. Menší využívání dluhových nástrojů by snížilo podmíněné závazky a pomohlo by zachovat investiční kapacity podniků. Dobře načasované zrušení politických podpůrných opatření znamená zajištění rovnováhy mezi podporou investic a zaměstnanosti a zamezením selhání životaschopných podniků na straně jedné a nebráněním řádnému odchodu nerentabilních podniků z trhu ve střednědobém horizontu na straně druhé. V tomto ohledu má zásadní význam zlepšení přístupu podniků k financování, posílení jejich rozvah a zvýšení kapacity a účinnosti insolvenčních rámců. Vnitrostátní insolvenční režimy se v eurozóně značně liší a pro usnadnění účinné správy a soudnictví budou zapotřebí opatření ke zvýšení kapacit. Lepší insolvenční rámce mohou přispět rovněž ke zdravějším rozvahám v bankovním sektoru, což bude mít pozitivní dopad na poskytování úvěrů. Směrnice o restrukturalizaci a insolvenci
                  7
               , která usiluje o zavedení minimálních standardů v členských státech, pokud jde o preventivní restrukturalizaci a oddlužení podnikatelů, má být ve vnitrostátních právních předpisech provedena do 17. července 2022. Pro poskytování alternativních zdrojů financování doplňujících bankovní úvěry podnikům je mimoto klíčová integrace kapitálových trhů v EU. Pokrok s ohledem na unii kapitálových trhů (UKT)
                  8
                může zlepšit přístup podniků v eurozóně k financování, mobilizovat dlouhodobé investice do ekologických, nových technologií a infrastruktury, podpořit kapitálové investice a odstranit přeshraniční překážky investování, mimo jiné harmonizací některých aspektů hmotného práva v oblasti insolvenčních řízení.

               (12)Ačkoli se zaměstnanost rychle zlepšuje, na některá odvětví, určité kategorie pracovníků a regiony má krize a silné prosazování ekologizace ekonomiky trvalý dopad. Nová pracovní místa, která jsou vytvářena, se mohou lišit od pracovních míst, jež kvůli krizi zanikla. Nedostatky v dodavatelských řetězcích mohou zpomalit oživení zaměstnanosti v určitých odvětvích. Klíčovou úlohu při podpoře přizpůsobování se a zmírňování sociálních dopadů, zejména vzhledem k zelené a digitální transformaci, budou proto hrát politická opatření, která usnadňují přechod pracovníků mezi zaměstnáními a opětovné začlenění na trh práce. Komise předložila doporučení o účinné aktivní podpoře zaměstnanosti po krizi COVID-19 (EASE)
                  9
               , v němž jsou členské státy vyzvány k vypracování ucelených souborů politických opatření, která se zaměří na odstranění nedostatků v oblasti dovedností a pomohou jednotlivcům uspět při zelené a digitální transformaci. Tyto soubory opatření by se měly skládat ze tří složek: i) časově omezených a náležitě navržených pobídek k zaměstnávání a přechodům mezi zaměstnáními, včetně podpory podnikání; ii) příležitostí ke zvyšování kvalifikace a k rekvalifikaci podle potřeb trhu práce a iii) zvýšené podpory ze strany služeb zaměstnanosti. Bezprostředně po zdravotní a hospodářské krizi je pro soudržnost eurozóny i nadále důležitá sociální ochrana, aby byla zajištěna spravedlivá souběžná transformace. Vodítkem pro opatření v oblasti zaměstnanosti, dovedností a sociální politiky na podporu hospodářské a sociální konvergence a lepších pracovních a životních podmínek v členských státech zůstává evropský pilíř sociálních práv
                  10
               . Akční plán pro evropský pilíř sociálních práv, který byl přijat v březnu 2021, stanoví tři hlavní cíle EU týkající se i) zaměstnanosti, ii) vzdělávání dospělých a iii) snížení chudoby do roku 2030
                  11
               , k nimž přispějí níže doporučená politická opatření. Čelní představitelé EU tyto cíle uvítali na sociálním summitu v Portu dne 8. května 2021 a na zasedání Evropské rady ve dnech 24.–25. června 2021.

               (13)S finanční a politickou podporou Nástroje pro oživení a odolnost navrhly členské státy ambiciózní reformní a investiční plány. K zajištění rychlého čerpání souvisejících finančních prostředků při současném zamezení duplicitám a překrývání s jinými nástroji EU bude nezbytné zvýšit kvalitu institucí, zejména posílením správní kapacity. Členské státy mohou zlepšit rámcové podmínky pro soukromé investice tím, že zlepší podnikatelské prostředí. Klíčem k zajištění hladkého fungování jednotného trhu bude zachování a posílení odolnosti dodavatelského řetězce na jednotném trhu, k čemuž přispěje zjišťování a řešení nedostatků a překážek v oblasti dodávek spolu s otevřenými trhy, sbližováním norem, větší diverzifikací, oběhovostí a účinným využíváním zdrojů. Nadále je relevantní též doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny ze dne 13. července 2021, které vyzývá k další integraci jednotného trhu zboží a služeb, včetně jednotného digitálního trhu, prostřednictvím odstranění zbytečných omezení, posílení dohledu nad trhem a zaručení dostatečných správních kapacit.

               (14)V důsledku dřívějších reforem prokázal bankovní sektor v době výrazného hospodářského tlaku svou celkovou odolnost. Rozsáhlá politická podpora během nejhlubší fáze krize a solidní oživení zaznamenané v roce 2021 doposud zmírňovaly obavy o oslabení podnikových rozvah. Přesto mohou banky v eurozóně vykázat určité zhoršení kvality aktiv. K udržení jejich schopnosti financovat hospodářské oživení je důležité včasné sledování rizik, aktivní spolupráce s dlužníky a aktivní řízení úvěrů se selháním.

               (15)Stabilizující faktory během krize COVID-19 na globální úrovni představovaly ekonomická velikost a integrace eurozóny, jakož i opatření zavedená v reakci na krizi. Vzhledem k propojenosti ekonomik budou muset členské státy eurozóny v nadcházejících letech uskutečnit schválené investice a reformy, aby z krize vzešly silnější, a současně dále prohloubit institucionální uspořádání eurozóny, aby se zvýšila její odolnost vůči budoucím šokům a aby byla silnější na mezinárodní scéně. Hospodářský a finanční vývoj ve vyspělých a rozvíjejících se tržních ekonomikách má pro eurozónu přímé důsledky, a to prostřednictvím řady kanálů, včetně politiky v oblasti zdraví a očkování, měnové politiky, finančních toků, globálních hodnotových řetězců a obchodu. Omezení v rámci globálních dodavatelských řetězců, která se objevila v návaznosti na oživení, dále dokládají rostoucí hospodářskou provázanost v celosvětovém měřítku. Přebytek běžného účtu eurozóny se mezitím dále postupně snižoval a zaznamenal úroveň blížící se hodnotě, která vyplývá ze základních ekonomických veličin. Posílení mezinárodní úlohy eura, jež bylo v posledních letech obecně stálé, mimo jiné prostřednictvím vývoje digitálního eura, by mohlo zvýšit hospodářskou a finanční autonomii eurozóny a Unie a zlepšit celkovou finanční stabilitu.

               (16)Stále je nezbytné prohloubit hospodářskou a měnovou unii. Bankovní unie a unie kapitálových trhů představují projekty, jež se vzájemně posilují a napomáhají růstu, chrání finanční stabilitu a podporují skutečnou hospodářskou a měnovou unii. Odstranění zbývajících nedostatků by dále zvýšilo stabilitu a odolnost eurozóny, pomohlo by ekonomikám eurozóny prosperovat a posílilo by mezinárodní roli eura. Zásadní význam má tedy i nadále dokončení bankovní unie spolu s včasnou ratifikací pozměňující dohody ke smlouvě o ESM a dokončení unie kapitálových trhů. To podpoří také zelenou a digitální transformaci, jež vyžadují významné investice. Na eurosummitu, který se konal dne 25. června 2021, byl zopakován závazek k dokončení bankovní unie a Euroskupina (v inkluzivním formátu) byla vyzvána, aby neprodleně a na konsensuálním základě schválila odstupňovaný a časově vymezený pracovní plán týkající se všech nevyřešených prvků. Eurosummit požadoval rovněž rychlé provedení akčního plánu pro unii kapitálových trhů v souladu s prioritami stanovenými v závěrech Rady ze dne 3. prosince 2020. Relevantní je nadále také doporučení Rady ze dne 13. července 2021 týkající se hospodářské politiky eurozóny, které vyzývá k dokončení hospodářské a měnové unie a posílení mezinárodní úlohy eura.

               DOPORUČUJE členským státům eurozóny učinit v období 2022–2023 samostatně, mimo jiné provedením plánů pro oživení a odolnost, i společně v rámci Euroskupiny následující:

               1.Nadále využívat a koordinovat vnitrostátní fiskální politiky v členských státech k účinné podpoře udržitelného oživení podporujícího začlenění. V roce 2022 zachovat v celé eurozóně mírně podpůrnou orientaci fiskální politiky s přihlédnutím k vnitrostátním rozpočtům a financování poskytnutému z Nástroje pro oživení a odolnost. Postupně přesměrovat fiskální opatření k investicím, které napomáhají udržitelnému oživení podporujícímu začlenění, v souladu se zelenou a digitální transformací, přičemž je obzvláštní pozornost věnována kvalitě rozpočtových opatření. Zachovat flexibilitu fiskální politiky, aby bylo možné reagovat v případě, že se znovu objeví riziko pandemie. Diferencovat fiskální politiky s ohledem na stav oživení, fiskální udržitelnost a potřebu snižovat hospodářské, sociální a územní rozdíly. Jakmile to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a zajištění udržitelnosti dluhu a zároveň zvýšit investice.

               2.Prosazovat politiky, které se zabývají agresivním daňovým plánováním, daňovými úniky a vyhýbáním se daňovým povinnostem, s cílem zajistit spravedlivé a účinné daňové systémy. Usilovat o omezení škodlivé daňové soutěže mimo jiné zavedením globálního konsensuálního řešení pro problémy v daňové oblasti vyplývající z digitalizace a globalizace hospodářství. Snížit daňové zatížení práce a prosazovat přechod od zdanění práce směrem k daním, které mají méně rušivý dopad. Přejít na trzích práce od mimořádných opatření k opatřením na podporu oživení, a to zajištěním účinných aktivních politik na trhu práce, které: i) podporují přechod mezi zaměstnáními, zejména směrem k zelené a digitální ekonomice, ii) kombinují opatření k odstranění nedostatků v oblasti dovedností, posilují prohlubování dovedností a změnu kvalifikace, poskytují cílené pobídky k zaměstnávání a iii) zvyšují kapacitu veřejných služeb zaměstnanosti k řešení nesouladu mezi nabídkou a poptávkou na trhu práce. Posílit systémy inkluzivního kvalitního vzdělávání a odborné přípravy. Prosazovat začleňování zranitelných skupin na trhu práce, zejména mladých lidí a žen, zajistit odpovídající pracovní podmínky a řešit segmentaci trhu práce, rozvíjet a v případě potřeby upravit systémy sociální ochrany k řešení problémů, které se vyskytnou po krizi COVID-19. Zajistit účinné zapojení sociálních partnerů do tvorby politik, posílit sociální dialog a kolektivní vyjednávání. Zajistit sdílení a sbližování osvědčených postupů na trhu práce a v oblasti sociálních politik, které zvyšují hospodářskou a sociální odolnost.

               3.Sledovat účinnost souborů opatření na podporu podniků, zaměřit se na cílenější podporu k zajištění platební schopnosti životaschopných podniků, které se během pandemie dostaly do obtížné situace, a více využívat nástroje kapitálového typu. Přijmout opatření ke zvýšení kapacity insolvenčních rámců, aby bylo možné účinně a včas řešit úpadky a restrukturalizace dluhu, maximalizovat zachování hodnoty a prosazovat efektivní alokaci kapitálu a přeshraniční investice. Dosáhnout pokroku při prohlubování unie kapitálových trhů, mimo jiné rychlým schválením legislativních návrhů Komise na podporu financování hospodářství a ke zvýšení investičních příležitostí pro podniky a jednotlivce, a odstranit přeshraniční překážky pro investice na jednotném trhu.

               4.Nadále posilovat vnitrostátní institucionální rámce a provádět reformy k odstranění překážek pro investice a přerozdělení kapitálu a zajistit účelné a včasné využití finančních prostředků Unie. Snížit administrativní zátěž podniků a zlepšit podnikatelské prostředí. Posílit účinnost a digitalizaci veřejné správy. Zlepšit správu veřejných financí, mimo jiné prostřednictvím ekologického sestavování rozpočtu a účinných rámců pro řízení veřejných investic, a využívat přezkumy výdajů ke zlepšení skladby veřejných financí, zejména kvality veřejných investic, investic do lidí a dovedností, a k lepšímu zaměření veřejných výdajů na potřeby v oblasti oživení a odolnosti.

               5.Zajistit makrofinanční stabilitu a zachovat úvěrové kanály v ekonomice, dále se zabývat úvěry se selháním, mimo jiné prostřednictvím sledování kvality aktiv, včasné a aktivní spolupráce s dlužníky v tísni (zejména životaschopnými) a dalšího rozvoje sekundárních trhů pro úvěry se selháním. Nadále usilovat o dokončení bankovní unie pomocí odstupňovaného a časově vymezeného pracovního plánu a o posílení mezinárodní úlohy eura. Nadále podporovat zkoumání možného zavedení digitálního eura.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost, Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (4)

                        Doporučení Rady ze dne 13. července 2021 týkající se hospodářské politiky eurozóny, Úř. věst. C 283, 15.7.2021, s. 1.

                     (5)

                        Roční analýza udržitelného růstu 2022, COM(2021) 740.

                     (6)

                        Viz zpráva ECB o digitálním euru z října 2020, k dispozici na adrese
                  https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/Report_on_a_digital_euro~4d7268b458.en.pdf

                     (7)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1023 ze dne 20. června 2019 o rámcích preventivní restrukturalizace, o oddlužení a zákazech činnosti a opatřeních ke zvýšení účinnosti postupů restrukturalizace, insolvence a oddlužení a o změně směrnice (EU) 2017/1132 (směrnice o restrukturalizaci a insolvenci), Úř. věst. L 172, 26.6.2019, s. 18.

                     (8)

                        Na eurosummitu dne 25. června 2021 zdůraznili čelní představitelé EU svou politickou podporu unie kapitálových trhů a vyzvali k rychlému provedení akčního plánu pro unii kapitálových trhů.

                     (9)

                        Doporučení Komise (EU) 2021/402 ze dne 4. března 2021 o účinné aktivní podpoře zaměstnanosti po krizi COVID-19 (EASE), Úř. věst. L 80, 8.3.2021, s. 1.

                     (10)

                        Interinstitucionální vyhlášení evropského pilíře sociálních práv, Úř. věst. C 428, 13.12.2017, s. 10.

                     (11)

                        EU se zavázala dosáhnout do roku 2030 těchto hlavních cílů: nejméně 78 % obyvatelstva ve věku od 20 do 64 let by mělo být zaměstnáno, minimálně 60 % osob ve věku od 25 do 64 let by se mělo každý rok účastnit vzdělávacích akcí a počet osob ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením by se měl v porovnání s rokem 2019 snížit nejméně o 15 milionů.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 29.3.2022
            COM(2022) 132 final

            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k jednání o komplexní mezinárodní úmluvě o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Počítačová kriminalita je podle posouzení hrozeb organizované trestné činnosti na internetu
                     1
                   vypracovaného Europolem i nadále rostoucí hrozbou pro bezpečnost občanů a podniků v Evropské unii (EU). Jedná se o celosvětový jev, který nezná hranic, a posílení mezinárodní spolupráce v boji proti počítačové kriminalitě je již řadu let prioritou zemí po celém světě.

                  Úmluva o počítačové kriminalitě Rady Evropy z roku 2001 (dále též „Budapešťská úmluva“) je první mezinárodní úmluvou o počítačové kriminalitě, která definuje trestné činy související s počítačovou kriminalitou, stanoví řadu pravomocí a postupů pro vyšetřování počítačové kriminality, jako je vyhledávání počítačových sítí a zachycování informací a bezpečné elektronické důkazy v souvislosti s jakoukoli trestnou činností, a vytváří rámec pro mezinárodní spolupráci
                     2
                  . Budapešťská úmluva je otevřena stranám, které nejsou členy Rady Evropy, a přistoupily k ní země ze všech zeměpisných oblastí. K dnešnímu dni je stranami úmluvy 66 států a k přistoupení k úmluvě bylo vyzváno dalších čtrnáct. Je základem právních předpisů zaměřených na boj proti počítačové kriminalitě v 80 % zemí světa. Přijetí druhého dodatkového protokolu k Budapešťské úmluvě Výborem ministrů Rady Evropy dne 17. listopadu 2021 ukazuje, že úmluva je jako rámec pro mezinárodní spolupráci v oblasti počítačové kriminality i nadále relevantní
                     3
                  .

                  Vzestup informačních technologií a rychlý vývoj nových systémů telekomunikačních a počítačových sítí a využívání a zneužívání technologií pro účely trestné činnosti byly rovněž na pořadu jednání Organizace spojených národů (OSN). Dne 21. prosince 2010 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci 65/230, v níž žádá Komisi pro prevenci kriminality a trestní spravedlnost (CCPCJ), aby zřídila otevřenou mezivládní expertní skupinu, která by vypracovala komplexní studii týkající se problému počítačové kriminality
                     4
                  . Mezivládní skupina odborníků na svém sedmém (a posledním) zasedání ve dnech 6–8. dubna 2021 zhodnotila všechny předběžné závěry a doporučení členských států OSN
                     5
                   a odsouhlasila zaslání 63 dohodnutých závěrů a doporučení komisi CCPCJ
                     6
                  . Skupina se ve své studii neshodla na potřebě nové mezinárodní úmluvy o počítačové kriminalitě.

                  Současně některé členské státy OSN zintenzivnily své úsilí o dosažení takové úmluvy v rámci jednání Třetího výboru Valného shromáždění OSN. Valné shromáždění OSN následně přijalo rezoluci 73/187 ze dne 17. prosince 2018 nazvanou „Countering the use of information and communications technologies for criminal purposes“ (Boj proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti)
                     7
                  . Následně dne 27. prosince 2019 přijalo Valné shromáždění OSN v téže záležitosti druhou rezoluci 74/247, kterou byl zřízen otevřený ad hoc mezivládní výbor odborníků (dále jen „výbor ad hoc“) pro vypracování komplexní mezinárodní úmluvy o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti. Rezoluce uvádí, že výbor ad hoc má plně zohlednit stávající mezinárodní nástroje a úsilí na vnitrostátní, regionální a mezinárodní úrovni v oblasti boje s využíváním informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti, zejména práci a výsledky mezivládní skupiny odborníků
                     8
                  . Dne 26. května 2021 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci 75/282, která stanovila způsoby jednání
                     9
                  . Valné shromáždění OSN mimo jiné rozhodlo, že výbor ad hoc by měl svolat nejméně šest zasedání trvajících vždy deset dní, počínaje lednem 2022, a závěrečné zasedání pro předložení návrhu úmluvy Valnému shromáždění OSN na jeho sedmdesátém osmém zasedání v roce 2024. Dále rozhodlo, že první, třetí a šesté zasedání výboru se bude konat v New Yorku a druhé, čtvrté a páté zasedání ve Vídni. Dne 20. ledna 2022 rozhodlo Valné shromáždění z důvodu pandemie COVID-19 v New Yorku o odložení prvního zasedání na pozdější datum.

                  Cílem tohoto návrhu je zajistit odpovídající účast Evropské unie na těchto jednáních, neboť se očekává, že se budou týkat prvků, které souvisejí s předpisy a pravomocemi EU, zejména v oblasti počítačové kriminality. Podle čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je ve výlučné pravomoci Unie „uzavření mezinárodní smlouvy, ... pokud její uzavření může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost.“ Mezinárodní smlouva může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost, pokud se oblast, které se smlouva týká, překrývá s právními předpisy Unie nebo se na ni z velké části vztahuje právo Unie.

                  Vzhledem k tomu, že se jednání týkají jiných záležitostí spadajících do pravomoci Unie než SZBP, u nichž se očekává, že budou hlavními složkami zamýšlené dohody, měla by být vedoucím vyjednávacího týmu jmenována Komise. V záležitostech týkajících se společné zahraniční a bezpečnostní politiky vede jednání vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jako člen vyjednávacího týmu. Hlavní vyjednavač z Komise zajistí celkovou soudržnost dohody. Pod vedením hlavního vyjednavače budou mít útvary Komise vedoucí úlohu u částí zamýšlené dohody, které se netýkají SZBP, a ESVČ bude mít vedoucí úlohu u částí zamýšlených dohod, které spadají do oblasti SZBP.

                  Toto doporučení se předkládá Radě podle článku 218 SFEU s cílem získat zmocnění k jednání o budoucí úmluvě OSN jménem Evropské unie, poskytnout směrnice pro jednání a jmenovat Komisi vyjednavačem.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Boj proti počítačové kriminalitě je pro Evropskou unii prioritou, jak dokládá strategie bezpečnostní unie z roku 2020
                     10
                   a strategie boje pro organizované trestné činnosti z roku 2021
                     11
                  . Ve třetí zprávě o pokroku bezpečnostní unie z roku 2021 se Komise zavázala zajistit účinnou účast Unie na jednáních o komplexní mezinárodní úmluvě o „boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti“ na úrovni Organizace spojených národů
                     12
                  .

                  Komise uznává, že je třeba dále rozvíjet a posilovat kapacity donucovacích a justičních orgánů v této oblasti a rozvíjet vnitrostátní právní předpisy týkající se počítačové kriminality, pokud nejsou dostatečné. Uznává rovněž potřebu prosazovat mezinárodní spolupráci v boji proti počítačové kriminalitě a podporuje řadu programů budování kapacit v řadě zemí po celém světě, včetně rozvojových zemí
                     13
                  . Komise podporuje činnost mezivládní expertní skupiny OSN pro otázky kyberkriminality, Komise OSN pro prevenci kriminality a trestní spravedlnost, Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu (UNODC), Výboru Budapešťské úmluvy o počítačové kriminalitě a dalších orgánů.

                  Očekává se, že se jednání o mezinárodní úmluvě budou týkat společných pravidel EU pro boj proti počítačové kriminalitě. To může zahrnovat zejména směrnici 2011/93/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii
                     14
                  , která se zaměřuje na nové úkazy v online prostředí, jako např. „grooming“ (pachatelé se vydávají za děti, aby mohli lákat nezletilé za účelem pohlavního zneužití); směrnici 2013/40/EU o útocích na informační systémy
                     15
                  , jejímž cílem je řešit rozsáhlé kybernetické útoky tím, že požaduje, aby členské státy posílily vnitrostátní právní předpisy týkající se počítačové kriminality a zavedly vysokou úroveň trestních sankcí a směrnici (EU) 2019/713 o potírání podvodů v oblasti bezhotovostních platebních prostředků a jejich padělání
                     16
                  , která harmonizuje trestné jednání fyzických nebo právnických osob v souvislosti s bezhotovostními platebními prostředky a rozšiřuje trestní odpovědnost na virtuální měny a digitální peněženky. Další nástroje EU stanoví společná pravidla pro boj proti trestným činům, které mohou být provedeny s využitím informačních systémů, jako je terorismus, obchodování s lidmi, nedovolený obchod s drogami, nedovolený obchod se zbraněmi, praní peněz, korupce a organizovaná trestná činnost.

                  Očekává se, že jednání budou rovněž zahrnovat opatření v oblasti trestního řízení a spolupráce. Stávající právní rámec EU zahrnuje zejména nástroje pro spolupráci v oblasti prosazování práva a justiční spolupráci v trestních věcech, jako je směrnice 2014/41/EU o evropském vyšetřovacím příkazu v trestních věcech
                     17
                  , Úmluva o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie
                     18
                  , nařízení 2018/1727 o Eurojustu
                     19
                  , nařízení 2016/794 o Europolu
                     20
                  , nařízení (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce („EPPO“)
                     21
                  , rámcové rozhodnutí Rady 2002/465/SVV o společných vyšetřovacích týmech
                     22
                  , rámcové rozhodnutí Rady 2009/948/SVV o předcházení kompetenčním sporům při výkonu pravomoci v trestním řízení a jejich řešení
                     23
                  . Relevantní jsou rovněž návrh Komise z dubna 2018 týkající se přeshraničního přístupu k elektronickým důkazům
                     24
                   a balíček týkající se policejní spolupráce
                     25
                  , které v současné době prochází legislativním postupem EU. Navenek uzavřela Evropská unie řadu dvoustranných dohod se třetími zeměmi, např. dohody o vzájemné právní pomoci mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými a mezi Evropskou unií a Japonskem
                     26
                  .

                  Unie rovněž přijala několik směrnic, které posilují procesní práva podezřelých a obviněných osob
                     27
                  . Ochrana osobních údajů je jedním ze základních práv zakotvených v článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 8 Listiny základních práv Evropské unie. Osobní údaje musí být zpracovávány pouze v souladu s nařízením (EU) 2016/679 (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)
                     28
                   a směrnicí (EU) 2016/680 (směrnicí o ochraně policejních údajů)
                     29
                  . Základní právo jednotlivců na respektování jejich soukromého a rodinného života, obydlí a komunikace je rovněž zakotveno v článku 7 Listiny základních práv. To zahrnuje respektování soukromí komunikací a také ochranu koncového zařízení uživatele jakožto podstatné prvky. Údaje z elektronické komunikace musí být zpracovávány pouze v souladu se směrnicí 2002/58/ES (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích)
                     30
                  .

                  Jednání by měla zajistit, aby ustanovení budoucí úmluvy OSN dosáhla co nejvyšší ochrany lidských práv a aby členské státy byly schopny dodržovat právní předpisy EU, a to i s ohledem na jejich budoucí vývoj.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Evropská unie soustavně prosazuje Budapešťskou úmluvu jako cenný a pružný referenční právní rámec pro mezinárodní spolupráci v boji proti počítačové kriminalitě. Podporuje třetí země v přistoupení k úmluvě, přičemž jim umožňuje zavádět minimální vnitrostátní právní rámec pro boj proti počítačové kriminalitě a také rozvíjet nezbytné kapacity pro vyšetřování a stíhání, čímž usnadňuje spolupráci s dalšími stranami úmluvy
                     31
                  .

                  Evropská unie, zastoupená Komisí, se též aktivně podílela na jednání o druhém dodatkovém protokolu k Budapešťské úmluvě
                     32
                  . Protokol bude otevřen k podpisu v květnu 2022. Vzhledem k tomu, že záležitosti, na něž se vztahuje druhý dodatkový protokol, spadají do výlučné pravomoci Unie, přijala Komise dne 25. listopadu 2021 dva návrhy rozhodnutí Rady, kterými se členské státy EU zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly
                     33
                   a ratifikovaly
                     34
                   druhý dodatkový protokol k Budapešťské úmluvě o počítačové kriminalitě.

                  Jednání proto budou muset rovněž zajistit soulad a soudržnost s Budapešťskou úmluvou o počítačové kriminalitě a jejími dodatkovými protokoly.

                  2.
                        PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Podle ustanovení čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouva o fungování EU) Komise podává Radě doporučení a Rada přijme rozhodnutí, kterým dá zmocnění k zahájení jednání a jmenuje vyjednavače Unie. Podle čl. 218 odst. 4 Smlouvy o fungování EU může Rada vyjednavači vydávat směrnice.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Jednostranné kroky by nebyly alternativou, neboť by neposkytovaly dostatečný základ pro spolupráci se třetími zeměmi. Přijetí mnohostranné dohody, jakou je možná budoucí úmluva OSN, kterou se Unii podařilo vyjednat, je účinnější než zahájení jednání s jednotlivými zeměmi mimo EU na dvoustranné úrovni.

               •Proporcionalita

                  Tato iniciativa nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení příslušných cílů politiky.

               •Volba nástroje

                  Doporučení Komise pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání je v souladu s čl. 218 odst. 3 SFEU, který stanoví, že Komise podává Radě doporučení a Rada přijme rozhodnutí, kterým dá zmocnění k zahájení jednání.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Dne 14. ledna 2022 Komise na svých internetových stránkách zveřejnila výzvu k předložení faktických podkladů k této iniciativě, v rámci níž bylo po dobu čtyř týdnů možno zasílat připomínky. Na internetových stránkách konzultace bylo zveřejněno pět individuálních odpovědí na výzvu k předložení faktických podkladů. Při přípravě tohoto návrhu byly tyto připomínky zohledněny.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Komise při přípravě jednání zohlednila názory vyjádřené odborníky z členských států během diskusí v příslušných pracovních skupinách Rady.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Jednání budou pravděpodobně zahrnovat prvky, které by mohly představovat zásah do základních práv, jako jsou procesní trestní opatření, definice trestných činů, které mohou být základem pro trestní řízení, nebo přístup k soukromým údajům určité osoby získaným v rámci trestního řízení. Ustanovení, která mají být vyjednána, mohou vést k zásahům např. do práva na spravedlivý proces, práva na soukromí a práva na ochranu osobních údajů. Vzhledem k tomu, že účast na jednáních jménem Evropské unie by neměla ohrozit úroveň ochrany základních práv v Unii, navrhuje tato iniciativa usilovat o vysokou úroveň ochrany základních práv.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Rozhodnutí nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie. Členské státy EU mohou nést jednorázové náklady na provádění úmluvy, jakmile budou jednání dokončena, avšak v této fázi není možné tyto náklady určit, neboť jednání ještě nebyla plně zahájena.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Očekává se, že proces jednání bude trvat do roku 2024 a poté dojde k podpisu a uzavření úmluvy. Iniciativa navrhuje usilovat o to, aby byl proces jednání otevřený, inkluzivní a transparentní.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k jednání o komplexní mezinárodní úmluvě o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 27. prosince 2019 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci č. 74/247 o boji proti užívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti, přičemž rozhodlo o zřízení otevřeného ad hoc výboru odborníků, zastupujícího všechny regiony, pro vypracování komplexní mezinárodní úmluvy o boji proti užívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti
                  35
               . Unie by se měla účastnit jednání o této úmluvě.

               (2)Unie přijala společná pravidla, která se překrývají s několika prvky zvažovanými pro uvedenou úmluvu. Tato společná pravidla zahrnují zejména komplexní soubor nástrojů týkajících se trestního práva hmotného
                  36
               , policejní a justiční spolupráce v trestních věcech
                  37
               , minimálních norem pro procesní práva
                  38
               , jakož i záruk ochrany údajů a soukromí
                  39
               . Rovněž by měla být zohledněna budoucí společná pravidla
                  40
               .

               (3)Nová mezinárodní úmluva o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti proto může ovlivnit společná pravidla Unie nebo změnit jejich oblast působnosti.

               (4)V zájmu ochrany integrity právních předpisů Unie a s cílem zajistit, aby ustanovení mezinárodního práva a právní předpisy Unie zůstaly i nadále ve vzájemném souladu, je nezbytné, aby se Unie podílela na jednání o nové mezinárodní úmluvě o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti.

               (5)V souladu s čl. 42 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který vydal stanovisko dne…

               (6)[V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné].

               [NEBO]

               [V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, Irsko oznámilo [dopisem ze dne... ,] své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.]

               (7)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie sjednala všeobecnou úmluvu o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se vedou v konzultaci se zvláštním výborem, který určí Rada.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí a jeho přílohy budou zveřejněny ihned po jejich přijetí.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        2021 Europol Internet Organised Crime Threat Assessment (iOCTA) (Posouzení hrozeb organizované trestné činnosti na internetu Europolu za rok 2021)
                  www.europol.eu

                     (2)

                        Budapešťská úmluva Rady Evropy o počítačové kriminalitě (CETS č. 185), 23. listopadu 2001,
                  https://rm.coe.int/CoERMPublicCommonSearchServices/DisplayDCTMContent?documentId=0900001680081561
                  .

                     (3)

                  Podrobné výsledky (coe.int)
                  .
                  Second Additional Protocol to the Cybercrime Convention adopted by the Committee of Ministers of the Council of Europe - News (Druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě přijatý Výborem ministrů Rady Evropy – zprávy (coe.int))
                  .

                     (4)

                        Rezoluce Valného shromáždění ze dne 21. prosince 2010,

                     A/Res/65/230 - E - A/Res/65/230 -Desktop (undocs.org)

                  .

                     (5)

                        Compilation of all preliminary conclusions and recommendations suggested by Member States during the meetings of the Expert Group to Conduct a Comprehensive Study on Cybercrime held in 2018, 2019 and 2020 (Shrnutí všech předběžných závěrů a doporučení, které členské státy navrhly na zasedáních expertní skupiny pro provedení komplexní studie o počítačové kriminalitě, která se konala v letech 2018, 2019 a 2020):
                  V2101012.pdf (unodc.org)
                  .

                     (6)

                        Report on the meeting of the Expert Group to Conduct a Comprehensive Study on Cybercrime held in Vienna from 6 to 8 April 2021 (Zpráva o zasedání expertní skupiny pro provedení komplexní studie o počítačové kriminalitě, které se konalo ve Vídni ve dnech 6. až 8. dubna 2021):
                  V2102595.pdf (unodc.org)
                  .

                     (7)

                        Rezoluce Valného shromáždění ze dne 17. prosince 2018,
                  A/RES/73/187
                  .

                     (8)

                        Rezoluce Valného shromáždění ze dne 27. prosince 2019,
                  A/RES/74/247
                  .

                     (9)

                        Rezoluce Valného shromáždění ze dne 26. května 2021,
                  A/RES/75/282*
                  .

                     (10)

                  COM(2020) 605 final
                   (27.7.2020).

                     (11)

                  COM(2021) 170 final
                   (14.4.2021).

                     (12)

                  COM(2021) 799 final
                   (8.12.2021).

                     (13)

                        To zahrnuje programy jako GLACY+, CyberEast a CyberSouth spolufinancované Evropskou unií a Radou Evropy, které řídí Rada Evropy.

                     (14)

                        Směrnice 2011/93/EU (13.12.2011).

                     (15)

                        Směrnice 2013/40/EU (12.8.2013)

                     (16)

                        Směrnice (EU) 2019/713 (17.4.2019).

                     (17)

                        Směrnice 2014/41/EU (3.4.2014).

                     (18)

                        Úmluva o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie (29.5.2020)

                     (19)

                        Nařízení (EU) 2018/1727 (14.11.2018).

                     (20)

                        Nařízení (EU) 2016/794 (11.5.2016).

                     (21)

                        Nařízení Rady (EU) 2017/1939 (12.10.2017).

                     (22)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2002/465/SVV (13.6.2022).

                     (23)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2009/948/SVV (30.11.2009).

                     (24)

                        Nařízení o evropských předávacích a uchovávacích příkazech pro elektronické důkazy v trestních věcech,

                     COM/2018/225 final

                  , a návrh směrnice, kterou se stanoví harmonizovaná pravidla pro jmenování právních zástupců za účelem shromažďování důkazů v trestním řízení,

                     COM/2018/226 final

                  (17.4.2018).

                     (25)

                        Návrh doporučení Rady o operativní policejní spolupráci, COM(2021)780, návrh směrnice o výměně informací mezi donucovacími orgány členských států a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2006/960/SVV, COM(2021)782, a návrh nařízení o automatizované výměně údajů pro policejní spolupráci („Prüm II“), COM(2021)784, (8.12.2021).

                     (26)

                        Dohoda o vzájemné právní pomoci mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými (25.6.2003).Dohoda mezi Evropskou unií a Japonskem o vzájemné právní pomoci v trestních věcech (2009).

                     (27)

                        Směrnice 2010/64/EU (20.10.2010); směrnice 2012/13/EU (22.5.2012); směrnice 2013/48/EU (22.10.2013); směrnice (EU) 2016/1919 (26.10.2016); směrnice (EU) 2016/800 (11.5.2016); směrnice (EU) 2016/343 (9.3.2016).

                     (28)

                        Nařízení (EU) 2016/679 (27.4.2016).

                     (29)

                        Směrnice (EU) 2016/680 (27.4.2016).

                     (30)

                        Směrnice 2002/58/ES (12.7.2002) ve znění směrnice 2009/136/ES (25.11.2009).

                     (31)

                        Viz např. závěry Rady o kybernetické diplomacii ze dne 10. února 2015, dokument 6122/15.

                     (32)

                        Rozhodnutí Rady o zmocnění Evropské komise k účasti na jednání o druhém dodatkovém protokolu k Úmluvě Rady Evropy o kyberkriminalitě jménem Evropské unie, referenční číslo 9116/19.

                     (33)

                        Návrh rozhodnutí Rady, kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů, COM/2021/718 final (25.11.2021).

                     (34)

                        Návrh rozhodnutí Rady, kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly druhý dodatkový protokol k Úmluvě o počítačové kriminalitě o posílené spolupráci a zpřístupňování elektronických důkazů,

                     COM/2021/719 final

                   (25.11.2021).

                     (35)

                        Usnesení Valného shromáždění ze dne 27. prosince 2019 o zprávě třetího výboru (A/74/401)], Countering the use of information and communications technologies for criminal purposes (Boj proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti)
                  A/RES/74/247

                     (36)

                        směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/93/EU ze dne 13. prosince 2011 o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2004/68/SVV,

                     Úř. věst. L 335, 17.12.2011, s. 1

                  ; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/40/EU ze dne 12. srpna 2013 o útocích na informační systémy a nahrazení rámcového rozhodnutí Rady 2005/222/SVV,

                     Úř. věst. L 218, 14.8.2013, s. 8

                  ; směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/713 ze dne 17. dubna 2019 o potírání podvodů v oblasti bezhotovostních platebních prostředků a jejich padělání a o nahrazení rámcového rozhodnutí Rady 2001/413/SVV, PE/89/2018/REV/3,

                     Úř. věst. L 123, 10.5.2019, s. 18

                  .

                     (37)

                        akt Rady ze dne 29. května 2000, kterým se vypracovává Úmluva o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie, Úř. věst. C 197, 12.7.2000, s. 1; nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1727 o Agentuře Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust) a o zrušení rozhodnutí Rady 2002/187/SVV, Úř. věst. L 295, 21.11.2018; nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 ze dne 11. května 2016 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a o zrušení a nahrazení rozhodnutí 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV, Úř. věst. L 135, 24.5.2016, s. 53; rámcové rozhodnutí Rady 2002/465/SVV ze dne 13. června 2002 o společných vyšetřovacích týmech, Úř. věst. L 162, 20.6.2002, s. 1; rámcové rozhodnutí Rady 2009/948/SVV o předcházení kompetenčním sporům při výkonu pravomoci v trestním řízení a jejich řešení, Úř. věst. L 328, 15.12.2009, s. 42; směrnice 2014/41/EU o evropském vyšetřovacím příkazu v trestních věcech, Úř. věst. L 130, 1.5.2014, s. 1.

                     (38)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (Úř. věst. L 280, 26.10.2010, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení, Úř. věst. L 142, 1.6.2012, s. 1; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/48/EU ze dne 22. října 2013 o právu na přístup k obhájci v trestním řízení a řízení týkajícím se evropského zatýkacího rozkazu a o právu na informování třetí strany a právu na komunikaci s třetími osobami a konzulárními úřady v případě zbavení osobní svobody, Úř. věst. L 294, 6.11.2013, s. 1; směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1919 ze dne 26. října 2016 o právní pomoci pro podezřelé nebo obviněné osoby v trestním řízení a pro osoby vyžádané v rámci řízení týkajícího se evropského zatýkacího rozkazu, Úř. věst. L 297, 4.11.2016, s. 1; směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/800 ze dne 11. května 2016 o procesních zárukách pro děti, které jsou podezřelými nebo obviněnými osobami v trestním řízení, Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 1; směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a právo být přítomen při trestním řízení před soudem, Úř. věst. L 65, 11.3.2016, s. 1.

                     (39)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV; Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009.

                     (40)

                        Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropských předávacích a uchovávacích příkazech pro elektronické důkazy v trestních věcech zde dne 17. dubna 2018, COM(2018) 225 final; návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví harmonizovaná pravidla pro jmenování právních zástupců za účelem shromažďování důkazů v trestním řízení, ze dne 17. dubna 2018, COM(2018) 226 final.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 29.3.2022
            COM(2022) 132 final

            PŘÍLOHA

            Doporučení pro rozhodnutí Rady
            o zmocnění k jednání o komplexní mezinárodní úmluvě o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti

               PŘÍLOHA

               Pokud jde o proces jednání, Unie by měla usilovat o dosažení těchto cílů:

               1)Proces jednání má být otevřený, inkluzivní a transparentní a založen na spolupráci v dobré víře.

               2)Proces jednání má umožnit smysluplnou účast všech příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti, soukromého sektoru, akademické obce a nevládních organizací.

               3)Všechny podněty všech členů Organizace spojených národů mají být posuzovány na rovnoprávném základě, aby bylo zajištěno, že tento proces bude inkluzivní.

               4)Proces jednání má být založen na účinném a realistickém pracovním programu.

               Pokud jde o obecné cíle jednání, Unie by měla usilovat o dosažení těchto cílů:

               5)Úmluva má sloužit jako účinný nástroj pro orgány činné v trestním řízení a justiční orgány v celosvětovém boji proti počítačové kriminalitě s cílem zvýšit hodnotu mezinárodní spolupráce.

               6)Má se plně zohlednit stávající rámec osvědčených mezinárodních a regionálních nástrojů a úsilí, který se odráží v rezolucích Valného shromáždění Organizace spojených národů 74/247 a 75/282. Úmluva tak má být slučitelná se stávajícími mezinárodními nástroji, zejména Budapešťskou úmluvou Rady Evropy o počítačové kriminalitě z roku 2001 a jejími protokoly, Úmluvou Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu z roku 2000 a jejími protokoly, ale také dalšími příslušnými mezinárodními a regionálními nástroji, a doplňovat je. Úmluva nemá mít žádný dopad na jejich uplatňování nebo na přistoupení jakékoli další země k uvedeným nástrojům a nemá vést ke zbytečné duplicitě.

               7)Mají se plně zohlednit práce a výsledky činnosti otevřené mezivládní expertní skupiny pro provedení komplexní studie o kyberkriminalitě, jak bylo dohodnuto v rezoluci Valného shromáždění Organizace spojených národů 75/282.

               8)Ustanovení úmluvy mají zajišťovat nejvyšší možnou ochranu lidských práv. Členské státy EU by měly být schopny dodržovat právo EU, včetně základních práv, svobod a obecných zásad práva EU, jak jsou zakotveny ve Smlouvách Evropské unie a v Listině základních práv. Ustanovení úmluvy by měla být rovněž slučitelná s mezinárodními obchodními závazky EU a jejích členských států.

               Pokud jde o obsah jednání, Unie by měla usilovat o dosažení těchto cílů:

               9)Úmluva má stanovit definice trestných činů, které mohou být spáchány pouze za použití informačních systémů.

               10)Úmluva má stanovit definice trestných činů, které mohou být spáchány bez použití informačních systémů, ale mohou být za určitých okolností umožněny použitím informačních systémů, avšak pouze v případech, kdy zapojení informačních systémů podstatně mění charakteristiky nebo dopad těchto trestných činů.

               11)Trestné činy mají být definovány jasně, úzce a technologicky neutrálním způsobem. Definice mají být slučitelné s definicemi v jiných příslušných mezinárodních nebo regionálních úmluvách, zejména v oblasti organizované trestné činnosti nebo počítačové kriminality, a s mezinárodními normami v oblasti lidských práv.

               12)Úmluva má stanovit pravidla týkající se pokusů o spáchání takových trestných činů, napomáhání k jejich spáchání, odpovědnosti právnických osob za takové trestné činy a sankcí a opatření v souvislosti s takovými trestnými činy, které jsou slučitelné s jinými příslušnými mezinárodními nebo regionálními úmluvami, zejména v oblasti organizované trestné činnosti nebo počítačové kriminality, a s mezinárodními normami v oblasti lidských práv.

               13)Úmluva má stanovit procesní trestněprávní opatření, která orgánům umožní účinně vyšetřovat počítačovou kriminalitu, zmrazit a konfiskovat výnosy z této trestné činnosti a uchovávat nebo získávat elektronické důkazy jakéhokoli trestného činu v rámci vyšetřování trestného činu nebo trestního řízení, s ohledem na zásadu proporcionality.

               14)Uvedená procesní trestní opatření mají poskytovat dostatečnou přidanou hodnotu ve srovnání s jinými příslušnými mezinárodními nebo regionálními úmluvami, zejména v oblasti organizované trestné činnosti nebo počítačové kriminality, a být s takovými úmluvami a mezinárodními normami v oblasti lidských práv slučitelná.

               15)Procesní opatření k zajištění nebo získání elektronických důkazů mají obsahovat jasnou a úzkou definici druhu dotčených informací. Procesní opatření pro spolupráci se subjekty soukromého sektoru mají zajistit, aby zátěž pro tyto subjekty byla přiměřená a aby subjekty soukromého sektoru plně respektovaly lidská práva svých uživatelů. Úmluva má dát poskytovatelům on-line služeb např. poskytovatelům internetových služeb) právní jasnost v jejich interakci s donucovacími orgány států, které jsou stranami úmluvy. Procesní opatření pro odstranění nezákonného obsahu se mají týkat pouze nezákonného obsahu, který může být dostatečně konkrétní a úzce definovaný.

               16)Úmluva má stanovit opatření pro spolupráci, jež orgánům v různých státech, které jsou stranami tohoto nástroje, umožní účinně spolupracovat za účelem vyšetřování trestné činnosti nebo trestních řízení týkajících se trestných činů vymezených v tomto nástroji nebo spolupracovat při uchovávání či získávání elektronických důkazů o jakékoli trestné činnosti v rámci vyšetřování trestné činnosti nebo trestního řízení.

               17)Uvedená opatření týkající se spolupráce mají poskytovat dostatečnou přidanou hodnotu ve srovnání s jinými příslušnými mezinárodními nebo regionálními úmluvami, zejména v oblasti organizované trestné činnosti nebo počítačové kriminality, a být s těmito úmluvami a mezinárodními normami v oblasti lidských práv slučitelná.

               18)Opatření týkající se spolupráce mají podléhat podmínkám stanoveným právními předpisy dožádané strany a poskytovat široké důvody pro odmítnutí, aby byla zajištěna ochrana základních práv, včetně práva na ochranu osobních údajů, a to i v souvislosti s předáváním osobních údajů, a případně existence oboustranné trestnosti.

               19)Úmluva má stanovit přísné podmínky a silné záruky k zajištění toho, aby členské státy EU mohly dodržovat a chránit základní práva, svobody a obecné zásady práva EU zakotvené ve Smlouvách Evropské unie a v Listině základních práv, včetně zejména zásady proporcionality, procesních záruk a práv, práva na účinnou soudní ochranu, presumpci neviny, práva na spravedlivý proces a práva na obhajobu osob, proti nimž je vedeno trestní řízení, jakož i práva na soukromí, práva na ochranu osobních údajů a údajů elektronických komunikací při zpracování těchto údajů, včetně předávání orgánům v zemích mimo Evropskou unii, a práva na svobodu projevu a informací. Úmluva má zejména zajistit, aby členské státy EU byly schopny dodržovat požadavky na mezinárodní předávání osobních údajů ve smyslu směrnice EU) 2016/680, nařízení EU) 2016/679 a směrnice 2002/58/ES. Podmínky a záruky mají rovněž zajišťovat ochranu lidských práv a základních svobod v souladu s mezinárodními normami v oblasti lidských práv. To platí pro celou úmluvu, včetně procesních opatření a opatření týkajících se spolupráce, včetně těch, která mohou významně zasahovat do práv jednotlivců, jako je zmrazení a konfiskace výnosů z trestné činnosti a vydání.

               20)Úmluva má poskytovat základ pro dobrovolná opatření na budování kapacit s cílem podpořit země v jejich schopnosti vést účinná vyšetřování a řízení týkající se počítačové kriminality a získávat elektronické důkazy pro vyšetřování a stíhání jiných trestných činů, mimo jiné prostřednictvím technické pomoci a odborné přípravy. Úloha Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu při provádění těchto opatření má být jasně popsána.

               21)Úmluva má náležitě zohlednit postavení fyzických a právnických osob jako obětí počítačové kriminality. Úmluva má zajišťovat, aby se těmto obětem počítačové kriminality dostalo náležité pomoci, podpory a ochrany.

               22)Úmluva má poskytovat základ pro praktická opatření pro předcházení počítačové kriminalitě, která jsou jasně definována a přísně omezená a odlišená od trestněprávních procesních opatření, která by mohla zasahovat do práv a svobod fyzických nebo právnických osob.

               Pokud jde o fungování úmluvy, Unie by měla usilovat o dosažení těchto cílů:

               23)Úmluva má zachovat stávající globální a regionální nástroje a probíhající mezinárodní spolupráci v celosvětovém boji proti počítačové kriminalitě. Členské státy Evropské unie mají zejména mít možnost ve svých vzájemných vztazích nadále uplatňovat pravidla Evropské unie.

               24)Úmluva má stanovit vhodný mechanismus k zajištění jejího provádění a stanovit závěrečná ustanovení, včetně ustanovení o řešení sporů, podpisu, ratifikaci, přijetí, schválení a přistoupení, vstupu v platnost, změnách, pozastavení, vypovězení a depozitáři a o jazycích, která by měla být vytvořena, pokud je to možné a vhodné, podle ustanovení jiných příslušných mezinárodních nebo regionálních úmluv, zejména v oblasti organizované trestné činnosti nebo počítačové kriminality.

               25)Úmluva má umožnit Evropské unii stát se její smluvní stranou.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2022
            COM(2022) 167 final

            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Evropskou unií a Ukrajinou

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Souvislosti doporučení

               Komise tímto doporučuje Radě, aby udělila zmocnění k zahájení jednání o časově omezené dohodě o silniční přepravě zboží mezi Unií a Ukrajinou (dále jen „dohoda“) s cílem řešit dopady nevyprovokované a neodůvodněné vojenské agrese Ruska vůči Ukrajině a jmenovala Komisi vyjednavačem Unie. K doporučení jsou rovněž připojeny směrnice pro jednání.

               2.Souvislosti

               Silniční nákladní doprava mezi Unií a Ukrajinou se v současné době do značné míry řídí řadou dvoustranných dohod o dopravě mezi členskými státy EU a Ukrajinou. Tyto dohody stanoví ujednání o kvótách pro dopravce z obou stran, pokud jde o tranzit a dvoustranný obchod. Podle studie vypracované v roce 2014
                  1
                přidělilo 25 členských států, s nimiž Ukrajina v té době uzavřela dvoustranné dohody o silniční dopravě, této zemi na dvoustranném základě celkem 560 680 kvót. V roce 2019 byl tento počet mírně nižší (552 875 kvót, z toho 1 750 vícenásobných kvót). Kvóty pravidelně vyžadují určité hodnoty emisí třídy Euro.

               Vedle povolení, která jsou založena na výše uvedených dvoustranných dohodách, provozuje Mezinárodní dopravní fórum (ITF) mnohostranný systém kvót, který stanoví mnohostranné licence pro mezinárodní silniční přepravu zboží dopravními podniky usazenými v členské zemi Evropské konference ministrů dopravy (ECMT). Licence se vztahují na přepravu zboží mezi členskými zeměmi ECMT nebo tranzit přes území jedné nebo několika z těchto zemí. Počet kvót v rámci systému ECMT je však ve srovnání s kvótami vydanými v rámci dvoustranných dohod poměrně nízký (ačkoli srovnání není striktní, neboť kvóty ECMT se týkají ročních licencí, zatímco dotčené dvoustranné dohody se týkají povolení pro jednotlivé cesty). V roce 2022 bylo ukrajinským provozovatelům uděleno 4 000 ročních licencí.

               V roce 2006 Ukrajina přistoupila k Evropské dohodě o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR)
                  2
               , jejímiž smluvními stranami jsou rovněž všechny členské státy EU. Ukrajinští provozovatelé přepravující zboží na území Unie proto musí dodržovat stejné doby řízení, přestávky a doby odpočinku, jaké platí v Unii podle nařízení (ES) č. 561/2006
                  3
               .

               Vzhledem k vojenské agresi Ruska vůči Ukrajině se dopravní situace pro tuto zemi stala velmi obtížnou. Důležité dopravní trasy pro přepravu zboží přes Černé moře jsou zablokovány nebo zničeny ruskými vojenskými silami a ukrajinský vzdušný prostor je pro civilní dopravu uzavřen. Železniční síť je v současné době upřednostňována pro přepravu cestujících a uprchlíků a je i nadále velmi zranitelná vůči ruskému bombardování.

               V zájmu pomoci ukrajinskému hospodářství, které se ocitá pod těžkým nátlakem, je proto vhodné urychleně uzavřít dohodu mezi Unií a Ukrajinou, která bude trvat tak dlouho, dokud bude přetrvávat závažný dopad války na dopravní infrastrukturu a provoz, a na jejímž základě bude možné v co největší míře nahradit přetíženou a zranitelnou železniční síť, zablokovaný civilní vzdušný prostor a blokované černomořské přístavy lepšími alternativami silniční dopravy pro přepravu zboží mezi EU a Ukrajinou. To je velmi důležité pro obchod s obilím, pohonnými hmotami, potravinami a jiným zbožím, který je třeba naléhavě řešit, aby se snížil nedostatek potravin na Ukrajině a aby se nezvyšovaly počty uprchlíků. Dohoda bude rovněž obsahovat ustanovení o uznávání řidičských průkazů a osvědčení o odborné způsobilosti ukrajinských řidičů přepravujících zboží do EU. Dohoda se vztahuje na území Ukrajiny kontrolované legitimní vládou Ukrajiny, uznané Evropskou unií.

               Uzavření takové dohody je v zájmu Unie, a to nejen proto, že Unie má zájem na stabilizaci ukrajinského státu a hospodářství, ale také proto, že Ukrajina je důležitým dodavatelem produktů, jako jsou obiloviny a jiné potraviny, a protože dopravci z EU získají reciproční přepravní práva na území Ukrajiny.

               3.Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tato dohoda je v souladu se stávající politikou vnějších vztahů EU s Ukrajinou. Ukrajinská vláda požádala o dohodu jako naléhavé opatření.

                  Uzavření dohody o silniční přepravě zboží s Ukrajinou by bylo rovněž v souladu s dohodou o přidružení podepsanou dne 27. června 2014 mezi Unií a Ukrajinou, neboť v článku 136 této dohody se počítá s možnými budoucími zvláštními dohodami o silniční dopravě s cílem zajistit koordinovaný rozvoj a postupnou liberalizaci dopravy mezi stranami.

               4.Právní základ, subsidiarita a proporcionalita

               •Právní základ

                  Procesním právním základem pro rozhodnutí o zmocnění k zahájení jednání o dohodě mezi Unií a třetí zemí a o vydání směrnic vyjednavači je čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               •Pravomoci Unie

                  V čl. 216 odst. 1 SFEU je stanoveno:

                  „Unie může uzavřít dohodu s jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, stanoví-li tak Smlouvy nebo je-li uzavření dohody buď nezbytné k dosažení cílů stanovených Smlouvami v rámci politik Unie, nebo je stanoveno právně závazným aktem Unie, nebo se může dotknout společných pravidel či změnit jejich oblast působnosti.“

               Tato dohoda spadá do dopravní politiky Unie a je nezbytná pro dosažení jednoho z cílů uvedených ve Smlouvách, kterým je „přispívat k volnému a spravedlivému obchodování“, a její uzavření stanoví článek 136 dohody o přidružení s Ukrajinou.

               Uzavírání mezinárodních dohod o silniční přepravě zboží je také výslovně stanoveno v legislativním aktu Unie.

               Článek 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy konkrétně v odstavcích 2 a 3 stanoví, že:

               „2. V případě přepravy z členského státu do třetí země a naopak se toto nařízení vztahuje na část jízdy provedenou průjezdem přes území jakéhokoli členského státu. Nepoužije se na část jízdy provedenou na území členského státu nakládky nebo vykládky, pokud není uzavřena nezbytná dohoda mezi Společenstvím a danou třetí zemí.

               3. Do uzavření dohod uvedených v odstavci 2 nejsou tímto nařízením dotčena:

               a) ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy s dotyčnými třetími zeměmi vztahující se k přepravě z členského státu do třetí země a naopak;

               b) ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy vztahující se k přepravě z členského státu do třetí země a naopak, která buď na základě dvoustranného povolení, nebo liberální právní úpravy umožňují provádět nakládku a vykládku v členském státě podnikatelům v silniční nákladní dopravě, kteří nejsou v daném členském státě usazeni.“

               Kromě toho její uzavření může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost, jak je stanoveno v judikatuře Soudního dvora Evropské unie. Soudní dvůr v bodě 201 svého posudku 2/15 ze dne 16. května 2017
                  4
                zejména uvedl následující:

               „201 Jak Soudní dvůr již konstatoval, pokud dohoda mezi Unií a třetím státem stanoví, že se na mezinárodní vztahy upravené touto dohodou uplatní pravidla, která se velkou měrou překrývají se společnými pravidly Unie použitelnými na situace v rámci Společenství, je třeba mít za to, že tato dohoda může ovlivnit nebo změnit působnost těchto společných pravidel. I když s těmito společnými pravidly není v rozporu, jejich smysl, dosah a účinnost mohou být dotčeny [viz zejména posudek 1/03 (Nová Luganská úmluva) ze dne 7. února 2006, EU:C:2006:81, body 143 a 151 až 153; posudek 1/13 (Přistoupení třetích států k Haagské úmluvě) ze dne 14. října 2014, EU:C:2014:2303, body 84 až 90; a rozsudek ze dne 26. listopadu 2014, Green Network, C-66/13, EU:C:2014:2399, body 48 a 49]. “

                  Přístup na trh předpokládaný v tomto doporučení se jistě překrývá s výše uvedenými ustanoveními o přístupu na trh přijatými Unií, pokud jde o mezinárodní silniční přepravu zboží.

                  S ohledem na výše uvedené má Unie podle čl. 3 odst. 2 SFEU výlučnou vnější pravomoc uzavřít zamýšlenou dohodu.

               •Povinnost Komise konzultovat

               S ohledem na rozsudek Soudního dvora ze dne 16. července 2015 ve věci C-425/13
                  5
               , který objasňuje úlohy jednotlivých orgánů pro účely uplatňování čl. 218 odst. 2 a 4 SFEU v souladu se zásadami institucionální rovnováhy a vzájemné loajální spolupráce stanovenými v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii (SEU), je nezbytné tato vyjasnění zohlednit.

               Je vhodné, aby Komise poskytla Radě a zvláštnímu jí určenému výboru veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohly sledovat pokrok v jednáních, jako jsou zejména oznámené obecné cíle a postoje ostatních stran během jednání. Komise podá Radě a zvláštnímu jí určenému výboru písemnou zprávu o výsledku jednání tak, aby Rada mohla vykonávat své institucionální výsady.

               V zájmu dodržení povinnosti zachovat institucionální rovnováhu podle čl. 13 odst. 2 SEU a povinnosti podle čl. 218 odst. 10 SFEU bude Komise ve stejném rozsahu informovat Evropský parlament.

               •Proporcionalita

                  Doporučení je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:

                  Zamýšlená dohoda je nejúčinnějším nástrojem k posílení vztahů mezi EU a Ukrajinou v oblasti silniční dopravy, neboť odstraňuje potřebu kvót v dvoustranných dohodách mezi členskými státy EU a Ukrajinou.

                  Navrhovaná dohoda nepředstavuje ve srovnání se současnou situací další administrativní nebo finanční zátěž ani pro orgány členských států ani pro příslušné odvětví. Naopak by měla snížit administrativní zátěž jak pro průmysl, tak pro členské státy. Kromě toho odstraní potřebu povolení k přepravě pro dopravce EU pro uvedené kategorie přepravních práv (tranzitní a dvoustranná práva), což sníží zátěž pro odvětví dopravy v EU.

               5.Rozpočtové důsledky

                  Doporučení nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.

               6.Další prvky

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení doporučení

               Rozhodnutím Rady se udělí zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Unií a Ukrajinou s cílem řešit dopady ruské agrese vůči této zemi a Komise bude jmenována vyjednavačem Unie. Směrnice pro jednání, které jsou připojeny k rozhodnutí, podrobně popisují oblast působnosti zamýšlené dohody.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Evropskou unií a Ukrajinou

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Měla by být zahájena jednání za účelem uzavření dohody mezi Unií a Ukrajinou o silniční přepravě zboží. Je vhodné, aby dohoda platila tak dlouho, dokud bude přetrvávat závažný dopad nevyprovokované a neodůvodněné agrese Ruska vůči Ukrajině na dopravní infrastrukturu a provoz.

               (2)Komise by měla být jmenována jakožto vyjednavač.

               (3)Jednání by měla vést Komise v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada],

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie sjednala dohodu mezi Evropskou unií a Ukrajinou o silniční přepravě zboží.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se povedou v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Studie o hospodářském dopadu dohody mezi EU a Ukrajinou vypracovaná ICF, TRT a DIW Econ, závěrečná zpráva, 14. října 2014.

                     (2)

                        Podepsáno v Ženevě, 1. července 1970.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85.

                     (4)

                        ECLI:EU:C:2017:376.

                     (5)

                        ECLI:EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2022
            COM(2022) 167 final

            PŘÍLOHA

            Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Evropskou unií a Ukrajinou

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Ukrajinou o silniční přepravě zboží

               1.Cíle jednání

               Sjednat dohodu s Ukrajinou, která liberalizuje silniční přepravu zboží udělením přístupových práv provozovatelům z Ukrajiny a Evropské unie, pokud jde o tranzit a dvoustrannou mezinárodní přepravu, a která obsahuje uznávání řidičských průkazů a osvědčení o odborné způsobilosti vydaných příslušnými ukrajinskými orgány v Evropské unii a naopak.

               2.Oblast působnosti dohody

               Dohoda by měla umožnit ukrajinským silničním dopravcům přístup na trh Unie.

               (1)Dohoda by měla liberalizovat silniční přepravu zboží udělením přístupových práv ukrajinským provozovatelům a provozovatelům z Evropské unie, pokud jde o tranzit a dvoustrannou mezinárodní přepravu mezi Evropskou unií a Ukrajinou. Dohoda by měla zachovat nebo zvýšit úroveň přístupu na trh nebo jiných obchodních příležitostí, které jsou k dispozici v rámci stávajících dvoustranných dohod o silniční dopravě mezi členskými státy EU a Ukrajinou.

               (2)Dohoda, která by měla mít stejnou platnost ve všech úředních jazycích EU, by měla za tímto účelem obsahovat ustanovení o jazykových zněních.

               (3)Dohoda by se měla zabývat řidičskými průkazy a osvědčeními o odborné způsobilosti vydanými příslušnými ukrajinskými orgány, aby bylo zajištěno jejich uznávání v Evropské unii.

               (4)Dohoda by měla být časově omezena a měla by platit tak dlouho, dokud bude přetrvávat závažný dopad ruské agrese vůči Ukrajině na dopravní operace a infrastrukturu.

               3.Obecná ustanovení

               Dohoda, která navazuje na stávající dvoustranné dohody o silniční dopravě mezi členskými státy EU a Ukrajinou, bude mít přednost před jejich ustanoveními.

               Po ukončení uvedené dohody mohou znovu platit stávající dvoustranné dohody mezi členskými státy EU a Ukrajinou, pokud Unie s Ukrajinou neuzavře jinou dohodu v oblasti silniční dopravy.

               4.Správa dohody

               Měl by být zřízen smíšený výbor složený ze zástupců stran, který by měl odpovídat za správu dohody a její řádné provádění, zejména pokud jde o úpravu pravidel EU uvedených v příloze dohody, která má Ukrajina dodržovat, po jejich změně, jakož i nová pravidla platná v oblasti silniční dopravy přijatá na úrovni Unie.

               Ukrajinským odborníkům může být povoleno účastnit se v roli pozorovatelů skupin odborníků zřízených Unií, které se zabývají právními předpisy Unie, které má Ukrajina uplatňovat, jež budou uvedeny v příloze dohody.

               Dohoda by měla zahrnovat rychlý, účinný a závazný mechanismus řešení sporů, který zajistí její řádné uplatňování.

               Bez ohledu na mechanismus řešení sporů by dohoda měla obsahovat ustanovení, která se použijí v případě nesplnění povinností z ní vyplývajících, jako je možnost přijmout vhodná ochranná opatření nebo zcela nebo částečně pozastavit práva nebo výsady udělené podle podmínek dohody.

               5.Průběh jednání

               Komise povede jednání v souladu s těmito směrnicemi a zajistí řádnou koordinaci s probíhajícími a budoucími jednáními v jiných relevantních oblastech.