title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Finska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2019

text:
               5.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/154

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      k národnímu programu reforem Finska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2019
      (2019/C 301/26)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) rovněž zprávu mechanismu varování, v níž není Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (3) (dále jen „doporučení pro eurozónu 2019“) přijala Rada dne 9. dubna 2019; stanoví pro eurozónu pět doporučení.

                  (2)

                  Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Finsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu 2019, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 3 a 4, bylo plně a včas provedeno. K plnění druhého doporučení pro eurozónu, pokud jde o podporu investic, napomůže, zaměří-li se hospodářská politika týkající se investic na konkrétně uvedené oblasti, a v plnění čtvrtého doporučení pro eurozónu, pokud jde o snižování soukromého dluhu, pomohou opatření k omezení zadluženosti domácností.

                  (3)

                  Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Finsku pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Finsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018 (4), v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Finska v rámci strategie Evropa 2020.

                  (4)

                  Dne 4. dubna 2019 předložilo Finsko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (5)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (6)

                  Na Finsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. V programu stability z roku 2019, který na základě současné situace beze změn předložila předchozí vláda v dubnu krátce před všeobecnými volbami, se plánuje snížit celkové saldo z –0,7 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2018 na –0,3 % HDP v roce 2019. Podle finské vlády lze předpokládat, že se saldo v roce 2020 zlepší na 0 % a poté znovu poklesne na –0,1 % v roce 2021 a –0,3 % v roce 2022. Za předpokladu nezměněné politiky se na základě přepočteného strukturálního salda (6) očekává, že střednědobý rozpočtový cíl, stanovený jako strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, bude i nadále po celé programové období překonáván, přičemž se zohlední flexibilita z roku 2019 spojená s prováděním strukturálních reforem, pro něž je povolena dočasná odchylka. Poměr veřejného dluhu k HDP, který dosáhl vrcholu 63,4 % v roce 2015, klesl v roce 2018 na 58,9 %. Podle programu stability z roku 2019 bude poměr dluhu nadále klesat a v roce 2021 dosáhne 57,4 % HDP. Předpokládá se, že se v roce 2022 opět zvýší na 57,7 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, se jeví jako celkově realistický. Hlavní rizika pro rozpočtové projekce souvisejí s možnými a oproti očekávání vyššími náklady spojenými se stárnutím obyvatelstva a vyšší inflací.

                  (7)

                  Dne 13. července 2018 doporučila Rada Finsku, aby v roce 2019 dosáhlo svého střednědobého rozpočtového cíle, se zohledněním flexibility spojené s prováděním strukturálních reforem, pro něž je povolena dočasná odchylka. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí (7) v roce 2019 ve výši 2,9 %, což odpovídá povolenému zhoršení strukturálního salda o 0,2 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že Finsko v roce 2019 svého střednědobého rozpočtového cíle dosáhne, přičemž je zohledněna flexibilita spojená se strukturálními reformami.

                  (8)

                  S ohledem na projektovanou mezeru výstupu Finska ve výši 0,8 % v roce 2020 by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí neměla přesáhnout 1,9 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje ve Finsku při nezměněné politice v roce 2020 riziko určité odchylky. Celkově zastává Rada stanovisko, že Finsko podle předpokladů ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v roce 2019 dodrží a že musí být připraveno přijímat další opatření, aby zajistilo soulad s požadavky tohoto paktu v roce 2020.

                  (9)

                  V důsledku stárnutí obyvatelstva a úbytku pracovní síly se předpokládá, že výdaje na důchody a zdravotní a zejména sociální péči (dlouhodobou péči) v příštích desetiletích vzrostou. Ze zprávy o fiskální udržitelnosti z roku 2018 vyplývá, že k tomu, aby se v dlouhodobém horizontu stabilizoval poměr dluhu k HDP, by předpokládané zvýšení nákladů spojené se stárnutím vyžadovalo fiskální konsolidaci ve výši 2 % HDP. Přípravy na reformu regionální veřejné správy a zdravotních a sociálních služeb, která měla uvedené problémy řešit, zajistit rovný přístup k péči a zkrátit čekací dobu, byly přerušeny v důsledku odstoupení vlády dne 8. března 2019. Podíl nepodložených nenaplněných léčebných potřeb je ve Finsku stále nad průměrem Unie. S potížemi se získáním potřebné lékařské péče, způsobenými dlouhými čekacími listinami, se potýkají zejména lidé, kteří nepracují.

                  (10)

                  Vzhledem k tomu, že se snižuje počet obyvatel v produktivním věku a volných pracovních míst přibývá, je situace na finském trhu práce napjatá. Míra zapojení a zaměstnanosti je zároveň ve Finsku nižší než v ostatních severských zemích a strukturální nezaměstnanost v roce 2018 zůstala na úrovni 7 %. Odráží se zde částečně pasti nečinnosti a nezaměstnanosti, které brání účinnějšímu využití pracovní síly. K překážkám bránícím návratu do práce patří složitý systém dávek a kombinace různých typů přídavků. Dávky se s rostoucím příjmem rychle snižují, takže vzniká riziko, že přijetí práce nemusí přinášet dostatečné finanční uspokojení. Nejistota provázející úroveň dávek a dobu pro jejich opětovné přiznání snižuje atraktivitu krátkodobé práce či práce na částečný úvazek. V únoru 2019 byly zveřejněny předběžné výsledky experimentu se základním příjmem, které naznačují potřebu revidovat systém sociálního zabezpečení, aby se dávky účinněji kombinovaly s příjmy.

                  (11)

                  Míra zapojení a zaměstnanosti se vrací na úroveň před krizí a ke zvýšení míry ekonomické aktivity jsou proto nezbytné investice do aktivního začleňování, zejména u skupin, které jsou od trhu práce nejvíce vzdáleny. Celkové reformy usilující o zvýšení účasti na trhu práce by mohly přinést některým skupinám obyvatel lepší pracovní příležitosti. Týká se to zejména osob přistěhovaleckého původu, žen v reprodukčním věku, mužů s nízkým vzděláním, osob schopných pracovat částečně a osob se zdravotním postižením. Některé služby nezaměstnaným a neaktivním osobám jsou rozptýleny mezi různé orgány a poskytovatele. Začleňování a udržování těchto skupin na trhu práce vyžaduje individualizované a integrované služby a politiky, jež napomáhají jejich aktivaci a pracovní rehabilitaci. Dlouhodobá péče o děti přispívá u žen k nižší míře zaměstnanosti než u mužů a k rozdílům v jejich odměňování. Vláda zahájila proces reformy rodičovské dovolené, ale dosud jej nedokončila.

                  (12)

                  K posílení udržitelného a inkluzivního růstu ve Finsku je nezbytně nutné zajistit v době demografických a technologických změn nabídku pracovních sil. K překonání problémů způsobených strukturálními změnami v ekonomice by pomohly investice do dovedností, zejména dovedností užitečných pro trh práce. Technologická změna si vyžaduje další vzdělávání a rekvalifikaci pracovních sil s využitím flexibilních možností vzdělávání, přičemž by se měl důraz klást na učení, vzdělávání a odbornou přípravu dospělých. Zvýšila by se tím profesní mobilita, zároveň by se omezil nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a bylo by lépe možné naplňovat potřeby budoucího trhu práce.

                  (13)

                  Finsku hrozí, že do roku 2020 nesplní cíl recyklovat 50 % komunálního odpadu. Komunální odpad je ve stále větší míře spalován (60 % v roce 2017, zatímco v roce 2016 to bylo 55 %).

                  (14)

                  Veřejné výdaje na výzkum a vývoj se nyní stabilizují, avšak Finsko zaznamenalo od roku 2009 ze všech členských států největší pokles investic do výzkumu a vývoje ze soukromého sektoru. Ačkoli se makroekonomická situace v posledních letech zlepšila, v soukromém sektoru u těchto investic k oživení dosud nedošlo. Vyšší míra investic do výzkumu a vývoje je přitom klíčovým faktorem, který umožňuje strukturální změnu ve prospěch hospodářských odvětví s intenzivním využíváním znalostí a posílení dlouhodobého růstového potenciálu. Nedostatečná spolupráce mezi vysokoškolskými institucemi a podnikatelským odvětvím je i nadále jednou z hlavních překážek, jež oslabuje podporu inovací a jejich uvádění na trh.

                  (15)

                  Vzhledem k tomu, že obyvatelstvo je ve Finsku rozptýleno, mohou lidem v přesunu za prací bránit nedostatečné možnosti dopravy. Strategickými investicemi do dopravní infrastruktury lze zlepšit mobilitu pracovníků a posílit tak fungování trhů práce. Vzhledem k tomu, že náklady na přepravu mají ve Finsku ve srovnání s jinými členskými státy relativně velký dopad na konečnou cenu výrobků, mohla by propojení infrastruktury současně zlepšit přístup k zahraničním trhům.

                  (16)

                  K dosažení dlouhodobých hospodářských a klimatických cílů by mohly přispět strategické investice do dekarbonizace energeticky náročných odvětví průmyslu a odvětví dopravy. Finsko je na špičce, pokud jde o inovace v oblasti čisté energie a výdaje soukromého sektoru na výzkum a vývoj v této oblasti. Pokud budou investice do některých programů v oblasti čisté energie do roku 2021 i nadále pokračovat v souladu se závazky, napomohou Finsku splnit cíle uhlíkové neutrality. Vedle ambiciózních cílů Finska na zvýšení podílu biopaliv je nákladově efektivní možností k dekarbonizaci dopravy též elektrifikace vzhledem k tomu, že ve Finsku již velmi pokročila dekarbonizace výroby elektřiny.

                  (17)

                  Díky nízkým úrokovým sazbám a lepšímu hospodářskému výhledu se zvýšil celkový objem úvěrů, zejména prostřednictvím společností zajišťujících bydlení (které nabízejí zvláštní formu vlastnictví nemovitostí). Současně rychle rostou i spotřebitelské úvěry, přičemž tento typ úvěrování stále větší měrou poskytují zahraniční banky, finanční instituce jiné než úvěrové instituce, společnosti poskytující drobné půjčky a ujímá se též přímé úvěrování. Zadlužení domácností proto zůstává na historicky vysoké úrovni (67 % HDP v roce 2017). Tento dluh je převážně navázán na pohyblivou sazbu, což představuje riziko, pokud se úrokové sazby ve střednědobém horizontu zvýší. Finský orgán finančního dohledu přijal celou řadu opatření, jež mají omezit růst zadlužení domácností. V blízké době se nicméně neočekává aktivní snižování dluhové zátěže, zvláště když přetrvávají nízké úrokové sazby a existuje stále poměrně silná důvěra spotřebitelů.

                  (18)

                  Finsko v této fázi nemá komplexní registr úvěrů (shromažďující pozitivní i negativní informace o dlužnících), který by zahrnoval velké banky v zemi. Tento nedostatek může bránit bankám v získání jasného přehledu o celkovém zadlužení domácností. V uplynulém roce však ke zřízení takového registru proběhly některé přípravné činnosti.

                  (19)

                  K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, jež jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Finsku pro rok 2019, by mohlo přispět programování fondů Unie na období 2021–2027. Finsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

                  (20)

                  V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Finska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Finsku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Finsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Finsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (21)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019, přičemž její stanovisko (8) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Finsku v letech 2019 a 2020:

         1.

            Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2020 nepřekročila 1,9 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Zlepšit nákladovou efektivnost sociálních služeb a služeb zdravotní péče a zajistit k nim rovný přístup.

         2.

            Zlepšit pobídky pro přijímání práce, zvýšit úroveň dovedností a posílit aktivní začleňování, zejména prostřednictvím náležitě integrovaných služeb pro nezaměstnané a ekonomicky neaktivní osoby.

         3.

            Zaměřit hospodářskou politiku, pokud jde o investice, na výzkum a inovace, přechod na nízkouhlíkové hospodářství, transformaci energetiky a udržitelnou dopravu, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům.

         4.

            Intenzivněji sledovat zadlužení domácností a vytvořit systém pro registr úvěrů.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 112.

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

         (7)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (8)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Švédska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2019

text:
               5.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/159

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      k národnímu programu reforem Švédska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2019
      (2019/C 301/27)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy, (2) a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Švédsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

                  (2)

                  Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Švédsku pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Švédsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, (3) v přijímání opatření v návaznosti na doporučení pro jednotlivé země přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Švédsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Zejména nadhodnocené ceny nemovitostí spolu s trvalým růstem zadlužení domácností vytváří riziko případné nekontrolované korekce. Vysoký dluh domácností se jako podíl na HDP i nadále zvyšoval. Ve druhé polovině roku 2017 došlo ke korekci cen rezidenčních nemovitostí a ceny se od té doby postupně stabilizovaly. Ukazatele ocenění ovšem naznačují, že ceny nemovitostí zůstávají ve vztahu k fundamentálním veličinám vysoké. Ačkoli se zdá, že bankovní sektor je přiměřeně kapitalizovaný, nekontrolovaná korekce by vzhledem k velké expozici vůči hypotékám domácností finanční sektor negativně ovlivnila. V takovém případě by mohlo vzhledem k systémovým finančním vazbám také dojít k negativním vedlejším dopadům na sousední země. U nabídky bydlení přetrvávají strukturální překážky a produkce odvětví stavebnictví se oslabila. Přestože v makroobezřetnostní oblasti byly v posledních letech podniknuty kroky k řešení růstu hypotečního dluhu, jejich dopad se zatím zdá omezený. V klíčových politikách přetrvávají nedostatky, zejména pokud jde o daňové pobídky k vlastnictví rezidenčních nemovitostí a fungování nabídky bydlení a trhu s nájemním bydlením.

                  (3)

                  Dne 26. dubna 2019 předložilo Švédsko svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 29. dubna 2019 svůj konvergenční program z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (4)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (5)

                  Na Švédsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2019 plánuje vláda v roce 2019 dosáhnout přebytku ve výši 0,6 % hrubého domácího produktu (HDP), který by se měl po zbytek programového období nadále zvyšovat. Na základě přepočteného strukturálního salda (5) Švédsko hodlá svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 1 % HDP, i nadále po celé programové období překonávat. Podle konvergenčního programu z roku 2019 se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2019 klesne na 34,5 % a bude dále klesat až na 28,2 % v roce 2022. Hlavními hnacími silami tohoto poklesu budou nejspíše zdravé veřejné finance a stabilní hospodářský růst. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 přebytku ve výši 0,5 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,6 % HDP, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Švédsko v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

                  (6)

                  Zadlužení domácností i nadále rostlo, a to z beztak již vysoké úrovně. V roce 2018 vzrostlo o 5,5 % a dosáhlo přibližně 88 % HDP a 186 % disponibilního příjmu a řadí se tak mezi nejvyšší v Unii. Tento růst byl způsoben především vyšší úrovní hypotečních úvěrů související s vysokými cenami nemovitostí a strukturálními deformacemi upřednostňujícími nákupy nemovitostí formou hypotečního úvěru. Švédsko v uplynulých letech zavedlo několik makroobezřetnostních opatření, mimo jiné posílené pravidlo splácení pro hypotéky s vysokou mírou zadlužení, které platí od března 2018, a rozhodnutí navýšit od září 2019 proticyklickou kapitálovou rezervu pro banky. Nicméně doposud učiněné politické kroky měly na růst hypotečních úvěrů celkově jen omezený dopad a nebyla přijata žádná politická opatření k reformě daňových pobídek pro vlastnictví nemovitostí a hypoteční úvěry.

                  (7)

                  Ceny nemovitostí se sice na konci roku 2017 snížily a od té doby jsou víceméně stabilní, tomuto vývoji však předcházelo dlouhé období silného růstu cen a ocenění zůstávají vysoce nad fundamentálními ekonomickými parametry. Mezi hlavní problémy patří daňové pobídky ve prospěch vlastnictví nemovitostí a hypotečního dluhu a akomodativní úvěrové podmínky spolu s relativně nízkými sazbami pro splácení hypoték. I přes značný nárůst nové výstavby v posledních pěti letech je nabídka bydlení stále nedostatečná, zejména pokud jde o cenově dostupné nemovitosti v blízkosti velkých měst. Nabídka nového bydlení nenaplnila předpokládané krátkodobé potřeby, které se v období 2018–2020 odhadují na 90 000 nových domácností ročně. Nedostatečná nabídka bydlení souvisí se strukturálními nedostatky, k nimž patří omezená hospodářská soutěž ve stavebnictví způsobená překážkami, které brání malým a zahraničním podnikům ve vstupu na trh, a velkými developery, kteří mají pod kontrolou půdní fond. Stávající bytový fond není využíván efektivně. Na trhu s nájemním bydlením vede nájemné, které je nižší než tržní, k zakonzervování stávajícího stavu a k rozvrstvení na osoby začleněné do stávajícího systému a na osoby z něho vyloučené. Na trhu vlastníků nemovitostí snižují mobilitu daně z kapitálových zisků. Na trhu vlastníků nemovitostí se snižuje mobilita kvůli dani z kapitálových zisků. Nedostatečná nabídka bydlení znesnadňuje lidem změnu zaměstnání a může též přispívat k mezigenerační nerovnosti. Švédské orgány i nadále postupně realizují 22bodový plán na posílení bytové výstavby a zvýšení účinnosti v odvětví bydlení. Doposud nebyly učiněny žádné konkrétní politické kroky k liberalizaci přísných předpisů na trhu s nájemním bydlením a k revizi kapitálové daně u vlastnického bydlení, i když v lednu 2019 nová vláda oznámila, že v těchto oblastech plánuje zavést reformy, kterým však bude předcházet přípravné šetření.

                  (8)

                  V některých odvětvích, jako jsou stavebnictví, vzdělávání a informační a komunikační technologie, se začíná projevovat nedostatek pracovních sil. Zajistit dostatek specializovaného lidského kapitálu je nezbytné k podpoře investic do výzkumu a vývoje i k podpoře digitalizace. V tomto ohledu budou užitečné investice do vzdělávání a dovedností, včetně digitálních dovedností. Výsledky vzdělávání se poněkud zlepšily, ale mezi různými sociálními skupinami existují značné rozdíly, které dále narůstají. Demografický vývoj povede ke zvyšování počtu žáků, čímž se ještě prohloubí současný nedostatek učitelů. Je třeba pozorně sledovat situaci migrantů ze zemí mimo Unii a jejich potomků a dopady nedávno přijatých programů, protože školní integrace žáků narozených v zahraničí a udržitelné začlenění migrantů s nízkou kvalifikací a migrantů ze zemí mimo Unii (zejména žen) na trhu práce zůstává i nadále problematické.

                  (9)

                  Zachování investic do dopravní infrastruktury může přispět ke zlepšení, pokud jde o mobilitu pracovních sil, regionální soudržnost a trh s bydlením, a podpořit ve Švédsku dlouhodobý růst produktivity. Vláda ve svém plánu infrastruktury na období 2018–2029 oznámila značné investice do dopravní infrastruktury, jejichž cílem je zlepšit různé druhy dopravy (zejména železniční a silniční). Podle plánu budou velké investice vyčleněny na rozvoj železničního systému, aby se přeprava zboží více přesouvala ze silnic na železnici a zároveň se též snížily emise. Udržení vysoké úrovně investic do výzkumu a vývoje, příznivé rámcové podmínky a širší inovační základna jsou klíčové k tomu, aby si Švédsko zachovalo vedoucí postavení v oblasti inovací. Švédský model inovací se tradičně opírá o omezený počet velkých technologických společností s celosvětovou působností. Bylo by dobré vytvořit prostředí, které by též podporovalo inovační potenciál malých, středních a začínajících podniků. Kapacita Švédska v oblasti inovací by se rovněž mohla zlepšit, pokud by se zintenzivnila spolupráce mezi malými a středními podniky a akademickou obcí.

                  (10)

                  V souvislosti s probíhajícím skandálem s praním peněz, který se týká jedné z největších finančních institucí v zemi, se prevence praní peněz stala pro Švédsko jednou z priorit. Švédské a estonské orgány finančního dohledu zahájily společné vyšetřování, do něhož se zapojily také lotyšské a litevské orgány. Ačkoli rámec boje proti praní peněz se ve Švédsku zpřísnil v roce 2017, kdy vstoupil v platnost zákon o boji proti praní peněz, je nadále důležité pokračovat ve zjišťování a nápravě zbývajících nedostatků. Problémy přetrvávají a orgán finančního dohledu ještě bude muset přijmout dodatečná opatření a pokyny, jež by dohled v této oblasti posílily. Po přijetí těchto opatření bude třeba věnovat pozornost jejich účinnému provedení.

                  (11)

                  K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, jež jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Česku pro rok 2019, by mohlo přispět programování fondů Unie na období 2021–2027. Švédsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

                  (12)

                  V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Švédska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Švédsku pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Švédsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Švédsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (13)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Švédsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

                  (14)

                  Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a konvergenční program z roku 2019. Její doporučení učiněná podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Švédsku v letech 2019 a 2020:

         1.

            Řešit rizika v souvislosti s vysokým zadlužením domácností postupným snižováním daňové odpočitatelnosti úroků z hypotečních úvěrů nebo zvýšením periodických daní z nemovitostí. Podpořit investice do bytové výstavby tam, kde jsou problémy nejpalčivější, zejména odstraněním strukturálních překážek pro výstavbu. Zvýšit účinnost trhu s bydlením, a to i zavedením větší flexibility při stanovování cen nájemného a revidováním koncepce daně z kapitálových zisků.

         2.

            Zaměřit hospodářskou politiku v oblasti investic na vzdělávání a dovednosti a se zohledněním regionálních rozdílů nadále investovat do udržitelné dopravy za účelem modernizace různých druhů dopravy, zejména železnic, a do výzkumu a inovací.

         3.

            Zajistit efektivní vynucování pravidel pro boj proti praní peněz a dohled nad nimi.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 116.

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na období 2018–2019

text:
               5.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/163

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na období 2018–2019
      (2019/C 301/28)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) rovněž zprávu mechanismu varování, v níž není Spojené království uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

                  (2)

                  Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Spojeném království pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Spojené království učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů pojeného království v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 23. dubna 2019 předložilo Spojené království svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj konvergenční program na období 2018–2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (4)

                  Dne 29. března 2017 Spojené království oznámilo Evropské radě svůj záměr vystoupit z Evropské unie. Po vystoupení z Evropské unie se Spojené království stane třetí zemí. Vzhledem k nejistotě, která panuje ohledně data a podmínek vystoupení Spojeného království, jakož i budoucích vztahů Spojeného království s Unií, se tento dokument nezabývá možnými hospodářskými důsledky různých scénářů. V případě, že Spojené království vystoupí z Evropské unie na základě Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (3) (dále jen „dohoda o vystoupení“), kterou odsouhlasila vláda Spojeného království a kterou dne 25. listopadu 2018 potvrdila Evropská rada, bude se právo Unie, včetně evropského semestru, během přechodného období stanoveného v dohodě o vystoupení na Spojené království a ve Spojeném království nadále uplatňovat.

                  (5)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (6)

                  Na Spojené království se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení až do let 2019–2020. Vláda ve svém konvergenčním programu na období 2018–2019 předpokládá, že se celkový schodek zvýší z 1,2 % hrubého domácího produktu (HDP) v období 2018–2019 na 1,4 % HDP v období 2019–2020 a poté se v období 2020–2021 sníží na 1,1 % HDP. Konvergenční program neobsahuje střednědobý rozpočtový cíl. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se sníží z 85,5 % v období 2018–2019 na 83,8 % v období 2019–2020 a na 82,9 % HDP v období 2020–2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Opatření potřebná k dosažení plánovaných cílových schodků jsou sice obecně dobře specifikována, ale dosažení plánovaného snížení schodku ohrožují rostoucí tlaky na výdaje vládních institucí (5) v řadě oblastí.

                  (7)

                  Rada dne 13. července 2018 Spojenému království doporučila, aby zajistilo, že nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřesáhne v období 2019–2020 hodnotu 1,6 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje riziko, že v letech 2019–2020 dojde ke značné odchylce od požadavků preventivní složky.

                  (8)

                  Vzhledem k míře veřejného dluhu Spojeného království přesahující 60 % HDP a k předpokládané mezeře výstupu ve výši 0,3 % by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v období 2020–2021 neměla přesáhnout 1,9 %, v souladu se strukturální korekcí ve výši 0,6 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Při nezměněné politice existuje v období 2020–2021 riziko významného odchýlení od tohoto požadavku. Předpokládá se, že Spojené království v období 2019–2020 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení díky povolené roční odchylce ve výši 0,25 % a v období 2020–2021 pravidlo pro zadlužení. Obecně se Rada domnívá, že Spojené království musí být počínaje obdobím 2019–2020 připraveno pro splnění ustanovení Paktu o stabilitě a růstu přijmout další opatření.

                  (9)

                  Spojené království je v rámci zemí skupiny G7 dlouhodobě ekonomikou s nejnižšími kapitálovými investicemi, měřeno jako podíl na HDP. Investice se prudce snížily také během finanční krize a oživení soukromých investic po krizi stagnuje. Míra investic Spojeného království do výzkumu a vývoje činila v minulém desetiletí přibližně 1,7 % HDP, což je pod průměrem Unie. Spojené království prostřednictvím své průmyslové strategie stanovilo pro celou ekonomiku cíl ve výši 2,4 % HDP do roku 2027 a 3 % v dlouhodobějším horizontu. Investice do výzkumu a vývoje jsou soustředěny do omezeného počtu společností a regionů. Tyto rozsáhlé nedostatky ve fyzickém a lidském kapitálu jsou jednou z hlavních příčin relativně nízké a stagnující produktivity práce ve Spojeném království.

                  (10)

                  Ve Spojeném království přetrvává nedostatečná nabídka bydlení. Pokrizové oživení v bytové výstavbě ztratilo dynamiku. Začínají se projevovat omezení kapacit, přičemž bytová výstavba zůstává pod úrovní, která je potřebná k uspokojení odhadované poptávky. Ceny nemovitostí a výše nájmů zůstávají vysoké, zejména v oblastech s vysokou poptávkou po bydlení, a trh vykazuje známky nadhodnocení. Výrazně méně mladých dospělých bydlí nyní ve vlastní nemovitosti. Vláda provádí řadu opatření s cílem nabídku bydlení podpořit. Rozloha a poloha dostupné půdy pro novou bytovou výstavbu však zůstává omezena přísnou regulací trhu s pozemky, zejména v okolí velkých měst.

                  (11)

                  Jsou potřebné významné investice do modernizace a rozšíření sítě infrastruktury, přičemž je třeba snížit projektové náklady a emise skleníkových plynů. Silniční, železniční a letecké sítě jsou vystaveny rostoucím tlakům na kapacitu. Spojené království musí vytvořit rozsáhlé nové kapacity pro výrobu a dodávky energie, které jsou šetrnější k životnímu prostředí. Rozvoj infrastruktury ve Spojeném království byl dosud spojen s vysokými náklady a probíhal pomalu. Po desetiletích nedostatečných veřejných investic se vláda začíná prostřednictvím národní strategie pro infrastrukturu nedostatky v infrastruktuře zabývat, avšak bude obtížné zajistit prostředky z vnějších zdrojů, se kterými vláda ve svých projekcích počítá, nákladově efektivním způsobem.

                  (12)

                  Nezaměstnanost je nízká, avšak reálné mzdy zůstávají pod nejvyšší předkrizovou úrovní. Vysoký podíl zaměstnanců s nízkou kvalifikací má omezené vyhlídky kariérního postupu, což má negativní dopad na produktivitu a přispívá k vysoké míře chudoby zaměstnaných osob. Existuje prostor pro zlepšení efektivity systému vzdělávání a odborné přípravy v oblasti základních a technických dovedností. Vláda provádí reformy odborné přípravy ve školách a na pracovištích, avšak celkový počet registrací do nového duálního systému je mnohem nižší, než se očekávalo.

                  (13)

                  V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Spojeného království, kterou zveřejnila ve své zprávě o Spojeném království pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program na období 2018–2019, národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Spojenému království adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Spojeném království, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (14)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program na období 2018–2019, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Spojenému království v letech 2019 a 2020:

         1.

            Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřesáhla v období 2020–2021 hodnotu 1,9 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP.

         2.

            V hospodářské politice související s investicemi se zaměřit na výzkum a inovace, bydlení, odbornou přípravu a zvyšování dovedností, udržitelnou dopravu, přechod na nízkouhlíkové hospodářství a transformaci energetiky, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 66 I, 19.2.2019, s. 1.

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Spojeným královstvím financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (6)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise (EU) 2019/1888 ze dne 7. listopadu 2019 o monitorování přítomnosti akrylamidu v některých potravinách

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 290/31

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2019/1888
      ze dne 7. listopadu 2019
      o monitorování přítomnosti akrylamidu v některých potravinách
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Nařízení Komise (EU) 2017/2158 (1) zavádí zvláštní povinnosti pro provozovatele, kteří vyrábějí a uvádějí na trh některé potraviny, a sice zavést program pro vlastní odběr vzorků a analýzu množství akrylamidu v daných potravinách a uplatňovat zvláštní zmírňující opatření za účelem dosažení množství akrylamidu na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni nižší než porovnávací hodnoty stanovené v uvedeném nařízení.

                  (2)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (2) stanoví povinnost příslušných orgánů provádět úřední kontroly za účelem ověření, zda jsou dodržována pravidla, jejichž cílem je zejména a) předcházet rizikům, která přímo nebo prostřednictvím životního prostředí hrozí člověku a zvířatům, tato rizika odstraňovat nebo snižovat na přijatelnou úroveň a b) zaručovat poctivé jednání při obchodování s krmivy a potravinami a chránit zájmy spotřebitelů, včetně označování krmiv a potravin a jiných forem informování spotřebitelů. Úřední kontroly by měly být prováděny rovněž za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti stanovené v souladu s nařízením (EU) 2017/2158.

                  (3)

                  Uznává se, že pokud jde o přítomnost akrylamidu v některých potravinách uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) 2017/2158, nejsou navzdory povinnostem stanoveným v článku 4 uvedeného nařízení a výsledkům prováděných úředních kontrol k dispozici dostatečné údaje. Dostatečné údaje ohledně přítomnosti akrylamidu nejsou k dispozici ani u potravin, které nespadají do oblasti působnosti nařízení (EU) 2017/2158, ale které by mohly obsahovat významné množství akrylamidu a/nebo by mohly významně přispívat k dietární expozici akrylamidu.

                  (4)

                  V zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví je proto vhodné, aby příslušné orgány a provozovatelé potravinářských podniků v rámci své působnosti, aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené nařízením (EU) 2017/2158 a na základě nařízení (ES) č. 882/2004, monitorovaly přítomnost akrylamidu v těchto potravinách s ohledem na přijetí možných opatření k řízení rizik, která by měla doplňovat opatření již stanovená nařízením 2017/2158.

                  (5)

                  S cílem poskytnout příslušným orgánům a provozovatelům potravinářských podniků vodítko týkající potravin, které mají být monitorovány, byl vytvořen demonstrativní seznam kategorií potravin/potravin.

                  (6)

                  Přijetím nařízení (EU) 2017/2158 a tohoto doporučení se doporučení Komise 2010/307/EU (3) a 2013/647/EU (4) stávají zastaralými, a měla by být proto zrušena,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

                  1)

                  Aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené na základě nařízení (ES) č. 882/2004, měly by příslušné orgány v členských státech pravidelně monitorovat přítomnost akrylamidu a jeho množství v potravinách, zejména v potravinách uvedených v příloze.
                  Aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené v nařízení (EU) 2017/2158, měli by provozovatelé potravinářských podniků pravidelně monitorovat přítomnost akrylamidu a jeho množství v potravinách, zejména v potravinách uvedených v příloze.

                  2)

                  Členské státy a provozovatelé potravinářských podniků by měli Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) do dne 1. října každého roku předat údaje shromážděné během předchozího roku prostřednictvím svých monitorovacích činností za účelem kompilace do jedné databáze v souladu s požadavky pokynů EFSA o standardním popisu vzorku (SSD) u potravin a krmiv a v souladu s dalšími konkrétními požadavky EFSA na podávání zpráv (5).

                  3)

                  Pro zajištění reprezentativnosti vzorků by se členské státy měly řídit metodami odběru vzorků stanovenými v části B přílohy nařízení Komise (ES) č. 333/2007 (6).
                  Postup odběru vzorků uplatněný provozovatelem potravinářského podniku se může od ustanovení nařízení (ES) č. 333/2007 odchýlit, měl by však zůstat reprezentativní pro danou šarži.

                  4)

                  Členské státy by měly provést analýzu akrylamidu v souladu s kritérii stanovenými v nařízení (ES) č. 333/2007.
                  Provozovatelé potravinářských podniků by měli zajistit, aby analýza akrylamidu byla prováděna v souladu s požadavky a kritérii stanovenými v příloze III nařízení (EU) 2017/2158.

                  5)

                  Doporučení 2010/307/EU a 2013/647/EU se zrušují.

         V Bruselu dne 7. listopadu 2019.

               Za Komisi

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               člen Komise

         (1)  Nařízení Komise (EU) 2017/2158 ze dne 20. listopadu 2017, kterým se stanoví zmírňující opatření a porovnávací hodnoty pro snížení přítomnosti akrylamidu v potravinách (Úř. věst. L 304, 21.11.2017, s. 24).

         (2)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).

         (3)  Doporučení Komise 2010/307/EU ze dne 2. června 2010 o monitorování množství akrylamidu v potravinách (Úř. věst. L 137, 3.6.2010, s. 4).

         (4)  Doporučení Komise 2013/647/EU ze dne 8. listopadu 2013 o zkoumání množství akrylamidu v potravinách (Úř. věst. L 301, 12.11.2013, s. 15).

         (5)  http://www.efsa.europa.eu/en/consultations/call/180307

         (6)  Nařízení Komise (ES) č. 333/2007 ze dne 28. března 2007, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu olova, kadmia, rtuti, anorganického cínu, 3-MCPD a benzo[a]pyrenu v potravinách (Úř. věst. L 88, 29.3.2007, s. 29).

         PŘÍLOHA

            Demonstrativní seznam potravin pro monitorování přítomnosti akrylamidu

            Výrobky z brambor

                     —

                     rösti/roesti/bramboráky,

                     —

                     krokety/bramborové kuličky (pommes noisettes), bramborové pusinky (pommes duchesse),

                     —

                     bramborový casserole (a zeleninový casserole),

                     —

                     pokrm z brambor a masa,

                     —

                     pokrm z brambor a sýra.

            Pekařské výrobky

                     —

                     běžné pečivo (hamburgerové housky/bulky, housky/rohlíky z celozrnné pšeničné mouky, mléčné housky/pečivo, ...),

                     —

                     pita chléb, mexické tortilly,

                     —

                     croissanty,

                     —

                     donuty/koblihy,

                     —

                     speciální běžné pečivo (chléb pumprnikl, ciabatta s olivami, cibulový chléb, ...),

                     —

                     palačinky/lívance,

                     —

                     fritované křupavé sladké výrobky z tenkého proužku těsta,

                     —

                     churros.

            Výrobky z obilovin

                     —

                     rýžové krekry,

                     —

                     kukuřičné krekry,

                     —

                     obilné snacky (jako výrobky z extrudované kukuřice a/nebo pšenice),

                     —

                     müsli pražené/zapékané s medem.

            Ostatní

                     —

                     zeleninové lupínky/hranolky,

                     —

                     pražené ořechy,

                     —

                     pražená olejnatá semena,

                     —

                     sušené ovoce,

                     —

                     pražené kakaové boby a produkty získané z kakaa,

                     —

                     olivy v nálevu,

                     —

                     náhražky kávy jiné než z čekanky nebo obilovin,

                     —

                     měkké karamely (fudge), karamel, nugát, ....