               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2015
            COM(2015) 260 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Francie na rok 2015a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2015

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Francie na rok 2015

                  a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2015

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států. Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Francie na rok 2014 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Francie z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením (EU) č. 473/2013
                  5
                svoje stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Francie pro rok 2015
                  6
               .

               (4)Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu
                  7
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování
                  8
               , ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, urychlení strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Francii pro rok 2015
                  9
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, který Francie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Zpráva rovněž obsahuje výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) No 1176/2011. Komise na základě analýzy dospěla k závěru, že Francie se potýká s nadměrnými makroekonomickými nerovnováhami, které vyžadují rozhodná politická opatření a zvláštní monitorování. Zejména v kontextu nízkého dluhu a nízké inflace ve spojení s tím, že podniky zaznamenávají malou ziskovost, a protože na tyto skutečnosti politika zatím dostatečně nezareagovala, se výrazně zvýšila rizika, jež plynou ze zhoršení nákladové i nenákladové konkurenceschopnosti a z vysokého a stále rostoucího zadlužení, zejména pokud jde o veřejný dluh. Zejména je důležité přijmout opatření, jež by snížila riziko nepříznivých účinků na francouzské hospodářství a vzhledem k jeho velikosti i nepříznivých vedlejších účinků na hospodářskou a měnovou unii..

               (7)Dne 30. dubna 2015 předložila Francie svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj programu stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)Na Francii se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje napravit nadměrný schodek do roku 2017, v souladu s doporučením Rady ze dne 10. března, a dosáhnout střednědobého cíle – strukturálního schodku ve výši 0,4 % HDP – do roku 2018
                  10
               . Vláda sice plánuje dodržet cíle celkového schodku stanovené Radou, fiskální úsilí plánované pro roky 2016 a 2017 však nedosahuje požadované úrovně. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP dosáhne vrcholu 97 % v roce 2016, než poklesne na 95,5 % HDP v roce 2018. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je realistický. Nebyla však dostatečně specifikována opatření na podporu plánovaných cílových schodků od roku 2016 dále. Na základě prognózy Komise z jara 2015 bude cílený hlavní schodek státního rozpočtu 3,8 % HDP, čímž se dodrží cíl 4 % HDP. Fiskální úsilí, které se v uvedeném roce očekává, bude nicméně nižší, než doporučila Rada
                  11
               . Pokud jde o rok 2016, za předpokladu zachování stávající politiky dosáhne podle prognózy Komise hlavní schodek státního rozpočtu výše 3,5 % HDP, tedy přesáhne doporučený cíl 3,4 % HDP, a fiskální úsilí nedosáhne stanoveného cíle. Proto budou v roce 2016 zapotřebí další strukturální opatření. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že hrozí, že Francie ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (9)Bude zásadní zintenzivnit přezkumy výdajů a určit rozsáhlé oblasti pro výdajové škrty, aby se dosáhlo očekávaných výsledků. Francie by měla zajistit, aby cíle týkající se snižování výdajů zohlednily míru inflace blížící se nule. Současně by úspory vyplývající z neočekávaně nízkých nákladů veřejného dluhu kvůli nižším úrokovým sazbám měly být nasměrovány na snížení schodku. Rozsáhlých krátkodobých úspor navíc nelze dosáhnout, aniž by se výrazným způsobem neomezil nárůst výdajů na sociální zabezpečení, které v roce 2014 představovaly 26 % HDP, což je téměř polovina všech výdajů veřejného sektoru. V letech 2015 až 2017 se plánují úspory výdajů v oblasti zdravotní péče ve výši 11 miliard EU, ale je zapotřebí dalšího úsilí, aby se omezilo zvyšování výdajů v této oblasti. Především existuje prostor k provádění dalších opatření za účelem omezování nákladů v oblasti cen léčiv a výdajů na nemocnice. Důchodový systém může v nadcházejících letech čelit rostoucím schodkům a dřívější důchodové reformy nebudou dostačovat k tomu, aby systémový schodek odstranily. Na celkový celkový důchodový schodek má dále tíživý dopad zejména schodek vyplývající ze systémů pro státní úředníky a zaměstnance státem ovládaných společností. Na udržitelnost důchodového systému má navíc značný vliv i makroekonomická situace, zejména situace doplňkových důchodových systémů. K obnově finančního zdraví doplňkového důchodového systému jsou zapotřebí rozhodná opatření.

               (10)Francie provedla reformu místní správy zaměřenou na zefektivnění systému. Měla by pokračovat v provádění plánovaného snižování grantů ústřední státní správy a posílit kontrolu výdajů místní samosprávy prostřednictvím zavedení horní hranice ročního zvyšování daňových příjmů místní samosprávy s přihlédnutím ke stávajícím stropům u řady místních daní. Opatření je zapotřebí i k omezení růstu správních nákladů místních orgánů.

               (11)Byla přijata politická opatření ke snížení nákladů práce a zlepšení ziskových marží podniků prostřednictvím daňové úlevy ve výši 20 miliard EUR na konkurenceschopnost a zaměstnanost a 10 miliard EUR v podobě dodatečných škrtů v příspěvcích zaměstnavatelů na sociální zabezpečení plánovaných v rámci paktu odpovědnosti a solidarity. Tato dvě opatření představují 1,5 % HDP a měla by přispět ke zmírnění rozdílů mezi Francií a průměrem eurozóny, pokud jde o daňové zatížení pracujících. Provádění těchto opatření by mělo pokračovat v roce 2016, ale vzhledem k jejich vysokým nákladům pro veřejný rozpočet je důležité posoudit jejich účinnost na úrovni společností. Toto hodnocení by se mělo konkrétně zaměřit na nepružnost, která ovlivňuje trh práce a výrobkový trh, a zejména na nepružnost v oblasti mezd. Náklady na práci za minimální mzdu zůstávají v porovnání s jinými členskými státy vysoké. Minimální mzda se nadále vyvíjí způsobem, který není příznivý pro konkurenceschopnost a vytváření pracovních míst. V kontextu nízké inflace může právě automatická indexace vést ke zvýšení mezd nad rámec toho, co je nezbytné pro zachování kupní síly.

               (12)Francie by měla přijmout rozhodná opatření k odstranění regulačních prahových hodnot v pracovním právu a účetních předpisů, které omezují růst francouzských podniků, zejména MSP. Celkově existuje prostor k posílení hospodářské soutěže v odvětví služeb, zejména služeb odborných, v oblasti maloobchodu a síťových odvětvích. Hospodářskou činnost omezuje řada nařízení a sazeb pro regulovaná povolání. Prostřednictvím nedávného zákona o růstu, hospodářské činnosti a rovných příležitostech byla přijata nová opatření ke zlepšení hospodářské soutěže v právnických povoláních a jejich provádění bude mít zásadní význam, aby se zajistilo odstranění překážek v praxi. Francie by měla zároveň přijmout opatření k odstranění překážek v dalších odvětvích, zejména ve zdravotnictví. Princip omezeného počtu (numerus clausus) v přístupu ke zdravotnickým povoláním stále brzdí přístup ke službám a mohl by být přezkoumán, aniž by se ohrozila kvalita a bezpečnost.

               (13)V roce 2014 byl poměr daní k HDP na úrovni 45,8 %, tedy mezi nejvyššími v EU. Sazby daně z příjmů právnických osob jsou vysoké a mají negativní vliv na investice francouzských společností. Účinná daňová sazba, kterou společnosti průměrně platí, je na úrovni 38,3 %, tedy mezi nejvyššími v EU. Kromě ohlášeného zrušení příspěvku podniků na sociální zabezpečení a snížení jeho zákonné sazby na 28 % v roce 2020 by Francie měla zintenzivnit úsilí v krátkodobém horizontu s cílem zajistit, aby bylo zdaňování právnických osob přínosné pro růst a investice. Je nutné vyvinout úsilí ke zjednodušení daňového systému odstraněním neefektivních daní. Bylo určeno více než 100 daní s nízkými nebo nulovými výnosy a jejich odstraněním by se mohly zjednodušit postupy pro společnost a domácnosti.

               (14)Míra nezaměstnanosti ve Francii byla i v roce 2014 vysoká a míra dlouhodobé nezaměstnanosti se zhoršila, což odráží slabý hospodářský růst. Celková míra nezaměstnanosti byla na úrovni 10,2 %, v porovnání s 10,3 % v roce 2013 a 7,5 % v roce 2008, přičemž zasáhla zejména mladé lidi, starší pracovníky a pracovníky s nízkou kvalifikací. Francie trpí segmentací trhu práce, kde smlouvy na dobu určitou představují stále vyšší podíl nově přijatých zaměstnanců. Cíleným úsilím o snížení úrovně segmentace, zejména prostřednictvím vysokých sociálních příspěvků pro smlouvy s velmi krátkým trváním, se tento trend nepodařilo omezit. Přezkoumání právního rámce upravujícího pracovní smlouvy by pomohlo tuto segmentaci snížit. Nedávné reformy vytvořily pro zaměstnavatele jen omezený prostor pro odchýlení se od dohod na úrovni pobočky. To omezuje schopnost společností přizpůsobovat pracovní sílu podle jejich potřeb. Odvětví a společnosti by měly mít flexibilitu při určování na individuálním základě a při jednání se sociálními partnery, zda by se měl pracovní čas odchýlit od 35-hodinového pracovního týdne. Zákon, jímž se vytvořily dohody o udržení zaměstnání (accords de maintien de l’emploi), nepřinesl očekávané výsledky. Jen velmi málo společností využilo nové mechanismy pro dohody na úrovni společností ke zvýšení flexibility pracovních podmínek. Toto schéma by mělo projít revizí s cílem poskytnout společnostem větší prostor k přizpůsobení mezd a pracovní doby jejich ekonomické situaci.

               (15)Dlouhodobé zhoršení na trhu práce ovlivnilo systém dávek v nezaměstnanosti a zpochybnilo udržitelnost tohoto modelu. Nová úmluva o systému dávek v nezaměstnanosti zavedená dne 1. července 2014 ke snížení schodku nedostačuje. Různá zavedená opatření přinesla v roce 2014 úspory ve výši 0,3 miliardy EUR. Očekává se, že opatření schodek sníží v roce 2015 o dalších 0,8 miliardy EUR, a to z 5,2 miliardy EUR na 4,4 miliardy EUR, což povede k dalšímu zvýšení dluhu systému na 25,9 miliardy EUR. K zajištění životaschopnosti tohoto systému jsou zapotřebí strukturální opatření. Přezkoumat by se měly zejména podmínky způsobilosti, degresivní struktura dávek a náhradové poměry pro pracovníky s nejvyšší mzdou.

               (16)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Francie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Francii pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Francii adresována v předchozích letech. V úvahu brala nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Francii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.

               (17)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Francie, přičemž její stanovisko
                  12
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               (18)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 6.

               (19)V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž komplexní analýzu hospodářské politiky eurozóny jakožto celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení pro členské státy, jejichž měnou je euro. Francie by měla také zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,

               DOPORUČUJE Francii v období 2015–2016:

               1.Zajistit účinné opatření v rámci postupu při nadměrném schodku a trvalou nápravu nadměrného schodku do roku 2017 posílením rozpočtové strategie, přijetím nezbytných opatření pro všechny roky a použitím všech neočekávaných příjmů ke snížení schodku. Blíže určit škrty ve výdajích plánované na tyto roky a zajistit nezávislé hodnocení vlivu hlavních opatření.

               2.Zintenzivnit úsilí o dosažení účinného přezkumu výdajů a určit příležitosti k dosažení úspor ve všech pododvětvích veřejné správy, a to i na úrovni sociálního zabezpečení a místní samosprávy. Učinit kroky k omezení růstu administrativních výdajů místních orgánů. Přijmout další opatření do března roku 2016 s cílem uvést důchodový systém do rovnováhy a zejména zajistit, aby byla finanční situace doplňkových důchodových systémů dlouhodobě udržitelná.

               3.Zajistit udržitelnost snížení nákladů práce vyplývajících z daňové úlevy na konkurenceschopnost a zaměstnanost a z paktu odpovědnosti a solidarity, zejména prostřednictvím jejich plánovaného provádění v roce 2016. Zhodnotit účinnost těchto systémů v souvislosti s nepružností na trhu práce a trhu s výrobky. Na základě konzultace se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy reformovat systém stanovování mezd, aby se mzdy vyvíjely v souladu s produktivitou. Zajistit, aby byl minimální vývoj mezd v souladu s cíli podpory zaměstnanosti a konkurenceschopnosti.

               4.Do konce roku 2015 snížit regulační překážky růstu společností, a to zejména prostřednictvím přezkumu kritérií týkajících se velikosti v předpisech, aby se zabránilo prahovým účinkům. Odstranit omezení v přístupu k regulovaným povoláním a jejich vykonávání nad rámec právnických povolání, zejména pokud jde o zdravotnická povolání od roku 2015.

               5.Zjednodušit a zlepšit efektivnost daňového systému, zejména odstraněním neefektivních daňových výdajů. Za účelem podpory investic přijmout opatření ke snížení daní z výroby a zákonných sazeb právnických osob a zároveň rozšířit daňovou základnu ze spotřeby. Přijmout opatření od roku 2015 ke zrušení neefektivních daní, které přinášejí malé nebo nulové výnosy.

               6.Reformovat pracovní právo s cílem poskytnout více motivačních faktorů pro zaměstnavatele k uzavírání smluv na dobu neurčitou. Zjednodušit využívání odchylek od všeobecných právních ustanovení na úrovni společnosti a poboček, zejména pokud jde o uzpůsobení pracovní doby. Reformovat do konce roku 2015 zákon, kterým se vytvořily dohody na udržení zaměstnání (accords de maintien de l’emploi) s cílem zvýšit jejich využívání společnostmi. Přijmout opatření na reformu systému dávek v nezaměstnanosti, aby se tento systém znovu uvedl na udržitelnou rozpočtovou úroveň a poskytoval více pobídek pro návrat do práce.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 260.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069..

                     (5)
                  Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8805 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 29 final.

                     (10)
                  Oproti předchozímu programu stability vláda revidovala svůj střednědobý cíl a změnila strukturální schodek z 0,25 % DPH na 0,4 %. Střednědobý cíl je stanoven tak, že má být dosažen o rok později, než se předpokládá v programu stability z loňského roku.

                     (11)
                  Posouzení účinných opatření přijatých v rámci postupu při nadměrném schodku bude provedeno po 10. červnu 2015.

                     (12)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.5.2016
            COM(2016) 335 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Litvy na rok 2016a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2016

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Litvy na rok 2016

                  a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2016

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu
                  4
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  5
               , ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise rovněž přijala doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny
                  6
               . Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016. Litva by jako země, jejíž měnou je euro, a vzhledem k úzké provázanosti ekonomik hospodářské a měnové unie měla zajistit plné a včasné provedení uvedených doporučení.

               (2)Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Litvě
                  7
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 29. dubna 2014 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  8
               .

               (5)Ve svém programu stability z roku 2016 Litva požádala o dočasnou odchylku ve výši 0,6 procentního bodu HDP od požadované korekce směrem k dosažení střednědobého cíle v roce 2017, aby byly zohledněny rozsáhlé strukturální reformy, jež by měly mít pozitivní dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Dokud však nebude dosaženo konečné dohody, přetrvává ve vztahu k souboru reformních opatření a jejich provádění nejistota. Litva má dostatečné fiskální rezervy, aby mohla využít dočasné odchylky, avšak zdá se, že nesplňuje kritérium způsobilosti týkající se provádění reformy, aby mohla využít ustanovení o strukturálních reformách. Navíc v současné době není možné posoudit věrohodnost dopadu reformy odhadovaného vládou. Z tohoto důvodu nebyl dopad těchto reforem v požadované korekci k dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro rok 2017 dosud zohledněn.

               (6)Na Litvu se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2016 vláda plánuje zlepšení celkového salda ze schodku ve výši 0,8 % HDP v roce 2016 na přebytek ve výši 0,9 % HDP v roce 2019. V roce 2016 se počítá s dočasným zhoršením strukturálního salda, než bude do roku 2017 dosaženo střednědobého rozpočtového cíle, jímž je schodek ve výši 1 % HDP ve strukturálním vyjádření, a poté zůstane nad touto hodnotou. Postup korekce zahrnuje systémovou důchodovou reformou v roce 2016, avšak neodráží plánovanou strukturální reformu  roce 2017. V programu stability se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP klesne z 39,9 % HDP v roce 2016 na 35,7 % HDP v roce 2019. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření potřebná k podpoření plánovaných cílových schodků od roku 2018 však nebyla v dostatečné míře specifikována. Na základě prognózy útvarů Komise z jara 2016 dosáhne strukturální saldo -1,2 % HDP v roce 2016, což lze považovat za přiblížení se střednědobému rozpočtovému cíli, a v roce 2017 dosáhne -0,8 % HDP, což je nad střednědobým rozpočtovým cílem. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Litva by měla ustanovení Paktu o stabilitě a růstu víceméně dodržet.

               (7)Snížení podílu obyvatel v produktivním věku způsobené stárnutím, špatným zdravotním stavem populace a vysokou čistou mírou emigrace může poškodit růstový potenciál Litvy a v konečném důsledku její budoucí rozvrh konvergence, přičemž ohrožuje udržitelnost jejího důchodového systému a systému dlouhodobé péče. Odhaduje se, že do roku 2030 vznikne kumulativní ztráta ve výši 35 % obyvatelstva v produktivním věku. Pokud tento trend nebude zvrácen, ohrozí dostupnost vhodných zdrojů pracovní síly, udržitelnost dlouhodobého hospodářského růstu a systémů sociálního zabezpečení, zejména důchodového systému.

               (8)Stávající demografické trendy zdůrazňují potřebu provést v Litvě komplexní penzijní reformu, která bude řešit střednědobá rizika udržitelnosti a přiměřenosti stávajícího důchodového systému. Litva má v rámci EU jednu z nejvyšších měr chudoby mezi staršími osobami. V současné době však neexistuje mechanismus indexace pro státem poskytované důchody a výdaje na důchody ze sociálního pojištění jsou relativně nízké. Vláda dosud nepřijala plány na zavedení mechanismu indexace, navázání věku odchodu do důchodu na očekávanou délku života po roce 2026 a zlepšení způsobu financování hlavní části penzí ze sociálního pojištění.

               (9)Zdravotní stav populace v Litvě je jeden z nejhorších v Evropské unii. Zejména úmrtnost populace ve věku 20 až 64 let je nejvyšší v EU, což má významný dopad na potenciálně dostupnou pracovní sílu a produktivitu práce. Mezi nedostatky systému zdravotní péče patří nadměrné využívání nemocniční péče a nízké výdaje na prevenci a veřejné zdraví. Je nutné řešit negativní demografický vývoj.

               (10)Je důležité, aby Litva posílila investice do lidského kapitálu, aby zabránila některým negativním účinkům úbytku populace v produktivním věku a podpořila přechod Litvy k ekonomice s vyšší přidanou hodnotou. Ačkoli vzrostla úroveň dosaženého vzdělání, poměr žáků s nedostatečnými základními dovednostmi je vysoký. Je třeba vynaložit úsilí za účelem zajištění vysoce kvalitní výuky, což má zásadní význam pro řešení slabých výsledků a nedostatků ve vzdělávání. Dále existují nedostatky v kvalitě výuky ve vysokoškolském vzdělávání a jeho schopnosti podporovat inovace. Trvale nízká úroveň účasti dospělých na vzdělávání narušuje úsilí o zlepšení kvality lidského kapitálu a zvýšení produktivity. V některých odvětvích ekonomiky je patrný počínající nedostatek určitých dovedností. Očekává se, že v budoucnu se tento nedostatek dovedností stane ještě naléhavější. Silný růst mezd a zpomalení růstu produktivity mohou oslabit nákladovou konkurenceschopnost. Z tohoto důvodu je důležité zlepšit relevanci vzdělávání z hlediska trhu práce, zefektivnit strukturu a financování systému vzdělávání, rozvíjet celoživotní učení a zlepšit zaměření a účinnost aktivních politik na trhu práce. Litva přijala opatření ke zlepšení svých aktivních politik na trhu práce a dalších služeb na podporu žadatelů o zaměstnání, avšak stále existuje prostor pro lepší zacílení na specifické skupiny, zejména dlouhodobě nezaměstnané a osoby, jež nemají nezbytné dovednosti. Výdaje na účinná opatření aktivní politiky na trhu práce zůstávají omezené a sítě sociálního zabezpečení v Litvě jsou slabé. Přibližně 27 % litevské populace je ohroženo chudobou nebo sociálním vyloučením a platová nerovnost je jedna z nejvyšších v EU. Litevská vláda plánuje zlepšit rozsah a přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a sociální pomoci, avšak příslušné právní předpisy nebyly dosud přijaty.

               (11)V parlamentu je nyní projednávána komplexní revize zákoníku práce a sociálního modelu. Záměrem je zvýšit flexibilitu vztahů na trhu práce a poskytnout více jistoty, avšak je nutné přijmout příslušné právní předpisy. Důležité je zapojení sociálních partnerů do provádění reformy a rozsáhlejší sociální dialog.

               (12)Od vypuknutí ekonomické krize dochází k pomalému oživování investic, které bude v nadcházejících letech podpořeno strukturálními a investičními fondy EU. Nicméně k přijímání a využívání nových technologií nedocházelo v celé ekonomice a inovace jsou nízké, což brání růstu produktivity. Soukromé investice do výzkumu a inovací jsou rovněž nízké, patrně z důvodu nedostatečných pobídek pro výzkum a inovace v podnicích a pro spolupráci mezi veřejným a soukromým sektorem. Posílení soukromých investic by mohlo zmírnit rizika související se závislostí litevských veřejných investic do výzkumu a inovací na strukturálních a investičních fondech EU. Systém terciárního vzdělávání vykazuje nedostatky v kvalitě a ve výsledcích inovací a omezený stupeň spolupráce se zahraničními univerzitami a výzkumnými středisky. Systém výzkumu a inovací je roztříštěný a vyznačuje se překrýváním a duplicitou. To Litvě brání v dosažení kritického objemu kapacity v oblasti výzkumu a vývoje potřebné ke zvýšení inovativních znalostí. Je třeba zvýšit pobídky pro inovace a spolupráci mezi akademickou obcí a podnikatelskou sférou, mimo jiné rozvojem lidského kapitálu a investicemi do něj, což by mohlo zvýšit míru přenosu technologií do reálné ekonomiky. Zlepšení omezené kapacity litevských podniků k využívání externích znalostí a jejich používání k obchodním účelům by zvýšilo úroveň inovací.

               (13)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (14)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko
                  9
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Litvě v období 2016–2017:

               1.Zajistit, aby se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016 a 2017 omezila na rezervu spojenou se systémovou důchodovou reformou. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunutím daňové zátěže na jiné zdroje, které méně omezují růst, a zlepšit dodržování daňových předpisů, zejména v oblasti DPH.

               2.Posílit investice do lidského kapitálu a řešit nedostatek dovedností zlepšením relevance vzdělávání z hlediska trhu práce, zvýšením kvality výuky a uplatňováním aktivnějších politik na trhu práce a vzděláváním dospělých. Posílit úlohu mechanismů sociálního dialogu. Zlepšit výkonnost systému zdravotní péče posílením ambulantní péče, prevence chorob a podporou zdraví. Zlepšit rozsah a přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a sociální pomoci.

               3.Přijmout opatření na posílení produktivity a zlepšit přijímání a využívání nových technologií v celé ekonomice. Zlepšit koordinaci inovačních politik a podporovat soukromé investice, mimo jiné rozvojem alternativních způsobů financování.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 335 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016) 0058, P8_TA(2016) 0059, and P8_TA(2016) 0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 83 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.5.2017
            COM(2017) 523 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2017a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2017

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2017

                  a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu
                  5
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  6
               , ve které je Slovinsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise také doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada a dne 21. března 2017 jej přijala Rada
                  7
               .

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Slovinsko jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo zajistit, aby bylo doporučení pro eurozónu, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Slovinsku
                  8
                pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Slovinsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017
                  9
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Slovinsko se potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Slabiny představují zejména nedostatky v bankovním sektoru, podnikový dluh a fiskální rizika. Vzhledem k obnovení růstu je stavová nerovnováha postupně odstraňována. V podnikovém sektoru došlo k podstatnému snížení dluhu a začal se zvyšovat objem soukromých investic včetně přímých zahraničních investic, ačkoli ve srovnání se zeměmi ve stejném regionu zůstávají objemy příchozích přímých zahraničních investic nízké. Veřejný dluh dosáhl vrcholu v roce 2015 a v nadcházejících letech se očekává jeho korekce směrem dolů. Bylo dosaženo pokroku v oblasti restrukturalizace bankovního sektoru souběžně s rychlým poklesem podílu úvěrů v selhání, který má nadále pokračovat. Vláda přijala příslušná opatření ke konsolidaci a restrukturalizaci bankovního sektoru a ke zlepšení správy státních podniků. Je však třeba přijmout další politická opatření zaměřená na řešení podnikového dluhu a přetrvávajících nedostatků ve finančním sektoru, aby se zajistila dlouhodobá udržitelnost veřejných financí a zlepšilo se podnikatelské prostředí.

               (4)Dne 28. dubna 2017 předložilo Slovinsko svůj program stability z roku 2017 a dne 3. května 2017 Slovinsko předložilo svůj národní program reforem na rok 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech členských států v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) na období 2014–2020. Právní předpisy, jimiž se ESI fondy řídí
                  10
               , stanoví, že je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení, může Komise členský stát požádat, aby své relevantní programy v rámci ESI fondů přezkoumal a změnil. Komise formulovala bližší pokyny k uplatňování těchto ustanovení
                  11
               .

               (6)Na Slovinsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2017 vláda očekává zlepšení celkového schodku státního rozpočtu na 0,8 % HDP v roce 2017 a následně dosažení přebytku ve výši 0,4 % HDP v roce 2020. Střednědobého rozpočtového cíle – vyrovnaného strukturálního rozpočtu, který nesplňuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu – by mělo být dosaženo do roku 2020. Avšak na základě přepočteného
                  12
                strukturálního salda by střednědobý rozpočtový cíl nebyl v programovém období splněn. Podle programu stability by měl v roce 2017 poměr veřejného dluhu k HDP klesnout na 77,0 % HDP a dále klesat až na 67,5 % HDP v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Opatření potřebná k dosažení plánovaných cílů od roku 2017 nebyla dostatečně specifikována.

               (7)Program stability z roku 2017 uvádí, že rozpočtové důsledky mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostních opatření v letech 2016 a 2017 jsou značné, a náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise činily v roce 2016 způsobilé dodatečné výdaje související s mimořádným přílivem uprchlíků 0,07 % HDP. Tato částka je oproti návrhu rozpočtového plánu na rok 2017, který potvrdil prognózy programu stability na rok 2016, beze změny. Program stability obsahoval na rok 2017 požadavek 0,07 % HDP, u něhož Komise zváží dodatečný dopad ve výši 0,01 % HDP. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, neboť příliv uprchlíků a bezpečnostní opatření souvisejí s mimořádnými událostmi, jejich dopad na veřejné finance Slovinska je značný a povolení dočasného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle by neohrozilo udržitelnost. Rozsah požadované korekce v zájmu postupného dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2016 byl proto s ohledem na tyto náklady snížen. Komise na základě údajů poskytnutých slovinskými orgány provede na jaře 2018 konečné posouzení týkající se roku 2017, v němž se vyjádří i ke způsobilým částkám.

               (8)Rada dne 12. července 2016 Slovinsku doporučila, aby dosáhlo roční fiskální korekce ve výši nejméně 0,6 % HDP s cílem splnit střednědobý rozpočtový cíl v roce 2017. Na základě prognózy Komise z jara 2017 existuje riziko, že v roce 2017 dojde k určitému odchýlení od tohoto požadavku.

               (9)V roce 2018 by Slovinsko v souvislosti se svou fiskální situaci a zejména s úrovní svého dluhu mělo provést další korekce s ohledem na dosažení přiměřeného střednědobého rozpočtového cíle. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se tato korekce promítá do požadavku na nominální míru růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí
                  13
                nepřesahující 0,6 %. To by odpovídalo strukturální korekci ve výši 1 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko, že v roce 2018 dojde k výraznému odchýlení od uvedeného požadavku. Slovinsko by podle projekcí mělo v letech 2017 a 2018 dodržet pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že Slovinsko musí být připraveno přijmout v roce 2017 další opatření a že pro dodržení Paktu o stabilitě a růstu budou v roce 2018 nezbytná další opatření. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby posouzení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následné posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 zohledňovalo řádně cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti slovinských veřejných financí. V této souvislosti má Komise s ohledem na cyklickou situaci ve Slovinsku v úmyslu využít příslušný prostor pro uvážení. Kromě toho panuje v případě Slovinska výrazná nejistota ohledně cyklické pozice v souvislosti s jeho mimořádným hospodářským poklesem v období 2008–2013 a s prováděním zásadních strukturálních reforem a reforem finančního sektoru.

               (10)Zákonem o fiskálních pravidlech přijatým v červenci 2015 byl vytvořen střednědobý rozpočtový rámec pro vládní instituce. Aby mohl fungovat zákon o veřejných financích, je nezbytné v něm provést určité změny. Původně se vláda zavázala, že revidovaný zákon o veřejných financích bude přijat do šesti měsíců po přijetí zákona o fiskálních pravidlech. Tento termín však byl opakovaně odkládán a revidovaný zákon stále nebyl předložen parlamentu k projednání. Revidovaný zákon o veřejných financích představuje jeden z právních nástrojů k provedení směrnice EU 2011/85/EU o požadavcích na rozpočtové rámce členských států do vnitrostátních právních předpisů, což měly členské státy dokončit do konce roku 2013. Dne 21. března 2017 byli jmenováni členové fiskální rady.

               (11)Vysoký veřejný dluh, který v roce 2016 představoval 79,7 % HDP, způsobuje zranitelnost veřejných financí Slovinska. Obyvatelstvo Slovinska stárne rychleji než ve většině členských států. Slovinsko čelí vysokému riziku, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Slovinský ukazatel mezery dlouhodobé udržitelnosti je nejvyšší ze všech členských států EU, což souvisí s předpokládaným růstem veřejných výdajů na důchody, zdravotnictví a dlouhodobou péči.

               (12)Vláda předložila návrhy na reformu systému zdravotní péče. Návrh zákona o zdravotní péči a zdravotním pojištění, který je ústředním prvkem reformy, byl předložen k veřejné konzultaci v únoru 2017 a má být zaslán Národnímu shromáždění do léta 2017. Je důležité tuto lhůtu dodržet, aby tento akt mohl nabýt zákonné platnosti ještě v roce 2017. V prosinci 2016 byly předloženy návrhy na změnu zákona o zdravotních službách a zákona o právech pacientů a byl přijat nový zákon o lékárenství. Zbývající výzvy se týkají řízení a výsledků nemocnic, primární péče jakožto mechanismu předcházení nemocniční péči, systémů nemocničních plateb, hodnocení zdravotnických technologií a informačních systémů. Přínosy centralizovaného zadávání veřejných zakázek na zdravotnické výrobky a služby zůstávají z velké části nevyužity; připravuje se nové centralizované zadávání veřejných zakázek na léčiva, jež by mohlo přispět k větší transparentnosti a nákladové efektivnosti zadávání zakázek. Velkou výzvou je také dosažení pokroku v reformě dlouhodobé péče. Ve Slovinsku dosud neexistuje integrovaný systém dlouhodobé péče. Připravuje se pilotní projekt, který má stanovit potřeby v této oblasti.

               (13)Bílou knihou o důchodech, kterou přijala vláda v dubnu 2016, byla zahájena veřejná konzultace o budoucnosti důchodového systému. Konkrétní legislativní návrhy však stále chybějí. Mezi budoucí úkoly patří zajistit dlouhodobou udržitelnost a přiměřenost důchodového systému (přizpůsobením zákonného věku odchodu do důchodu prodlužování střední délky života a podporou pozdějšího odchodu do důchodu), rozšířit krytí doplňkových důchodových systémů, přiměřeně zohlednit různé profesní dráhy a snížit rizika chudoby ve stáří.

               (14)Trh práce a sociální trendy se nadále zlepšovaly. Zlepšila se situace ve vytváření pracovních míst a nezaměstnanost klesá. Podíl lidí ohrožených chudobou a sociálním vyloučením se snížil, ale u starších osob stále přesahuje průměr EU. Zlepšující se trh práce nabízí příležitost pro zaměstnávání starších pracovníků, avšak míra jejich účasti je i nadále nízká. V posledních letech jsou stále běžnější odchody do důchodu prostřednictvím systému pojištění v nezaměstnanosti. Míra dlouhodobé nezaměstnanosti zůstává vyšší než v období před krizí a představuje přes polovinu všech nezaměstnaných. Více než 40 % všech dlouhodobě nezaměstnaných je starších 50 let a téměř polovina z nich je bez práce dva roky či déle. Byla vypracována analýza a akční plán s cílem zvýšit míru zaměstnanosti starších pracovníků a následně byly projednány se sociálními partnery. Včasné provedení tohoto akčního plánu může přispět k aktivaci starších pracovníků. Míra zaměstnanosti pracovníků s nízkou kvalifikací zůstává nízká a je výrazně pod předkrizovou úrovní i pod průměrem EU. Provádění plánu aktivní politiky zaměstnanosti přijatého v lednu 2016 pokračuje v současném kurzu a výdaje v této oblasti zůstávají nízké. Opatření aktivní politiky zaměstnanosti se nadále nedostatečně zaměřují na starší pracovníky a pracovníky s nízkou kvalifikací. Navzdory reformě z roku 2013 zůstává problémem segmentace trhu práce.

               (15)Objem úvěrů v selhání je sice stále vysoký, má však stabilní sestupnou tendenci. Slovinská národní banka provedla řadu opatření, která banky motivují k udržitelnému snižování objemu úvěrů v selhání. Tlaky na snižování dluhu začaly polevovat, ale úvěrové toky pro podniky nadále klesají. Pokrok ve snižování dluhu se v jednotlivých podnicích liší. Konsolidace a restrukturalizace bankovního sektoru pokračuje – v roce 2016 došlo k fúzi tří bank. Privatizace banky Nova Ljubljanska Banka má proběhnout do prosince 2017. Revize legislativního rámce dále posílily kapacitu společnosti spravující aktiva bank (Bank Assets Management Company), pokud jde o restrukturalizace podniků. Mezi malými a středními podniky zůstává vysoký podíl úvěrů v selhání. V zájmu vyřešení tohoto problému byl za pomoci Světové banky připraven systematický přístup, jak řešit úvěry v selhání malých a středních podniků. Vláda dále přijala zákon o zřízení centrálního úvěrového registru, aby bylo možné účinněji řídit rizika a snižovat riziko zadlužení.

               (16)Přístup úvěrově spolehlivých podniků k alternativním zdrojům financování je velmi omezený. Slovinský podnikatelský fond a Slovenska izvozna in razvojna banka (banka SID) především zavedly nové dluhové nástroje pro malé a střední podniky, včetně opatření jako mikroúvěry. V roce 2016 zavedl Slovinský podnikatelský fond režim pro počáteční kapitál, jehož využilo méně než 50 malých a středních podniků. Významným zdrojem dalšího financování by mohly být jiné alternativní nástroje financování, včetně rizikového kapitálu a kapitálového financování z evropských strukturálních a investičních fondů, zůstávají však z velké části nevyužity.

               (17)Probíhá provádění strategie pro rozvoj veřejné správy na období 2015–2020 a bylo dosaženo určitého pokroku. Některá konkrétní opatření, jako je přijetí zákona o státní službě, jsou ovšem dále odkládána. Odhaduje se, že vládní program snižování administrativní zátěže vedl v období 2009–2015 k celkovým úsporám ve výši 365 milionů EUR, přičemž bylo provedeno téměř 60 % ze 318 opatření na snížení administrativní zátěže. Soukromým investicím však i nadále brání složité a zdlouhavé administrativní postupy, zejména ve stavebnictví a územním plánování. Efektivnost a kvalita soudního systému se sice dále zvýšila, termíny prvních slyšení v obchodních věcech jsou však stále příliš dlouhé a žaloby nelze podávat elektronicky. Přestože byly přijaty některé klíčové protikorupční reformy, jako je program nulové tolerance vůči korupci, zůstává vnímání korupce negativní a zřejmě ovlivňuje rozhodování při podnikání. V modernizaci regulace povolání bylo dosaženo počátečního pokroku, reformy však zpomalily. Zrušení omezujících překážek v regulaci povolání by mohlo podpořit hospodářskou soutěž na těchto trzích.

               (18)Navzdory programu privatizace zahájenému v roce 2013 zůstává zapojení státu do ekonomiky vysoké. Stát je ve Slovinsku největším zaměstnavatelem, správcem aktiv a držitelem korporátních dluhopisů. Velký rozsah státního vlastnictví spolu se slabým korporátním řízením mají významné fiskální a hospodářské dopady. Jejich výše v letech 2007–2014 se odhaduje na 13 miliard EUR neboli asi třetinu HDP, především v důsledku opatření ke stabilizaci finančního odvětví a ušlých zisků státních podniků oproti srovnatelným soukromým podnikům. Výkonnost státních podniků se za podpory nového systému korporátního řízení začala zlepšovat, ale rizika přetrvávají. Výsledky na konci roku 2015 ukázaly, že ziskovost podniků řízených Slovinským státním holdingovým úřadem (Slovenian Sovereign Holding) se zlepšila, zůstává však pod úrovní průběžného cíle stanoveného ve strategii řízení. V lednu 2017 schválila vláda plán správy aktiv na rok 2017, který vyčísluje ukazatele výkonnosti jednotlivých státních podniků a aktualizuje seznam majetku daného k odprodeji. Revize strategie správy aktiv, kterou slovinský parlament schválil poprvé v roce 2015, stále nebyla provedena, přičemž vláda odložila rozhodnutí v této věci na druhou polovinu roku 2017. Na konci února 2017 byl sice jmenován nový předseda správní rady, dozorčí rada však dosud není plně personálně obsazena.

               (19)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovinska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Slovinsku pro rok 2017. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Slovinsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Slovinsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU.

               (20)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko
                  14
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (21)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 3,

               DOPORUČUJE Slovinsku v období 2017–2018:

               1.Provádět svou fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což se promítne do značného fiskálního úsilí pro rok 2018. Při přijímání politických opatření by se mělo zohlednit dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Slovinska. Přijmout a provést navrženou reformu systému zdravotní péče a přijmout plánovanou reformu dlouhodobé péče s cílem zvýšit nákladovou efektivnost, dostupnost a kvalitu péče. Plně využít potenciál centralizovaného zadávání veřejných zakázek v oblasti zdravotnictví. Přijmout nezbytná opatření pro zajištění dlouhodobé udržitelnosti a přiměřenosti důchodového systému.

               2.Zintenzivnit úsilí o zvýšení zaměstnatelnosti pracovníků s nízkou kvalifikací a starších pracovníků, zejména pomocí zacíleného celoživotního učení a aktivačních opatření.

               3.Zlepšit podmínky financování, mimo jiné usnadněním trvalého řešení úvěrů v selhání a přístupu k alternativním zdrojům financování. Zajistit plné provedení strategie společnosti spravující aktiva bank. Snížit administrativní zátěž pro podniky související s předpisy o územním plánování a stavebními povoleními a zajistit řádnou správu státních podniků.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 523 final..

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 a P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  2017/C92/01.

                     (8)
                  SWD(2017) 89 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Článek 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (11)

                        COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (13)
                  Čisté výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie plně kompenzovaných příjmy z prostředků Unie a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Slovinskem financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření jak na straně příjmů, tak i na straně výdajů jsou kompenzována.

                     (14)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.5.2016
            COM(2016) 331 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Chorvatska na rok 2016a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska z roku 2016

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Chorvatska na rok 2016

                  a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska z roku 2016

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu
                  5
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  6
               , ve které Chorvatsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Chorvatsku
                  7
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Chorvatsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Do zprávy byl rovněž zahrnut hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 Komise představila výsledky hloubkového přezkumu
                  8
               . Analýza Komise vede k závěru, že Chorvatsko se potýká s nadměrnými makroekonomickými nerovnováhami. Je zejména nezbytné řešit zranitelnost spojenou s vysokým veřejným, podnikovým a zahraničním zadlužením v souvislosti s vysokou nezaměstnaností. Další nedostatky, které vyžadují konkrétní politická opatření, zahrnují fiskální řízení, řízení státem vlastněných podniků, efektivitu veřejné správy a řešení nesplácených úvěrů.

               (3)Dne 28. dubna 2016 předložilo Chorvatsko svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj konvergenční program z roku 2016. Vzhledem k provázanosti obou programů probíhalo jejich posuzování současně. Národní program reforem představuje poměrně ambiciózní reformní plán, který by – bude-li kompletně realizován v uvedených termínech – pomohl řešit makroekonomické nerovnováhy země. Vytyčuje relevantní opatření pro zdokonalení řízení veřejných financí, zdravotního sektoru a podnikatelského prostředí a obsahuje závazky k ambiciózním reformám veřejné správy, důchodového systému, sociálního zabezpečení, jakož i k lepšímu řízení státem vlastněných podniků. Na základě posouzení politických závazků Chorvatska v této fázi není třeba zintenzivňovat postup při makroekonomické nerovnováze.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady.  Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  9
               .

               (5)
                     Na Chorvatsko se v současné době vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2016 vláda očekává, že celkový schodek vládního sektoru bude v roce 2016 s hodnotou 2,6 % HDP nižší než 3 % HDP, a následně dále klesne na 1,0 % HDP v roce 2019. Vláda dále očekává, že v průběhu období programu dosáhne svého střednědobého rozpočtového cíle v podobě schodku ve výši 1,75 % HDP ve strukturálním vyjádření. Poměr veřejného dluhu k HDP dosáhl v roce 2015 maximální hodnoty ve výši 86,7 %, avšak podle konvergenčního programu má postupně klesat až na 80,0 % v roce 2019. Prognózy poměru veřejného dluhu k HDP obsažené v programu na první pohled splňují doporučenou hodnotu pro snižování dluhu. Avšak zatímco makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je v reálném vyjádření realistický, růst nominálního HDP je vyšší, než předpokládá prognóza Komise, zejména pro rok 2016. Předpokládané snižování poměru zadlužení proto pracuje s příznivými prognózami nominálního růstu; navíc počítá s výrazným působením ostatních faktorů působících na úroveň dluhu na základě prodeje finančních aktiv, které nejsou dostatečně upřesněny. Opatření, kterými je třeba podpořit dosažení plánovaných cílů v oblasti schodku od roku 2017, také většinou nebyla upřesněna. Na základě prognózy Komise z jara 2016 má schodek veřejných financí v roce 2016 dosáhnout 2,7 % HDP, což je v souladu s celkovým cílovým schodkem vládního sektoru uvedeným v doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU. Předpokládá se, že doporučené fiskální úsilí na základě postupu při nadměrném schodku bude splněno. Na základě prognózy Komise se naopak nepředpokládá, že doporučená hodnota pro snižování dluhu zaměřená do budoucna bude dodržena. Zatímco k dosažení střednědobého rozpočtového cíle by byla dostatečná strukturální korekce ve výši 0,2 % HDP v roce 2017, k dodržení doporučené hodnoty pro snižování dluhu by byla třeba strukturální korekce větší. Konkrétně vzhledem k vysokému zadlužení a aktuálním cyklickým podmínkám v Chorvatsku by zřejmě byla vhodná korekce přesahující referenční hodnotu 0,5 % HDP. V současnosti se v roce 2017 předpokládá zhoršení strukturálního salda o 0,2 % HDP. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že hrozí, že Chorvatsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží. V roce 2017 proto budou pro dodržení uvedených ustanovení třeba další opatření.

               (6)Rozpočtové plánování v Chorvatsku trpí nadále značnými nedostatky, i když změnou zákona o státním rozpočtu v roce 2015 došlo k určitému zlepšení. Propojení mezi víceletým rozpočtovým rámcem a ročními rozpočty zůstává slabé a chybí jasná pravidla pro změny rozpočtových plánů během roku. Strategické plánování jednotlivých rozpočtových jednotek nepodléhá systematické kontrole a nepodporuje dostatečně sladění politických priorit se střednědobými fiskálními cíli. Rozpočtový proces nevěnuje dostatečnou pozornost rozsáhlým mimorozpočtovým operacím a účetním úpravám, které mají dopad na schodek veřejných financí a veřejný dluh. V současné době jsou revidována numerická fiskální pravidla. Jedním z hlavních úkolů je operativnější používání těchto pravidel a jejich lepší sladění s Paktem o stabilitě a růstu. Je rovněž nutné vyvinout úsilí za účelem zlepšení statistického základu pro rozpočtové plánování.

               (7)Komise pro fiskální politiku, jejímž úkolem je monitorovat plnění rozpočtových pravidel na vnitrostátní úrovni, je úzce propojena s vnitrostátními rozpočtovými orgány a potýká se s nedostatkem zaměstnanců. Za těchto podmínek není zajištěna její politická a funkční nezávislost. Revize institucionálního uspořádání a mandátu Komise pro fiskální politiku byla oznámena na třetí čtvrtletí roku 2016.

               (8)Chorvatsko zahájilo reformu systému komunálních poplatků, která byla představena jako krok k širší reformě zdanění nemovitostí. Kombinovaný výnos z periodických daní z nemovitostí a komunálních poplatků je v poměru k HDP relativně nízký.

               (9)Hlavní problémy představují vysoká úroveň daňových nedoplatků, podvody v oblasti DPH a stínová ekonomika. Jsou přijímána opatření k lepšímu dodržování daňových předpisů, včetně vytvoření systému řízení rizik v souvislosti s dodržováním pravidel. Důkazy o účinnosti přijatých opatření jsou však dosud omezené.

               (10)Objem veřejného dluhu je vysoký a stále roste, a proto je nezbytné přijmout proaktivní přístup ke správě veřejného dluhu zaměřený do budoucnosti. Plánuje se brzké přijetí strategie řízení dluhu na období 2016–2018. Chorvatsku však stále chybí komplexnější přístup k řízení dluhu, který zahrnuje mimo jiné každoroční revize, které zohledňují vývoj trhu, vhodnou strategií v oblasti řízení rizik, a posílení funkce provádění souvisejících úkolů.

               (11)Velký podíl populace v produktivním věku se neúčastní trhu práce. Jedním z hlavních důvodů této skutečnosti je předčasný odchod do důchodu, rovněž mezi muži v nejproduktivnějším věku. Předčasný odchod do důchodu je možný celých pět let před dosažením zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu a finanční pobídky, aby lidé pracovali do uvedeného věku (a déle), jsou nízké. Navíc se důchodový systém vyznačuje řadou zvláštních ustanovení pro specifické kategorie pracovníků a velkorysými možnostmi předčasného odchodu do důchodu pro některé profese. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu pro muže a ženy je slaďován a zvyšován na 67 let, avšak pouze pomalu. Stávající a budoucí přiměřenost důchodů je nízká a vytváří vysoké riziko chudoby ve vyšším věku, zejména u lidí s krátkým produktivním věkem.

               (12)Problém vysoké neaktivity zhoršuje vysoká nezaměstnanost, nízké využití pracovní síly brzdí růst. Klíčovým problémem zůstává nezaměstnanost mladých lidí, což poukazuje na nedostatky ve vzdělávacím systému, a stále existuje prostor pro zlepšení účinnosti, sledování a vyhodnocování záruky pro mladé lidi. Míry dlouhodobé nezaměstnanosti v nedávné době klesly, avšak stále jsou přibližně dvakrát vyšší, než je průměr EU. Účast na celoživotním učení zůstává vzhledem k nedostatečně rozvinutému systému vzdělávání dospělých velmi nízká.

               (13)Existují regionální rozdíly ve výdajích na sociální ochranu na obyvatele a nesrovnalosti, pokud jde o kritéria způsobilosti pro systémy obecné sociální ochrany a systémy zaměřené na konkrétní kategorie. Navíc pouze malý podíl celkového rozpočtu na sociální zabezpečení je vynaložen na celostátní systém minimálního příjmu. To vede k neefektivitě a neposkytuje dostatečnou ochranu nejchudším osobám. Reforma systému sociálního zabezpečení se zpozdila, pokud jde o konsolidaci různých dávek a vytvoření jednoho kontaktního místa jako jediného správního bodu pro poskytování služeb sociální ochrany.

               (14)Funkční rozdělení pravomocí orgánů veřejné správy mezi centrální a místní úrovní je složité a systém je roztříštěn. Přidělení decentralizovaných správních funkcí není v souladu s fiskální kapacitou místních pověřených jednotek. Z tohoto důvodu jsou místní jednotky silně závislé na prostředcích poskytnutých ústřední vládou, což vede ke značným regionálním rozdílům v poskytování veřejných služeb. Roztříštěnost veřejné správy zatěžuje poskytování služeb, podnikatelské prostředí a efektivitu veřejných výdajů. Reforma veřejné správy v podstatě nepokročila. Byl zaveden právní rámec pro dobrovolné slučování místních vládních jednotek, avšak nebyly poskytnuty pobídky pro využití této možnosti. Racionalizace systému státních agentur probíhá pomalu.

               (15)Mzdy ve veřejném sektoru jsou napříč veřejnými institucemi regulovány nejednotnými ustanoveními, pokud jde o definování složitosti práce, doplňkových výhod a mzdových příplatků. To omezuje kontrolu vlády nad mzdovými náklady a zatěžuje efektivitu veřejného sektoru. Vzhledem k relativně vysokému podílu veřejného sektoru na celkové zaměstnanosti je vývoj mezd ve veřejném sektoru rovněž významný z hlediska širší ekonomiky.

               (16)V ekonomice je vysoce zastoupeno státní vlastnictví podniků. Nedostatky v oblasti správy a řízení, včetně chybějícího odpovídajícího sledování výkonnosti, vedou i nadále k značně nižší ziskovosti státem vlastněných podniků oproti srovnatelným soukromým korporacím, což má negativní dopad na veřejné finance. Kotování akcií státem vlastněných podniků na burze cenných papírů může pomoci zlepšit jejich správu a řízení, zejména posílením mechanismů pro vykazování a interních kontrolních mechanismů. V loňském roce pomalu pokročily kroky k převodu státem vlastněných podniků do soukromého vlastnictví.

               (17)Národní podpůrná banka ve vlastnictví státu „Chorvatská banka pro obnovu a rozvoj (HBOR)“ by mohla hrát v obnově Chorvatska zásadní roli. Její úvěrová činnost by mohla mít podstatný dopad na podporu investic a současně by řešila selhání trhu. Za účelem zvládání rizika spojeného s její činností je potřebný odpovídající regulační rámec a řádná správa a řízení, zejména proto, že se HBOR stále více zapojuje do poskytování přímých úvěrů.

               (18)Jedním z kroků pro řešení těchto úkolů je nezávislý přezkum kvality aktiv úvěrového portfolia HBOR, který chorvatské orgány plánují provést v roce 2017. Do té doby je však nutné posílit mechanismy sledování a odpovědnosti vztahující se na HBOR.

               (19)Míra čerpání evropských a investičních fondů je dosud v důsledku faktorů, jako je nedostatečná správní kapacita, zatěžující postupy a omezený počet projektů připravených k provádění, nízká.

               (20)Podnikatelské prostředí v Chorvatsku trpí nadále velkými nedostatky, které mají vliv na investiční prostředí. Řada parafiskálních poplatků vybíraná od firem stále narušuje podnikatelské prostředí. Regulační prostředí pro poskytovatele služeb a regulovaná povolání zůstává restriktivní. U některých regulovaných povolání je omezen přístup a výkon, včetně právnických profesí a daňových poradců. Chorvatsko přezkoumává potřebu těchto omezení a jejich proporcionalitu, avšak provádění opatření se zpozdilo. Regulovaná povolání a regulované podniky trpí vysokou administrativní zátěží.

               (21)Na podnikatelské prostředí mají rovněž vliv nestabilita v oblasti regulace a vnímaná nízká kvalita právních předpisů. Kvalita a efektivita soudního systému a zejména obchodních soudů se potýká s problémy, jako je zdlouhavé řízení, vysoký počet nevyřešených případů a nekonsistentní judikatura. Systémy IKT nejsou dostatečně rozvinuty, zejména pokud jde o komunikaci se stranami v soudních řízeních a elektronické doručování soudních dokumentů.

               (22)Pro řešení převisu dluhu v ekonomice je zásadní řešení nesplácených úvěrů. V této souvislosti byly učiněny důležité kroky posílením předinsolvenčního a insolvenčního rámce pro podniky a přijetím postupu insolvenčního řízení pro fyzické osoby. Dopad nových rámců je třeba podrobně sledovat. Právní nejistota v oblasti daňového zacházení s odpisy stále představuje překážku pro banky, aby mohly rychle snížit objem nesplácených úvěrů.

               (23)Komise v souvislosti s evropským semestrem provedla komplexní analýzu hospodářské politiky Chorvatska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Chorvatsku v roce 2016. Posoudila také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Chorvatsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Chorvatsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (24)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program, přičemž její stanovisko
                  10
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (25)Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5,

               DOPORUČUJE Chorvatsku v období 2016–2017:

               1.Do roku 2016 zajistit trvalou nápravu nadměrného schodku. V roce 2017 následně dosáhnout roční fiskální korekce ve výši alespoň 0,6 % HDP. Použít případné neočekávané zisky k urychlení snižování míry veřejného zadlužení. Do září 2016 posílit numerická fiskální pravidla a nezávislost a mandát Komise pro fiskální politiku. Do konce roku 2016 zlepšit rozpočtové plánování a posílit víceletý rozpočtový rámec. Do konce roku 2016 zahájit reformu periodického zdanění nemovitého majetku. Posílit rámec pro správu veřejného dluhu. Přijmout strategii řízení dluhu na období 2016–2018 a zahájit její provádění.

               2.Do konce roku 2016 přijmout opatření odrazující od předčasného odchodu do důchodu, urychlit přechod k vyššímu zákonem stanovenému věku odchodu do důchodu a sladit ustanovení v oblasti důchodů pro určité kategorie s pravidly obecného režimu. Poskytnout přiměřená opatření k získání nových dovedností či k rekvalifikaci za účelem zvýšení uplatnitelnosti obyvatel v produktivním věku na trhu práce a zaměřit se na osoby s nízkou kvalifikací a dlouhodobě nezaměstnané. Konsolidovat dávky sociálního zabezpečení omezením zvláštních režimů, sladěním kritérií způsobilosti, integrací jejich správy a zaměřit podporu na ty, kteří ji nejvíce potřebují.

               3.Do konce roku 2016 začít snižovat roztříštěnost a zlepšovat funkční rozdělení pravomocí ve veřejné správě za účelem zlepšení efektivity a snížení územních rozdílů při poskytování veřejných služeb. V konzultaci se sociálními partnery harmonizovat rámce pro tvorbu mezd ve veřejné správě a veřejných službách. Posílit sledování výkonu státem vlastněných podniků a odpovědnosti jejich řídicích orgánů. Pokročit s kotací akcií státem vlastněných podniků a procesu odprodeje státního majetku.

               4.Významně snížit parafiskální poplatky. Odstranit neodůvodněná regulační omezení, která brání k přístupu k regulovaným profesím a jejich výkonu. Snížit administrativní zátěž podniků.

               5.Přijmout opatření pro zvýšení kvality a efektivity soudního systému u obchodních a správních soudů. Usnadnit řešení nesplácených úvěrů, zejména zlepšením ustanovení týkajících se jejich zdanění.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 331 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 a P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 80 final/2.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.11.2016
            COM(2016) 726 final
            Limité Cabinets           Embargo jusqu'à adoption
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            týkající se hospodářské politiky eurozóny

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               týkající se hospodářské politiky eurozóny

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Eurozóna pokračuje v hospodářském oživení, jež však zůstává křehké. V posledních letech bylo dosaženo významného posunu vpřed: od roku 2015 se HDP eurozóny v reálném vyjádření vrátilo na svou předkrizovou hodnotu a nezaměstnanost klesla na svou nejnižší úroveň od období 2010–2011. Agregátní poptávka však roste jen zvolna a inflace zůstává výrazně pod svou cílovou hodnotou navzdory výrazně akomodační měnové politice Evropské centrální banky. Následky krize, k nimž patří např. přetrvávající makroekonomická nerovnováha a vysoká míra zadlužení ve všech sektorech ekonomiky, jsou brzdou růstu. Za tohoto stavu je nutno snižovat páku a na spotřebu a investice zbývají jen omezené zdroje. Navíc platí, že růstový potenciál ekonomiky eurozóny již dlouhodobě sleduje klesající trend, který se v důsledku krize ještě zvýraznil. Z přetrvávajícího nedostatku investic a vysoké nezaměstnanosti plynou i přes známky zlepšení rizika, že se vyhlídky na růst dále zhorší. Obnovování rovnováhy v ekonomice eurozóny se nadále vyznačuje asymetrií, kdy nerovnováhu napravují pouze země, které jsou čistými dlužníky. Důsledkem tohoto stavu jsou rostoucí přebytky na běžném účtu. Dle globální dohody v rámci G20 mají členské státy eurozóny usilovat o to, aby v zájmu silného, udržitelného, vyváženého a inkluzivního růstu využily, ať již individuálně či kolektivně, veškeré nástroje politiky – monetární, fiskální i strukturální.

               (2)Ambiciózní strukturální reformy by měly usnadnit hladké a efektivní přerozdělení lidských a kapitálových zdrojů a pomoci s řešením problémů, jež plynou z probíhajících technologických a strukturálních změn. Je zapotřebí reforem, které nastolí příznivé podnikatelské prostředí, dokončí jednotný trh a odstraní překážky, jež brání investicím. Tyto kroky jsou velmi důležité, má-li vzrůst produktivita a zaměstnanost, zesílit konvergence a růstový potenciál a má-li být ekonomika eurozóny lépe schopna adaptace. Realizace strukturálních reforem cestou vytváření efektivních trhů s citlivými cenovými mechanismy by znamenala podporu pro měnovou politiku, jejíž efekty by pomáhala převádět do reálné ekonomiky. Reformy, které odstraňují překážky pro investice, a investice naopak podporují, mohou přinést dvojí výhodu v podobě krátkodobé podpory hospodářské činnosti a tvorby kapacity pro dlouhodobý růst. Reformy, které zvyšují produktivitu, jsou důležité obzvláště pro členské státy s velkou potřebou snižování páky, která souvisí s vysokým vnějším zadlužením, neboť rychlejší růst pomáhá podíl dluhu na HDP redukovat. Obnově vnější rovnováhy těchto zemí by pomohla rovněž podpora cenové i necenové konkurenceschopnosti. Členské státy s vysokým přebytkem na běžném účtu mohou k obnově rovnováhy v eurozóně přispět tím, že zavedou opatření včetně strukturálních reforem, která pomohou odvádět přebytky úspor do domácí poptávky, a zejména pak tím, že posílí investice. Další příležitosti v této souvislosti nabízí i stávající prostředí nízkých úrokových sazeb, zejména v zemích, jež mají z fiskálního hlediska značný prostor.

               (3)Budou-li strukturální reformy, včetně reforem, které členským státům ukládají individuální doporučení a které jsou potřebné k dokončení hospodářské a měnové unie (HMU), při své realizaci lépe koordinovány, může to v členských státech vyvolat pozitivní efekt přelévání a posilovat příznivé krátkodobé dopady těchto reforem. Tematická jednání Euroskupiny se ukázala jako přínosná z hlediska společného chápání reformních priorit pro eurozónu, výměny osvědčených postupů, podpory při naplňování reforem a strukturální konvergence. Euroskupina by měla v těchto jednáních pokračovat, v rámci možností je zintenzivňovat a účelně využívat sjednaných společných zásad a referenčního srovnávání. Do debaty na vnitrostátní úrovni a koncipování strukturálních reforem, které jsou pro členské státy v kontextu ekonomiky eurozóny nezbytné, mohou přispět i vnitrostátní rady pro produktivitu, jež mají být ustaveny na základě doporučení Rady z 20. září 2016
                  3
               .

               (4)Těsná koordinace fiskálních politik v členských státech, která se opírá o společná pravidla, má zásadní význam pro to, aby bylo nalezeno vhodné celkové nastavení fiskální politiky a zajištěno řádné fungování měnové unie. Společná fiskální pravidla jsou nastavena tak, aby se zaměřovala na udržitelnost dluhu na úrovni členských států a zároveň ponechávala prostor k makroekonomické stabilizaci. Nastavením fiskální politiky v eurozóně na úrovni členských států a úrovni společné je tudíž nutno vyvážit dvojí cíl, kterým je zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí členských států na straně jedné a krátkodobou makroekonomickou stabilizaci na úrovni zemí i eurozóny na straně druhé. Za současného stavu, kdy panuje značná nejistota o síle oživení, kdy ekonomika vykazuje daný objem volných kapacit a kdy měnová politika zajistila značnou míru akomodace, je nutné, aby fiskální politika na úrovni eurozóny měnovou politiku doplňovala při stimulaci poptávky, zejména investiční, a při ukončení nízké inflace. Účinnost fiskální politiky, včetně efektů přelévání v jednotlivých zemích, roste v kontextu nízkých úrokových sazeb. Dává tedy smysl doporučit pro fiskální politiku v eurozóně jako celku pozitivnější orientaci. Pokud jde o rok 2017, je podle názoru Komise žádoucí, aby fiskální expanze na úrovni eurozóny jako celku dosahovala za stávajících podmínek až 0,5 % HDP
                  4
               . Jedná se o cíl obezřetný a pragmatický z intervalu možných cílů, jehož spodní limit činí 0,3 % a horní limit 0,8 %, a který má vyvážit makroekonomickou stabilizaci s obavami o fiskální udržitelnost. Současně zůstává v řadě členských států veřejné zadlužení na vysoké úrovni a je nadále nutné, aby byla ve střednědobém horizontu obnovena udržitelnost veřejných financí. Z tohoto důvodu je nezbytné postarat se o vhodnou diferenciaci fiskálního úsilí v různých členských státech a zohlednit fiskální prostor a efekty přelévání v zemích eurozóny. Členské státy, jež dosahují lepších výsledků, než kolik jim ukládají jejich fiskální cíle, by měly svého fiskálního prostoru využít k podpoře domácí poptávky a kvalitních investic, a to včetně investic přeshraničních v kontextu investičního plánu pro Evropu. Zvláště účinným způsobem, jak mohou členské státy s fiskálním prostorem maximalizovat dopad na reálnou ekonomiku a hospodářské oživení v eurozóně, jsou například záruky za Evropský fond pro strategické investice. Členské státy, jež v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu potřebují další fiskální korekci, by měly zajistit, aby obecně splňovaly požadavky, jež z tohoto Paktu plynou pro příští rok. V rámci nápravné složky Paktu musí členské státy zajistit včasné odstranění svých nadměrných schodků, mj. tím, že vytvoří fiskální rezervy proti nepředvídaným okolnostem. Růst by podpořily a udržitelnost veřejných financí by zlepšily strukturální reformy, zaměřené zejména na zvýšení produktivity. Krátkodobý dopad rozpočtů na poptávku a jejich dlouhodobý dopad na produktivitu by vzrostl i v případě, že by se rozhodujícím způsobem zlepšila skladba a řízení vnitrostátních rozpočtů na příjmové i výdajové straně, kdy by zdroje byly přesouvány na hmotné i nehmotné investice. Účinné vnitrostátní fiskální rámce jsou nezbytné k tomu, aby politiky členských států nabyly na věrohodnosti, a navíc pomáhají vhodně vyvážit krátkodobou makroekonomickou stabilizaci, udržitelnost dluhu a dlouhodobý růst.

               (5)Pracovní trhy v eurozóně se nadále postupně zotavují a nezaměstnanost trvale klesá. Míra dlouhodobé nezaměstnanosti a nezaměstnanosti mladých lidí však zůstává vysoká a na vysoké úrovni se v několika členských státech již ustálila chudoba. I přes určitý pokrok v reformách při zvyšování odolnosti a adaptability trhů práce přetrvávají v eurozóně značné diference, jež pro hladké fungování eurozóny představují i nadále problém. K hladkému a trvalému směrování pracovní síly do produktivnějších činností je nezbytné, aby byly pracovní trh, sociální ochrana, daňový systém a systém sociálních dávek kvalitně koncipovány a aby byly spravedlivé a inkluzivní. Účelem je (re)integrovat osoby, jichž se týkají přechody mezi pracovními místy nebo jsou z pracovního trhu vyloučeny, omezit segmentaci a podpořit sociální spravedlnost, mj. zlepšením vyhlídek na kvalitní zaměstnání. Výsledkem bude i účinnější automatická stabilizace, výraznější růst a vyšší zaměstnanost, které jsou k řešení sociálních problémů v eurozóně důležité. Nezbytné reformy obnášejí: i) změny v legislativě na ochranu zaměstnanosti, jejichž cílem jsou spolehlivá smluvní ujednání a které zaměstnancům i zaměstnavatelům nabídnou flexibilitu a bezpečnost, podpoří přechody na trhu práce, zamezí tomu, aby se tento trh rozděloval do dvou kategorií, a které v případě potřeby umožní úpravy nákladů práce – v této oblasti je reformní úsilí v posledních letech zvláště intenzivní; ii) zdokonalení dovedností díky tomu, že vzroste výkonnost a efektivita vzdělávacích systémů a komplexních strategií celoživotního učení, které se budou orientovat podle potřeb trhu práce; iii) účinné aktivní politiky na trhu práce, jež pomohou nezaměstnaným, včetně dlouhodobě nezaměstnaných, na tento trh znovu vstoupit a zvýšit míru ekonomické aktivity, a iv) moderní adekvátní systémy sociální ochrany, které podporují osoby v nouzi, včetně osob nezaměstnaných a nezapojených na trhu práce, a které pro začlenění na tomto trhu nabízejí různé stimuly. Zlepšit výsledky, jichž trh práce dosahuje, lze i přesunem daňového zatížení z práce do jiných oblastí, zejména v případě osob s nízkými příjmy, a zajištěním spravedlivých daňových systémů. Členské státy eurozóny, jež tyto reformy zavedly, se vyznačují vyšší odolností a lepším výkonem v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí.

               (6)Při vytváření bankovní unie byl zaznamenán posun vpřed, jejího dokončení však dosaženo nebylo. Neexistence společného systému pojištění vkladů a společného mechanismu jištění pro Jednotný fond pro řešení krizí brání tomu, aby bankovní unie dokázala přerušit spojení mezi bankami a státy. Zatímco celková odolnost bankovního sektoru eurozóny od krize celkově vzrostla, vzrostl i tlak na banky vlivem četných faktorů, např. vysokého objemu úvěrů v selhání, neefektivních podnikatelských modelů a nadměrné kapacity v některých členských státech. Všechny tyto faktory vedou k nízké ziskovosti a zpochybnění životaschopnosti bank, a vlivem uvedeného tlaku klesá schopnost bank půjčovat ekonomice. Rizikům čelí i reálná ekonomika, kde se v některých členských státech drží míra veřejného a nefinančního soukromého dluhu na vysoké úrovni. V soukromém sektoru je zapotřebí trvale a plynule snižovat páku jednak prostřednictvím snižování úvěrových ztrát, obsluhy a v případě nutnosti i restrukturalizace životaschopného dluhu, jednak prostřednictvím likvidace dluhu, který životaschopný není, tak aby bylo možno kapitál realokovat rychleji a efektivněji. V této situaci může být snižování páky úspěšné a orientované prorůstově, budou-li řešeny nadále vysoké objemy úvěrů v selhání a dodržovány společné zásady při koncipování insolvenčních rámců pro podniky a domácnosti (včetně zkvalitnění rámců insolvenčního řízení a mimosoudního vyrovnání).

               (7)Za poslední rok bylo dosaženo určitého pokroku, pokud jde o iniciativy uvedené ve zprávě pěti předsedů o dokončení HMU v Evropě, k nimž patří např. posílená úloha dimenze eurozóny v rámci evropského semestru, doporučení ustavit vnitrostátní rady pro produktivitu a zřízení Evropské fiskální rady při Komisi. Práce pokračuje i na zprůhlednění a zjednodušení fiskálních pravidel. Chybí však dosud dohoda o dalších iniciativách, jež budou mít pro HMU zásadní význam, např. o evropském systému pojištění vkladů, jejž v listopadu 2015 navrhla Komise. Navíc je ve světle zprávy pěti předsedů nutno řešit i obecnější problémy. Komise ohlásila svůj záměr představit v březnu 2017 bílou knihu o budoucnosti Evropy, která bude rovněž pojednávat o budoucnosti HMU. K dohodě o schůdném postupu vpřed je nutné, aby všechny členské státy eurozóny a orgány EU – a rovněž členské státy stojící mimo eurozónu – sdílely pocit odpovědnosti a povědomí o účelu. Silná HMU totiž pomůže řešit problémy, jimž EU čelí, důrazněji a bude mít příznivý dopad i na členské státy stojící mimo eurozónu,

               DOPORUČUJE, aby členské státy eurozóny v období 2017–2018 přijaly samostatně i kolektivně v rámci Euroskupiny opatření s cílem:

               1.Provádět politiky, jež v krátkodobém i dlouhodobém horizontu podpoří růst a zlepší schopnost adaptace, obnovu rovnováhy a konvergenci. Prioritu dát reformám, jež zvyšují produktivitu, zkvalitňují institucionální a podnikatelské prostředí, odstraňují překážky bránící investicím a napomáhají tvorbě pracovních míst. Členské státy s deficitem na běžném účtu anebo s vysokým vnějším zadlužením by měly produktivitu zvýšit při současném zachování úrovně jednotkových nákladů práce. Členské státy s vysokým přebytkem na běžném účtu by měly zrychlit realizaci opatření, jež pomohou posílit jejich domácí poptávku, zejména investiční.

               2.Prostřednictvím fiskální expanze, jež by v roce 2017 měla dosáhnout až 0,5 % HDP, zajistit celkově pozitivní orientaci fiskální politiky, která přispěje k vyvážené skladbě politik, podpoří reformy a posílí hospodářské oživení. Úsilí na vnitrostátní úrovni o zabezpečení dlouhodobé fiskální udržitelnosti, která respektuje Pakt o stabilitě a růstu, kombinovat s krátkodobou makroekonomickou stabilizací eurozóny, a to s využitím veškerého manévrovacího prostoru, jejž uvedený pakt nabízí. Fiskální úsilí diferencovat podle jednotlivých členských států a přitom lépe zohledňovat jednak jejich pozici, pokud jde o požadavky Paktu o stabilitě a růstu, jednak celkovou situaci v eurozóně a efekty přelévání v jejích členských zemích: i) pokud jde o členské státy, jež dosahují výsledků lepších, než stanoví jejich fiskální cíle, využívat fiskálního prostoru k podpoře domácí poptávky a kvalitních investic, a to včetně investic přeshraničních v rámci investičního plánu pro Evropu, ii) pokud jde o členské státy, jež potřebují další fiskální korekci v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, zajistit, aby požadavky tohoto Paktu obecně splňovaly, iii) pokud jde o členské státy, na něž se vztahuje nápravná složka Paktu, zajistit včasné odstranění nadměrných schodků, mj. vytvořením fiskální rezervy proti nepředvídaným okolnostem. Zkvalitnit strukturu veřejných financí vytvořením většího prostoru pro hmotné i nehmotné investice a zajistit účinné fungování vnitrostátních fiskálních rámců.

               3.Provádět reformy, které podpoří tvorbu pracovních míst, sociální spravedlnost a konvergenci, jež se opírá o účinný sociální dialog. Tyto reformy by měly kombinovat: i) spolehlivé pracovněprávní smlouvy, jež zaměstnancům i zaměstnavatelům nabízejí flexibilitu a bezpečnost;
                  ii) kvalitní a efektivní systémy vzdělávání a odborné přípravy a komplexní strategie celoživotního učení zacílené na potřeby trhu práce, iii) účinné aktivní politiky na trhu práce, jež pomohou zvýšit míru ekonomické aktivity, iv) moderní a adekvátní systémy sociální ochrany, které podporují osoby v nouzi a poskytují pobídky pro začlenění na trhu práce. Přesunout daňovou zátěž z práce do jiných oblastí, především u osob s nízkými příjmy a v členských státech, kde nákladová konkurenceschopnost zaostává za průměrem eurozóny, a v zemích, jež nemají fiskální manévrovací prostor, zajistit, aby byla tato opatření rozpočtově neutrální.

               4.Dohodnout se na evropském systému pojištění vkladů, který by vycházel z návrhu Komise z listopadu 2015, a zahájit práci na společném mechanismu jištění pro Jednotný fond pro řešení krizí, tak aby mohl začít fungovat před koncem přechodného období uvedeného fondu. Vypracovat a zavést účinnou strategii pro celou eurozónu, která bude řešit rizika pro životaschopnost bankovního sektoru, mj. pokud jde o vysoký objem úvěrů v selhání, neefektivní podnikatelské modely a nadměrnou kapacitu. V členských státech s vysokým objemem soukromého dluhu podporovat plynulé snižování páky.

               5. Urychlit iniciativy k dokončení HMU, a to při plném respektování vnitřního trhu EU a způsobem otevřeným a transparentním. Provést zbývající opatření v rámci 1. etapy podle zprávy pěti předsedů o dokončení HMU v Evropě.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  Úř. věst. C 349, 24.9.2016, s. 1.

                     (4)
                  Viz COM(2016) 727 final, 16.11.2016.