				|

		52014DC0412

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Chorvatska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska na rok 2014 /* COM/2014/0412 final - 2014/ () */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Chorvatska na
rok 2014
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska na rok 2014

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada na
základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států, které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni
členských států, EU a eurozóny a využívá veškerých dostupných pák,
nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na
úrovni členských států, a zejména vyjádřili plné odhodlání
dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení pro jednotlivé
země.
(4)
Chorvatsko se evropského semestru pro rok 2013
účastnilo dobrovolně a neformálně tím, že předložilo
hospodářský program; nebylo zahrnuto do doporučení pro jednotlivé
země. Dne 21. června 2013 přijala Rada závěry, jimiž hospodářský
program Chorvatska uvítala, a zdůraznila, že se od Chorvatska
očekává, že pokročí v plnění požadavků Paktu o
stabilitě a růstu, a že je nutno, aby Chorvatsko nastoupilo
důvěryhodnou cestu konsolidace, zároveň zachovalo výdaje
stimulující růst a zajistilo prostor pro spolufinancování projektů,
na něž poplynou finanční prostředky EU.
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[5],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok
2014. Ve stejný den přijala Komise na základě nařízení (EU)
č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6],
ve které je Chorvatsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden
hloubkový přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, obnovy běžného
poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a
konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů
krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise
výsledky hloubkového přezkumu Chorvatska[7]
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise na
základě své analýzy dospěla k závěru, že Chorvatsko se potýká s
nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou, která vyžaduje zvláštní sledování
a rázná politická opatření. Politická opatření jsou zapotřebí
zejména kvůli zranitelnosti dané rozsáhlými vnějšími závazky,
klesající exportní výkonností, vysokou měrou využití pákového efektu v
podnicích a rychle se zvyšujícím dluhem veřejných rozpočtů,
jakož i v souvislosti s nízkým růstem a nízkou korekční kapacitou.

(8)
Dne 24. dubna 2014 předložilo Chorvatsko
svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj program stability na
rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány
současně.
(9)
Cílem rozpočtové strategie nastíněné v
konvergenčním programu na rok 2014 je do roku 2016 napravit nadměrný
schodek a zároveň opět nastoupit cestu udržitelného
hospodářského růstu. Dle předpokladů se toho má dosáhnout trvalým
snižováním schodku z 4,9 % HDP v roce 2013 na úroveň pod 3 % do roku 2016,
což je lhůta pro nápravu nadměrného schodku. Program
předpokládá, že veřejný dluh dosáhne vrcholu v roce 2014 na úrovni
kolem 72 % HDP, přičemž v dalším roce dojde k jeho mírnému poklesu a
následně se jeho úroveň ustálí. Makroekonomický scénář, z
něhož vycházejí rozpočtové projekce programu stability, je pro celé
programové období optimistický. Podle scénáře programu má HDP v roce 2014
stagnovat, zatímco v roce 2015 se předpokládá mírný růst na úrovni
1,2 %; v prognóze Komise z jara 2014 je však uveden pokles HDP na úrovni 0,6 %
v roce 2014 a růst na úrovni 0,7 % v roce 2015. Číselné údaje z
rozpočtové prognózy programu se odchylují od standardů Evropského
systému národních a regionálních účtů (ESA), dochází tak k nesrovnalostem
vůči předchozím údajům a makroekonomickému scénáři a
brání to náležitému srovnání s prognózou Komise z jara 2014. Program navíc
dostatečně podrobně nepopisuje konsolidační opatření
na roky 2015 a 2016, zejména jejich výdajovou stránku. Podle prognózy Komise z
jara 2014 se očekává, že celkové saldo dosáhne 3,8 % HDP v roce 2014 a 3,1
% HDP v roce 2015. Po nezbytné korekci, jejímž účelem je učinit
uvedené projekce srovnatelné s cíli stanovenými v rámci postupu při
nadměrném schodku (tj. kromě dopadu převodu penzijních aktiv z
druhého pilíře), by projekce schodku podle Komise činila 4,6 % HDP v
roce 2014 a 3,8 % v roce 2015. Jelikož konvergenční program
představuje první zprávu o opatřeních přijatých orgány v
návaznosti na zahájení postupu při nadměrném schodku dne 28. ledna
2014, posoudila Komise opatření přijatá Chorvatskem ve sdělení
uveřejněném dne 2. června 2014. Zejména se předpokládá, že
celkový cíl bude splněn v roce 2014, zatímco v případě schodku
se očekává, že bude v roce 2015 poněkud nad cílovou úrovní. Pokud jde
o zlepšení strukturálního salda veřejných financí, je nepatrně pod
úrovní, jež je vyžadována jak pro rok 2014, tak rok 2015. A konečně
se dluží uvést, že zatímco změna korigovaného strukturálního salda je pod
úrovní doporučeného úsilí, odhaduje se, že úsilí měřené
základním počtem diskrečních opatření bude realizováno v roce
2014 i v roce 2015. Aby se snížil nepříznivý dopad na růst a zlepšila
udržitelnost konsolidace, je zapotřebí věnovat větší pozornost
kvalitě příslušných opatření a přechodu na opatření
založená na výdajích. Na základě svého posouzení programu a prognózy
Komise v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1466/97 je Rada toho
názoru, že Chorvatsko sice ke dni 30. dubna 2014 učinilo účinná
opatření pro nápravu svého nadměrného schodku ve smyslu
doporučení, avšak pro soulad s doporučením v rámci postupu při
nadměrném schodku za účelem nápravy nadměrného schodku do roku
2016 a zajištění věrohodnosti této nápravy je zapotřebí dalšího
úsilí.
(10)
Rozpočtová konsolidační opatření by
se měla zaměřovat na zlepšení kvality veřejných financí,
aby se účinně nakládalo s výdaji v oblasti mezd, sociálního
zabezpečení a dotací a vytvořil se dostatečný fiskální prostor
pro upřednostňování výdajů a investic stimulujících růst,
včetně projektů financovaných Unií. Chorvatsko v posledních
letech provedlo významné reformy svého fiskálního rámce. Slabou stránkou však
zůstává rozpočtové plánování, účinná kontrola výdajů a
konzistentní uplatňování rozpočtových omezení, což se
nepříznivě projevuje ve fiskální politice. Navzdory nedávným
změnám by měla být podoba fiskálních pravidel dále zkvalitněna.
Účinnost fiskálního rámce je zejména oslabena chybějícími
preventivními mechanismy, nedostatečným dodržováním pravidla týkajícího se
zadlužení a nejasnou formulací pravidla strukturálně vyrovnaného
rozpočtu. Oceňuje se ustavení Komise pro fiskální politiku, ovšem má
se za to, že jsou zapotřebí dodatečná opatření pro posílení role
této komise při rozpočtovém plánování a dohledu, především její
nezávislosti na všech rozpočtových orgánech.
(11)
Chorvatsko stojí před úkolem, jak
pokračovat ve fiskální konsolidaci, aniž by to narušovalo
konkurenceschopnost a vyhlídky hospodářského oživení. V této souvislosti
je dlužno uvést, že příjmová stránka veřejných financí je omezena úzkou
definicí daňových základen, jež skýtají stabilní daňový výnos a jen
malou měrou narušují růst. V této spojitosti je v národním programu
reforem představen plán na zavedení periodické daně z nemovitostí v
roce 2016, avšak její provozní podobu (včetně daňové základny)
je ještě nutno upřesnit. Chorvatsko je rovněž odhodláno
přijmout opatření pro lepší dodržování daňových
předpisů tím, že omezí šedou ekonomiku. V této oblasti byla
učiněna příslušná opatření. Postupně byly zavedeny
fiskální registrační pokladny, čímž díky lepšímu dohledu nad
plněními vzrostly daňové příjmy. Očekává se, že
reorganizací daňové správy se zlepší účinnost a účelnost
výběru daní a daňovým poplatníkům se zároveň sníží zátěž
ve spojení s dodržováním daňových předpisů. Vzhledem k potřebám
fiskální konsolidace a rovněž s přihlédnutím k údajům, jež
dávají tušit značné částky nevybraných daní, se nicméně má za
to, že se nabízí další prostor pro zlepšování účinnosti výběru daní,
přičemž zapotřebí je i dalšího úsilí k lepšímu dodržování daňových
předpisů tím, že se daňovým poplatníkům poskytne více
elektronických služeb.
(12)
Chorvatsko přijalo opatření, jež mají
zlepšit udržitelnost a přiměřenost důchodů: od
listopadu 2010 dochází k postupnému navyšování zákonem stanoveného věku
odchodu do důchodu, věkové hranice pro předčasný odchod do
důchodu a doby nutné pro vznik nároku na důchod u žen s tím, že k
jejich úplné harmonizaci by mělo dojít do roku 2030. Změnami zákona o
důchodovém pojištění z prosince 2013 se zákonem stanovený věk
odchodu do důchodu zvýšil z 65 let na 67 let a věková hranice pro
předčasný odchod do důchodu z 60 let na 62 let. Toto navýšení
však nabude účinku až k roku 2031, což není vzhledem k demografickému
vývoji dostatečně ambiciózním počinem. I přes reformy
zavedené v posledních letech nadále existují různé možnosti pro
předčasný odchod do důchodu. Vzhledem k rozsahu výjimek jsou
postihy za předčasný odchod do důchodu a prémie v
případě pozdějšího odchodu do důchodu jen slabým stimulem
pro to, aby lidé pracovali do zákonem stanoveného věku odchodu do
důchodu, což má nepříznivý dopad na nabídku pracovních sil a
udržitelnost důchodového systému. V roce 2013 byl přijat zákon o
jednotném orgánu pro forenzní posudky, jenž má na základě sjednocení posudků
invalidity napomoci omezit příliv invalidních důchodců a snížit s
tím související podvody. Tyto kroky jsou spolu s nárůstem kontrol
jednoznačně zapotřebí, ovšem to, jakým způsobem ovlivní
výdaje, bude záviset na způsobu jejich provádění i na tom, v jakém
rozsahu budou daná rozhodnutí prosazována. Důchody v rámci zvláštních
režimů, jež překračovaly určitou prahovou hodnotu, byly
sníženy, byť jen dočasně, o 10 %, zatímco jejich indexace byla
navázána na růst HDP. Navzdory nedávnému úsilí k omezení výdajů a
zvýšení transparentnosti je tempo i rozsah sbližování důchodů v rámci
zvláštních režimů s obecnými pravidly pomalé a celkový pokrok je dosud
omezený.
(13)
Odvětví zdravotnictví dosahuje
poměrně slušných výsledků a s jistými regionálními obměnami
jsou jeho služby dostupné, ovšem systém významně přispívá k tlaku na
veřejné finance. Orgány odhalily v nemocniční síti neefektivní
postupy, které lze odstranit. V březnu 2014 byl představen hlavní
plán na reorganizaci nemocniční péče, v němž jsou stanovena
opatření na zlepšení nákladové efektivnosti, jako je racionalizace
sítě nemocnic, snížení průměrné délky hospitalizace, lepší
přidělování nemocničních lůžek (rovněž pro účely
dlouhodobé péče) a další změny financování nemocnic. Pro uvedení tohoto
plánu do praxe je třeba v nemocnicích i v orgánech státní správy zajistit
dostatečné kapacity pro dohled a jeho realizaci. Služby dlouhodobé
péče jsou rozděleny mezi zdravotnický systém a systém sociálního
zabezpečení, vyznačují se nízkými mírami rozšíření a formální
péčí, vysokými náklady na poskytování těchto služeb a dlouhými
pořadníky.
(14)
Míra zaměstnanosti a míra ekonomické aktivity
patří mezi nejnižší v EU a zvlášť nízké jsou u mladých lidí a starších
osob. Tyto výsledky trhu práce souvisejí nejen s cyklickým vývojem, ale
zčásti též s uspořádáním příslušných orgánů a politickým
prostředím. Chorvatsko zahájilo reformy na trhu práce s cílem zvýšit jeho
flexibilitu. První fáze reformy byla dokončena v roce 2013 a
zaměřila se na regulaci dlouhodobých pracovních smluv. V lednu 2014
přijala vláda druhý legislativní návrh, v němž se stanoví kratší a
jednodušší postupy a větší flexibilita pracovní doby, čímž dojde ke snížení
nákladů na propouštění. Navíc by měly být zavedeny
flexibilnější formy zaměstnávání, jako jsou například smlouvy na
částečný úvazek. Díky těmto změnám by se mělo Chorvatsko,
pokud jde o index ochrany zaměstnanců, dostat zhruba na srovnatelnou
úroveň s ostatními zeměmi. Ačkoli se očekává, že uvedené
reformy budou mít na celkovou zaměstnanost příznivý vliv, nesou v
sobě zároveň zvýšené riziko segmentace trhu práce, včetně
častějšího vzniku smluv na dobu určitou. Prozatím se neplánují
změny u institucí stanovujících mzdy, a to i přes to, že pro
Chorvatsko je příznačná kombinace poměrně vysokých
průměrných mezd a velmi nízké zaměstnanosti. Navzdory neustále
rostoucí nezaměstnanosti jsou výdaje na opatření aktivní politiky na
trhu práce, jež mají umožnit lepší přístup na pracovní trh a delší
uplatnění na tomto trhu, jakož i dosah uvedených opatření, stále na
podprůměrné úrovni, zejména u mladých lidí, dlouhodobě
nezaměstnaných osob a starších pracovníků. Správní kapacita
chorvatských veřejných služeb zaměstnanosti je vystavena
značnému tlaku, a to i na regionální úrovni. Neexistuje celkový systém pro
sledování a vyhodnocování vývoje na pracovním trhu a v souvislosti s
potřebami tohoto trhu (včetně předvídání poptávky po
jednotlivých dovednostech) a stejně tak chybí i pravidelné hodnocení
opatření aktivní politiky na trhu práce. Velké zastoupení má nenahlášená
pracovní činnost za úplatu.
(15)
Situace na pracovním trhu je obzvláště
povážlivá u mladých lidí, neboť v jejich případě
nezaměstnanost drasticky vzrostla a v roce 2013 dosahovala takřka 50
%, přičemž i nadále stoupá podíl mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní
ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Mezi významné
úkoly patří, v souladu s cíli záruky pro mladé lidi, oslovit
neregistrovanou mládež a vybízet soukromý sektor k tomu, aby nabízel více
učňovských míst. Chorvatsko stojí před vážným problémem v
souvislosti se vzděláváním, pokud jde o jeho relevanci pro trh práce a
poskytovanou kvalitu v rámci všech oblastí vzdělávání. V sekundárním a
terciárním vzdělávání chybí jak učení se prací, tak i poradenství pro
volbu povolání, a nízká je i úroveň zapojení zaměstnavatelů do
odborného vzdělávání a přípravy i do sekundárního a terciárního
vzdělávání. Míra zaměstnanosti čerstvých absolventů je o
poznání nižší než ve zbytku EU. Zastaralý systém odborného vzdělávání a
přípravy prochází reformou v podobě pilotního testování nových
školních osnov. Dosud nebyly zavedeny chorvatský rámec kvalifikací ani
strategie pro vědu, vzdělávání a technologii, jež by však měly
zlepšit výsledky v oblasti vzdělávání a uvést je v soulad s potřebami
pracovního trhu.
(16)
Vysoká nezaměstnanost a nízká účast na
trhu práce vedly v Chorvatsku ke zhoršení sociální situace. V posledních letech
vzrostl podíl osob vystavených riziku chudoby a sociálního vyloučení a pohybuje
se výrazně nad průměrem EU. Stávající podoba systému sociálních
dávek jejich příjemcům umožňuje kumulaci navzájem se
překrývajících peněžitých dávek. Když tito příjemci nastoupí do
práce, přijdou o dávky z některých těchto sociálních
převodů, což je od zapojení na pracovním trhu odrazuje. Nabízí se tak
prostor pro větší účinnost a transparentnost systému sociální
ochrany: v současnosti je přidělování podpory příjmů a
přiznávání dávek rozptýleno mezi mnoho orgánů a úrovní veřejné
správy, přičemž dochází k nesourodému uplatňování kritérií a k
překrývaní. Zákonem o sociálním zabezpečení z roku 2013 bylo zavedeno
přísnější testování majetkových poměrů a z více než 70
dávek na vnitrostátní úrovni (v některých případech se zacílením na
konkrétní skupiny příjemců) byly čtyři dávky sloučeny do
všeobecného minimálního příjmu. Do roku 2016 bude na celostátní úrovni
probíhat postupné zavádění jednoho správního místa („one-stop shop“),
jehož prostřednictvím budou na vnitrostátní úrovni spravovány veškeré
peněžité dávky. Systematické sledování a hodnocení však bude složité,
neboť dosud nedošlo k začlenění systémů a programů
podpory příjmů na místní a regionální úrovni, ani různých dávek
zaměřených na konkrétní kategorie obyvatelstva, u nichž není
přiznání dávek podmíněno testováním majetkových poměrů.
Navzdory několika legislativním reformám realizovaným od roku 2011 se
systémy sociálních dávek nepodařilo účelně zaměřit na
nejvíce potřebné osoby.
(17)
Stávající regulační rámec pro podnikání v Chorvatsku
představuje pro podniky značnou zátěž, což je mimo jiné dáno
chybějící právní jistotou, neprůhledným rozhodováním zejména na
místní úrovni a řadou parafiskálních poplatků. Velká
roztříštěnost pravomocí veřejné správy na regionální a místní
úrovni a složité rozdělení kompetencí mezi ministerstva a agentury na
celostátní úrovni navíc ztěžují podnikatelské rozhodování a prodlužují
správní postupy. Na úrovni ústřední státní správy byl zaveden
strukturovaný přístup, jenž má za úkol odhalit překážky pro
podnikání; pro měření administrativní zátěže však není používána
sourodá metodika, což snižuje účelnost již přijatých opatření.
Stávající jedno správní místo pro podniky má jen omezené funkce. Je třeba
racionalizovat a zlepšit kontrolu veřejných dotací a záruk; prvním krokem
v této oblasti by bylo vytvoření ústředního rejstříku
společností a fyzických osob, jimž byla přiznána podpora. Chorvatsko
zahájilo reformy veřejné správy, aby posílilo své správní kapacity a
zlepšilo veřejné služby poskytované občanům a podnikům z
hlediska orientace na příjemce těchto služeb. Kvalita veřejné
správy je nicméně nadále nízká, přičemž mezi různými
správními úrovněmi dochází k slabé koordinaci a v omezeném rozsahu či
až příliš formálně je utvářena fakticky podložená politika a
posuzování. Přijetí strategie pro reformu veřejné správy je krokem
správným směrem a měla by být řádně provedena na všech
úrovních státní správy. Zkušenosti s prováděním předvstupních
fondů ukazují na nedostatky v oblasti strategického plánování a institucionální
kapacity, jakož i na slabá místa při vypracování projektu a jeho
sledování.
(18)
Na státem vlastněné či ovládané
společnosti má nepříznivý vliv nedostatečná správa a
provádění nové strategie pro řízení veřejných statků a
podniků provázejí prodlevy. V současnosti nejsou na místa
členů dozorčích rad ani na jejich vedení vypisována
soutěžní výběrová řízení a jmenování nejsou
zveřejňována. Pro zlepšení protikorupčního rámce sice byla
přijata některá opatření, ovšem na všech úrovních státní správy
je pro prevenci korupce zapotřebí většího úsilí. Ve stávajícím
protikorupčním rámci nejvíce chybí prvky, jako jsou účelné mechanismy
ověřování v případě střetu zájmů a majetková
přiznání státních úředníků, jakož i zvláštní záruky státem vlastněné
či ovládané společnosti. Ověřovací pravomoci Komise pro
řešení střetu zájmů závisejí na kompetencích a proaktivním
přístupu ostatních orgánů. Navzdory pokroku, jehož bylo dosaženo
při zvyšování transparentnosti postupů při zadávání
veřejných zakázek, nejsou systematicky využívány nástroje pro posuzování
rizik a podle všeho nedochází dostatečnou měrou k
upřednostňování zranitelných odvětví. Je třeba posílit
dohled nad účelným prováděním pravidel pro veřejné zakázky, a to
i s ohledem na přidělování prostředků EU v nadcházejících
letech.
(19)
Problémy týkající se dluhové služby, jimž byly
vystaveny společnosti v rámci složitých, nákladných a zdlouhavých
úpadkových řízení, se do jisté míry podařilo vyřešit díky
rozsáhlému uplatňování postupu při hrozbě úpadku v roce 2013. Nabízí se nicméně prostor k výraznému
posílení uvedeného nástroje tím, že se budou řešit různé nedostatky,
například nedostatečně jasná role státu v daném postupu,
posílení úlohy obchodních soudů při potvrzování pohledávek a
řádných restrukturalizačních plánů, rozšíření
působnosti úpadkového řízení, aby byla umožněna účelná
restrukturalizace před tím, než se dlužník ocitne v platební neschopnosti,
jakož i úskalí při provádění právních předpisů. I přes
řadu reforem, které měly zlepšit účelnost soudního systému, jsou
soudní řízení v občanskoprávních, obchodních a správních sporech
nepatřičně zdlouhavá, zejména v prvním stupni. Počet nevyřízených
případů se v roce 2013 zvýšil a je velmi vysoký, zejména u
občanskoprávních a obchodních řízení. Při řešení dané
problematiky je nutno nadále vyvíjet úsilí a vytvářet i prosazovat
řádné pobídky k včasnému ukončení řízení, jakož i
podporovat mimosoudní vyrovnání, zejména u malých pohledávek, neboť
právě tyto problémy brání podnikání a snižují přitažlivost Chorvatska
pro přímé zahraniční investice.
(20)
Díky konzervativnímu přístupu, který
vůči makroobezřetnostní regulaci, a zejména
ve vztahu k úrovním kapitálu, zaujala Chorvatská národní banka, si banky
vytvořily jistou míru odolnosti, jejíž užitek se projevil v souvislosti s
problémy, které v současnosti přináší slabé hospodářství. Hospodářství země se v recesi nicméně nachází již šestým
rokem a zvyšuje se objem úvěrů v selhání, což ohrožuje kvalitu
bankovních aktiv. Vítá se skutečnost, že některá portfolia
čtyř největších chorvatských bank se zahraničními vlastníky
budou podrobena přezkumu kvality aktiv v eurozóně / zátěžovému
testu v rámci nového jednotného mechanismu dohledu. Z tohoto postupu jsou však
vyloučena některá z chorvatské perspektivy velmi významná portfolia,
a to z toho důvodu, že výběr portfolií vychází z jejich významu na
úrovni bankovní skupiny. Navíc nejsou do tohoto postupu zahrnuty
středně velké a malé banky, které mohou disponovat nižšími
úrovněmi kapitálu i méně výraznou kvalitou aktiv a které jsou
potenciálně významné pro finanční stabilitu. Pro celkové vnímání
klasifikace bankovních úvěrů a přiměřenost rezerv na
krytí úvěrových ztrát těchto bank by bylo přínosné, kdyby byl
postup v rámci jednotného mechanismu dohledu doplněn dalším dozorovým
diagnostickým postupem koncipovaným zvlášť pro chorvatský finanční
systém (a jemuž by byla podrobena jak významná portfolia chorvatských
dceřiných společností, na něž se nevztahoval postup v rámci
jednotného mechanismu dohledu, tak i hlavní středně velké a menší
banky).
(21)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Chorvatska. Posoudila jeho
konvergenční program a národní program reforem. Uvážila nejen význam
těchto programů pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou
politiku v Chorvatsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU vzhledem k
nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím,
že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na
úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru
jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 8.
(22)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada konvergenční program Chorvatska a její stanovisko[8] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(23)
Na základě hloubkového přezkumu provedeného
Komisí a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a
konvergenční program. Její doporučení podle článku 6
nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta zejména do níže uvedených
doporučení č. 1 až 8,
DOPORUČUJE Chorvatsku v období 2014–2015
tato opatření:
1.           V
plném rozsahu provést rozpočtová opatření přijatá na rok 2014.
Posílit rozpočtovou strategii, blíže upřesnit opatření oznámená
na roky 2015 a 2016 a zvážit dodatečná stálá prorůstová
opatření, aby byla do roku 2016 zajištěna udržitelná náprava
nadměrného schodku. Zároveň zajistit, aby byla provedena strukturální
korekce podle doporučení Rady v rámci postupu při nadměrném
schodku. Uvést projekce programů v soulad se standardy ESA a požadavky
Paktu o stabilitě a růstu. Přijmout opatření pro posílení
kontroly výdajů. Provést do března 2015 důkladný přezkum
výdajů. Posílit proces rozpočtového plánování, zejména tím, že se
zlepší přesnost makroekonomických a rozpočtových prognóz, posílí se
závaznost ročních a střednědobých výdajových stropů a
zlepší se podoba fiskálních pravidel. Do října 2014 právně zakotvit nově
ustavenou Komisi pro fiskální politiku, posílit její nezávislost na všech
rozpočtových orgánech, rozšířit její mandát, zejména pokud jde o
sledování veškerých fiskálních pravidel a předběžné a následné
posuzování prognóz, jakož i zajistit patřičné zdroje. Navázat na
plány nastíněné v národním programu reforem, představit konkrétní
strategii reformy periodického zdanění nemovitostí. Zahájit proces
vykazování a přezkoumávání daňových výdajů. Zvýšit míru
dodržování daňových předpisů, zejména dalším zvýšením
účinnosti daňové správy; k tomuto účelu představit do konce
roku 2014 akční plán.
2.           Do března 2015
přijmout právní předpisy, které by měly uspíšit plánovanou
harmonizaci zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu u žen a
mužů, jakož i pokročit s plány na navýšení zákonem stanoveného
věku odchodu do důchodu na 67 let. Omezit dostupnost
předčasného odchodu do důchodu. Zajistit prosazování
přísnějších posudků a kontrol pro účely invalidního
důchodu a uspíšit začlenění důchodů v rámci zvláštních
režimů do všeobecného důchodového systému. Posílit nákladovou
efektivnost zdravotnictví (včetně nemocnic).
3.           Do března 2015 provést
druhou fázi reformy v oblasti pracovního práva, v návaznosti na konzultace se
sociálními partnery, zejména pokud jde o podmínky ve spojitosti s
propouštěním a pracovní dobou, a s cílem zamezit další segmentaci
pracovního trhu (i ve vztahu k mladým lidem). Přezkoumat systém pro
stanovování mezd, aby byly mzdové podmínky lépe sladěny s vývojem v
oblasti produktivity. Závěry tohoto přezkumu představit do konce
roku 2014. Posílit účelnost a dosah aktivní politiky na trhu práce tím, že
se navýší správní kapacity veřejných služeb zaměstnanosti, a to i na
místní úrovni, a bude se věnovat větší pozornost mladým lidem,
dlouhodobě nezaměstnaným osobám a starším pracovníkům. V souladu
s cíli záruky pro mladé lidi upřednostnit oslovování neregistrované mládeže
a vybízet soukromý sektor k tomu, aby nabízel více učňovských míst.
Do konce roku 2014 nastínit plány, jakým způsobem řešit problematiku
nehlášené práce. Provádět opatření, jimiž se mají zlepšit výsledky v
oblasti relevance a kvality vzdělávání pro trh práce modernizací
systémů kvalifikace, zavedením mechanismů zajišťování kvality a
usnadněním přechodu ze školy do zaměstnání, a to zejména tím, že
bude posíleno odborné vzdělávání a učení se prací.
4.           Do konce roku 2014 provést
přezkum daňového systému a systému dávek a představit akční
plán pro lepší opětovnou aktivaci neaktivních a nezaměstnaných osob.
Posílit účelnost a transparentnost systému sociální ochrany další
konsolidací dávek, sjednocením kritérií způsobilosti a propojením
údajů z různých příslušných úrovní a od různých orgánů
státní správy do jednoho správního místa („one-stop shop“). Zlepšit
účelnost a přiměřenost dávek sociální pomoci jejich lepším
zacílením.
5.           Přijmout další
opatření ke zlepšení podnikatelského prostředí. Zejména stanovit do
března 2015 cíl ohledně značného omezení administrativní
zátěže (včetně parafiskálních poplatků). Řešit vysoký
stupeň roztříštěnosti a vzájemného překryvu pravomocí tím,
že se zjednoduší správní postupy a vyjasní rámec pro rozhodovací pravomoci a
odpovědnost mezi různými úrovněmi státní správy, jakož i mezi
ministerstvy a agenturami na úrovni ústřední správy. Zlepšit správní
kapacitu a strategické plánování útvarů pověřených řízením
evropských strukturálních a investičních fondů a zajistit pro ně
náležitě kvalifikovaný a stabilní personál.
6.           Do října 2014
představit podrobný plán správy veřejného majetku na rok 2015.
Zajistit, aby byly státem ovládané společnosti řízeny transparentně
a zodpovědně, zejména aby se zvýšily požadavky na způsobilost
státem dosazených členů správních a dozorčích rad a byl zaveden
veřejný rejstřík jmenovaných osob. Posílit prevenci korupce ve
veřejné správě, ve státem vlastněných či ovládaných
podnicích mimo jiné i tím, že se rozšíří ověřovací pravomoci
Komise pro řešení střetu zájmů. Posílit transparentnost a
účinnost zadávání veřejných zakázek na ústřední i místní úrovni,
jakož i kapacitu pro sledování příslušného provádění a
zjišťování nedostatků.
7.           Do konce roku 2014 posílit
roli obchodních soudů při dohledu nad transparentností a zákonností u
postupu při hrozbě úpadku v podnicích. Provést přezkum povinného
testu platební neschopnosti / nelikvidity pro účely vyrovnání při
hrozbě úpadku, jakož i zjednodušení postupu při platební
neschopnosti/likvidaci v zájmu jeho zkrácení. Zlepšit kvalitu a účinnost
soudního systému, zejména tím, že se poskytnou pobídky k včasnému ukončení
řízení v občanskoprávních, obchodních a správních sporech, jakož i k
mimosoudnímu vyrovnání (zejména u menších pohledávek).
8.           Doplnit přezkumy kvality
aktiv a zátěžové testy Evropské centrální banky z roku 2014, provést komplexní
prověření portfolií koncipované zvlášť pro
chorvatský finanční sektor, jež by se
zaměřilo jak na významná portfolia, na něž se nevztahují uvedené
postupy Evropské banky, tak i na hlavní středně velké a menší banky.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306,
23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 412 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 82 final.
[8]               Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 18. února 2014 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2012

text:
               29.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 289/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 18. února 2014
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2012
   2014/C 289/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na čtvrtou úmluvu AKT-EHS, podepsanou v Lomé dne 15. prosince 1989 (1) a pozměněnou dohodou podepsanou na Mauriciu dne 4. listopadu 1995 (2),
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu ke čtvrté úmluvě AKT-ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné osmý Evropský rozvojový fond (8. ERF), a zejména na čl. 33 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 16. června 1998 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-ES (4), a zejména na články 66 až 74 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 8. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2012, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z 8., 9. a 10. Evropského rozvojového fondu (ERF) (5) za rozpočtový rok 2012, spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 33 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 8. ERF.

               (2)

               Provádění operací 8. ERF Komisí během rozpočtového roku 2012 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 8. ERF za rozpočtový rok 2012.

      V Bruselu dne 18. února 2014.

            Za Radu

            předseda

         G. STOURNARAS

      (1)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  Úř. věst. C 331, 14.11.2013, s. 261.


|

52011DC0400

/* KOM/2011/0400 konecném znení */  SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Ukončení prvního evropského semestru pro koordinaci hospodářských politik: pokyny pro vnitrostátní politiky v období 2011–2012

	SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮUkončení prvního evropského semestru pro koordinaci hospodářských politik: pokyny pro vnitrostátní politiky v období 2011–2012POSKYTNOUT EU POMOC, ABY Z KRIZE VZEšLA POSÍLENAEU se potýká s nejhorší hospodářskou krizí od svého založení – vlády i občané čelí dosud nevídaným tlakům a ve velmi krátkém časovém rozmezí byla přijata bezprecedentní rozhodnutí, což bylo nákladné a namáhavé. Krize nejdříve zasáhla mimoevropské země a podobné šoky utrpěly i jiné velké ekonomiky. V EU se dopad u zemí navzájem liší – některé členské státy se z počátečního útlumu vzpamatovaly rychle, jiné však čelí velkým problémům. Z prognóz Komise vyplývá, že v EU pomalu dochází k hospodářskému oživení, je však nerovnoměrné a obklopují ho nejistoty.Dosavadní přístup nelze uplatňovat: šoky, které jsme za poslední tři roky zažili, naši společnost radikálně ovlivní a promění, náš růstový potenciál jimi utrpěl, naše veřejné finance a finanční systémy byly nepříznivě postiženy a nezaměstnanost zasáhla podstatnou část naší populace, zejména mladé lidi. Mnoho lidí může v budoucnu po určitou dobu čelit těžkostem, zatímco jiní by se mohli potýkat s nezaměstnaností. Reakcí je často hněv a frustrace.Díky krizi jsme si uvědomili, že naše ekonomiky jsou navzájem propojeny, stejně tak jako naše budoucnost. V případě EU se jedná o společný hospodářský prostor, nikoliv o 27 ekonomik, a to, co ovlivňuje jednu zemi, ovlivňuje i všechny ostatní. To platí zejména pro 17 členských států, které v rámci eurozóny sdílejí jednotnou měnu. Abychom obnovili schopnost růstu a zajistili, že členské státy navzájem posílí svůj výkon místo toho, aby si v něm navzájem bránily, je třeba zahrnout do tvorby vnitrostátních politik společnou dimenzi EU, a to před přijetím rozhodnutí. Potřeba silnější politické koordinace na úrovni EU souvisí nejen s krizí – makroekonomická nerovnováha se vytvářela po dobu několika let a postup mnoha členských států byl omezen – nebo tyto státy neměly vůbec žádný prostor k činům – když ke krizi došlo. Silnější politická koordinace je zároveň nejlepší reakcí EU na problémy, které s sebou přináší globalizace. Rozvíjející se ekonomiky mimo EU byly krizí zasaženy méně a těší se značnému růstu: EU musí neustále usilovat o zvýšení své konkurenceschopnosti na světových trzích, aby udržela svou životní úroveň.Klíčovým ponaučením z této zkušenosti bylo to, že zaměření pouze na kritéria schodku veřejných financí stanovená v Paktu o stabilitě a růstu a nedostatečné provádění nezabránilo vážným problémům v ostatních oblastech. To znamená, že zásadní problémy jsme si uvědomili příliš pozdě. A pokud jsme si je uvědomili, v důsledku zdrženlivosti jsme nebyli schopni konstruktivně přistupovat k vzájemnému řešení problémů, a neexistoval tudíž žádný smysl pro společnou odpovědnost za výsledek. Náš postup byl příliš často určován tlakem trhu.Vůči bezprostřední krizi postupovala EU společně, soudržně a komplexně – sestavováním plánů oživení, koordinací záchrany a restrukturalizace bank a naprostou revizí dohledu nad finančními službami. Přitom EU poskytla makrofinanční pomoc několika členským státům[1], vytvořila nové podpůrné mechanismy na zajištění finanční stability v eurozóně a stanovila ambiciózní cíle pro nový způsob dosažení inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění jako součást strategie Evropa 2020[2].Vzniká nový způsob správy ekonomických záležitostí EU. Legislativní návrhy Komise a činnost pracovní skupiny, v jejímž čele stojí předseda Evropské rady, povedou k celkové změně nástrojů EU určených k zabránění makroekonomické nerovnováze a posílí fungování Paktu o stabilitě a růstu. Na jaře tohoto roku se členské státy eurozóny a několik dalších členských států[3] dohodly na dalším úsilí na podporu konkurenceschopnosti, zaměstnanosti, udržitelnosti veřejných financí a finanční stability jako součást Paktu euro plus.EU nyní uplatňuje novou pracovní metodu – evropský semestr – jehož účelem je zajistit kolektivní diskuzi o klíčových prioritách na úrovni EU, a to před přijetím vnitrostátních rozhodnutí, nikoliv po jejich přijetí. Výsledky této diskuze pak musí být účinně zohledněny ve vnitrostátních rozhodovacích procesech, zejména ve vnitrostátních rozpočtech a strukturálních reformách, aby úsilí na vnitrostátní úrovni i úrovni EU bylo časově harmonizované tak, aby časem přineslo kýžené výsledky a sledovalo pokrok.Na základě posouzení programů předložených členskými státy Komise nyní předkládá doporučení pro jednotlivé země i eurozónu. Tyto pokyny jsou omezeny na klíčové priority, které mají být řešeny v průběhu následujících 12–18 měsíců. To je odrazem záměrného rozhodnutí zaměřit se na nejnaléhavější problémy a na to, co lze realisticky v uvedeném časovém rámci dosáhnout, přičemž v úvahu se berou specifické okolnosti každého členského státu. Pro ty členské státy, které jsou příjemci vnější finanční pomoci, se Komise rozhodla učinit pouze jedno doporučení, a sice aby prováděly své programové závazky včas. Podrobnější analýza je uvedena v podpůrných dokladech, které zdůrazňují aspekty strukturální povahy a odkazují na střednědobé priority, zejména v souvislosti s dosažením cílů strategie Evropa 2020. Poté co Rada rozhodnutí schválí, měly by členské státy tyto pokyny zohlednit ve svých vnitrostátních rozhodovacích procesech a ročních rozpočtových postupech.Kolonka 1 – První evropský semestrKomise zahájila evropský semestr v lednu 2011 představením klíčových sociálně-ekonomických úkolů EU ve své roční analýze růstu a společné zprávě o zaměstnanosti[4]. Jarní zasedání Rady schválilo a doplnilo pokyny uvedené v roční analýze růstu. V této souvislosti byly členské státy požádány, aby do konce dubna[5] předložily programy stability nebo konvergenční programy, které se zabývají situací jejich veřejných financí, a národní programy reforem, které uvádějí klíčová politická opatření na udržení růstu a zaměstnanosti a dosažení cílů strategie Evropa 2020. Kromě toho předložila většina členských států Paktu euro plus specifické závazky přijaté v rámci paktu (viz níže).Komise posoudila tyto programy a závazky a nyní předkládá své pokyny pro každou zemi zvlášť, aby červnová Evropská rada mohla první semestr uzavřít. Ačkoliv se připouští, že může nějakou dobu trvat, než reformy přinesou výsledky, zaměřila se Komise na oblasti, v nichž je třeba podniknout kroky nyní.Na základě této první zkušenosti se Komise domnívá, že se evropský semestr může stát účinnou metodou správy podporující integrovanou, transparentní a včasnou tvorbu politik na úrovni EU i vnitrostátní úrovni za předpokladu, že se členské státy společně dohodnou na klíčových politických směrech, které mají být provedeny, a přijmou návazná opatření k doporučení Rady:– Současné předkládání programů stability a konvergenčních programů a národních programů reforem Evropské unii umožňuje společně posoudit vnitrostátní růst a fiskální strategie, včetně možných rizik, nerovnováhy nebo kompromisů, které by jinak nebyly zachyceny. Z tohoto důvodu Komise předkládá integrovaný soubor doporučení pro každý členský stát a respektuje různé právní základy, z kterých tato doporučení vychází. Rada se vyzývá, aby každému členskému státu zaslala ucelený soubor rozhodnutí, který zahrnuje stanovisko Rady k fiskální situaci daného státu.– Díky vzájemnému sjednocení pokynů vydaných na úrovni EU a pokynů vydaných konkrétní zemí je možné prodiskutovat a předložit vnitrostátní programy s ohledem na cíle EU. To znamená, že evropský rozměr lze promítnout do tvorby vnitrostátních politik před tím, než jsou přijata rozhodnutí. Evropské unii to také umožňuje zhodnotit úsilí členských států a rozhodnout o doplňkových opatřeních, která mají být přijata na úrovni EU, např. v rámci stěžejních iniciativ Evropa 2020[6].– Kombinace krátkodobých pokynů a střednědobých cílů poskytuje EU a jejím členským státům prostředky ke stanovení posloupnosti reforem a s postupem doby silnějších, lépe koordinovaných politik.POSOUZENÍ PROVEDENÉ KOMISÍ A JEJÍ DOPORUčENÍZ celkového posouzení provedeného Komisí vyplývá, že programy předložené členskými státy jsou dobrým počátkem pro udržení oživení v Evropě, pro řešení fiskálních problémů a uplatňování náročnějších reforem na vnitrostátní úrovni. Správa roční analýzy růstu se ve vnitrostátním úsilí široce ujala. Z přijetí vnitrostátních cílů je patrná vysoká úroveň odhodlání splnit cíle strategie Evropa 2020[7].Komise je však znepokojena tím, že kombinace těchto závazků by EU neumožnila splnit své zásadní cíle do roku 2020. Z vnitrostátních závazků vyplývá, že EU je na dobré cestě k dosažení svých cílů v oblasti snížení emisí, obnovitelné energie a předčasného ukončování školní docházky. Pro dosažení cílů v oblasti zaměstnanosti, výzkumu a vývoje, energetické účinnosti, vysokoškolského vzdělávání a chudoby je zapotřebí vyvinout další úsilí.V období 2011–2012 se členské státy potýkají s dalekosáhlými problémy v obzvláště náročných souvislostech. Manévrovací prostor fiskální politiky je velmi omezený a občané v několika členských státech jsou nespokojeni, protože pociťují dopad krize. Avšak pod tlakem událostí se nyní zvažují či provádějí mnohé změny, které jsou nutné pro nápravu strukturálních slabin a které byly často po léta odkládány. Toto se nejzřetelněji projevuje v členských státech, kterým se dostává pomoci od EU, ostatních členských států a MMF. Patrné je to však v různé míře i ve všech národních programech.Komise ve svém posouzení uznává široký záběr reforem, které již členské státy přijaly, a uvědomuje si, že neexistuje univerzální ani zázračné řešení: ne vše by mělo nebo může být provedeno najednou. Nicméně vzhledem k závažnosti situace a vzájemné závislosti našich ekonomik doporučuje Komise opatření na vnitrostátní úrovni v těchto oblastech uvedených v roční analýze růstu:Předpoklady růstu-  24 členských států v současnosti uplatňuje postup při nadměrném schodku a úroveň veřejného dluhu je stále znepokojivě vysoká. Většina vlád se tedy nyní zabývá dalekosáhlým úsilí v oblasti fiskální konsolidace a stojí před úkolem podstatně přezkoumat úroveň a strukturu svých výdajů a příjmů ve vnitrostátních rozpočtech. Přijetí posíleného fiskálního rámce v některých členských státech, a to i využíváním výdajových stropů a „dluhových brzd“, je pozitivní krok vpřed. Několik členských států v zájmu lepší kontroly výše výdajů rovněž reformuje své veřejné správy a systémy sociálního zabezpečení. Komise se domnívá, že je nutné dodržovat dohodnuté lhůty pro nápravu nadměrných schodků a rychlou konsolidaci, a postupně tak plnit střednědobé rozpočtové cíle určené Radou. V této souvislosti Komise rovněž vyzývá, aby se věnovala pečlivá pozornost kvalitě veřejných výdajů a daňovým strukturám v zájmu zachování nebo posílení prvků podporujících růst, jako jsou investice do výzkumu, vzdělání a energetické účinnosti[8].-  Pokrok v nápravě makroekonomické nerovnováhy, která se objevila během posledních deseti let, je v některých členských státech pomalý; jsou nutné další nápravy. Zejména ty členské státy, které v současnosti vykazují velký schodek běžného účtu související s trvalými ztrátami konkurenceschopnosti a s dříve příznivými podmínkami financování dluhu, musí podniknout další kroky k řešení svých strukturálních nedostatků. V některých případech sem může patřit i přezkum systémů stanovování mezd, po konzultaci se sociálními partnery, aby se zajistilo, že mzdy podporují konkurenceschopnost a vyvíjí se v souladu s růstem produktivity. V jiných případech je hlavním úkolem pokračovat ve strukturálních reformách zvyšujících produktivitu, které mimo jiné směrují hospodářské činnosti k vysoké přidané hodnotě a obchodovatelným odvětvím. V členských státech, které v současnosti vykazují přebytky běžného účtu, lze pozorovat určité vyrovnávací tendence. Prostor pro další posílení domácí poptávky spočívá hlavně v opatřeních, jejichž cílem je zaměstnat více lidí a otevřít trhy služeb a síťové trhy.-  Schopnost bankovního sektoru dosáhnout účinných výsledků v oblasti ekonomiky je v řadě členských států i nadále neuspokojivá. Na výsledky nových zátěžových testů bank, které budou brzy zveřejněny, musí okamžitě navázat opatření k řešení zbývajících slabin. Vedle probíhající regulační reformy na úrovni EU se Komise zasazuje o řadu systémových reforem zaměřených na modernizaci správy a fungování některých vnitrostátních systémů. Několik členských států by mělo rovněž zvážit posílení svého regulačního rámce pro hypotéky s cílem předcházet bublinám na trhu s nemovitostmi a snižovat nadměrné zadlužení domácností.Mobilizace pracovního trhu, vytváření pracovních příležitostí-  Většina členských států uskutečňuje reformu svého důchodového systému, a to jak za účelem omezení budoucích výdajů souvisejících se stárnutím jejich obyvatelstva, tak za účelem vytvoření dalších pobídek pro delší pracovní život. Prioritou zůstává zvýšení zákonem stanoveného důchodového věku a jeho propojení s nadějí dožití a vytvoření automatického spojení mezi důchodovým věkem a nadějí dožití nebo spojení založeného na vzorci může být účinným nástrojem. Nezbytnou součástí politické reakce je postupné ukončování programů předčasného odchodu do důchodu a zvýšení zaměstnatelnosti pracovníků starších padesáti let. Vzhledem k tomu, že finanční krize měla dopad na soukromé penzijní fondy, měly by členské státy, které spoléhají na dvoupilířové nebo třípilířové systémy, zajistit, aby byly jednotlivé pilíře schopny fungovat samostatně. V řadě členských států představuje nebo může představovat problém i přiměřená výše důchodu, schopná zajistit důstojnou životní úroveň.-  V několika členských státech vedla krize k prudkému nárůstu nezaměstnanosti, někdy ve spojení se strmým poklesem úrovně zaměstnanosti, a často byli nejvíce postiženi ti nejzranitelnější. Bez prevence a hledání řešení může dojít k tomu, že se riziko stane skutečností a někteří lidé upadnou do nečinnosti nebo u nich dojde k sociálnímu vyloučení. Pro pomoc nezaměstnaným s hledáním práce a dalším rozvíjením jejich dovedností je proto nezbytně nutné zavést účinná podpůrná opatření a služby zaměstnanosti. Zvláštní pozornost zasluhuje i situace lidí žijících v chudobě a jiných zvláště zranitelných skupin obyvatelstva.-  Některé členské státy by měly být více aktivní při zvyšování výkonnosti v oblasti vzdělávání a přístupu k celoživotnímu vzdělávání, což jsou způsoby jak zlepšit zaměstnatelnost a posílit lidský kapitál. V některých členských státech je třeba věnovat zvláštní úsilí problematice předčasného ukončování školní docházky, vytváření učňovských míst a odbornému vzdělání. Doporučuje se také cíleně se věnovat boji proti vysoké nezaměstnanosti mladých lidí. V mnohých členských státech dochází k rychlému stárnutí pracovních sil a návrat k růstu zvyšuje možnost vytváření kvalifikačních překážek – prioritou je tudíž sladit výsledky ve vzdělávání a odborné přípravě s potřebami trhu práce.-  Řadu členských států stále trápí problémy se segmentací jejich trhu práce s různými typy smluv a potřeba přeorientovat se na účinnější – a spravedlivější –propojení flexibility a jistoty v pracovním životě (tzv. flexikuritu), včetně vyvážení právních předpisů týkajících se ochrany zaměstnanců, aby se podpořilo vytváření pracovních míst, účast na trhu práce, mobilita napříč odvětvími a akumulace lidského kapitálu.-  Nedostatečná pozornost se dosud věnovala snižování daňového zatížení práce, zejména u pracovníků s nízkou mzdou a nízkou kvalifikací. V souvislosti s fiskální konsolidací budou mnohé členské státy nuceny přezkoumat daňovou a výdajovou stranu svých vnitrostátních rozpočtů. Obecně se doporučuje přesunout daňové zatížení z práce na spotřebu a/nebo podporovat environmentální cíle. Dále je třeba vyvinout úsilí na odstranění sociálních a daňových překážek u druhého výdělečně činného partnera, aby mohl jít do zaměstnání nebo v něm zůstat. V této souvislosti se jako priority doporučují přezkoumání systému daní a sociálních dávek, zvýšení dostupnosti péče o děti a umožnění flexibilnějších forem zaměstnání.Upřednostnění opatření na podporu růstu-  U několika členských států bylo zjištěno zaostávání při implementaci směrnice o službách[9], což zbytečně snižuje dynamiku odvětví služeb. Doporučuje se jim přijetí řady konkrétních kroků, aby mohly využívat potenciálu jednotného trhu, a posílit tak růst a vytvořit pracovní místa, zejména odstraněním neopodstatněných překážek pro vstup do služeb svobodných podnikání nebo nové zahájení těchto služeb odstraněním kvót a jiných restrikcí, posílením hospodářské soutěže v síťových odvětvích a strategičtějším využíváním vysokých částek investovaných prostřednictvím veřejných zakázek.-  V rámci svých strategií rozpočtové konsolidace musí členské státy zvážit, jakým způsobem upřednostnit výdaje na výzkum a vzdělávání a klíčové infrastruktury, které jsou potřebné pro podporu růstu, a současně jak maximalizovat účelnost vynaložených nákladů a účinnost služeb.-  Je třeba zlepšit přístup k financování pro inovativní společnosti, zejména pokud jde o rizikový kapitál pro malé a střední podniky, a pomoci těmto podnikům v počátečních podmínkách, např. jednodušším postupem při vydávání licencí a povolení, zkrácením doby potřebné pro jejich vydání a snížením souvisejících nákladů a zlepšením ochrany investorů.-  Zvláštní důraz se u řady členských států klade na podporu vyšší energetické účinnosti. Tím se nejen podpoří energetická bezpečnost a boj proti změně klimatu, ale i posílí šíření inovativních technologií a vytváření kvalifikovaných pracovních míst.-  Některé členské státy potřebují přijmout opatření na snížení administrativní zátěže podniků a zvýšit kapacitu a výkonnost veřejné správy a soudního systému. V několika případech je naléhavě třeba modernizovat podnikatelské prostředí snížením byrokratické zátěže a zvýšením transparentnosti při zadávání veřejných zakázek. Několika členským státům se rovněž doporučuje lépe využívat fondy EU.Kolonka 2 – Pakt euro plus: Rekapitulace prvních závazkůPakt euro plus byl schválen v březnu 2011 představiteli států a vlád eurozóny a připojilo se k němu Bulharsko, Dánsko, Lotyšsko, Litva, Polsko a Rumunsko. Cílem paktu je posílit ekonomický pilíř měnové unie, dosáhnout nové kvality koordinace hospodářské politiky a zvýšit konkurenceschopnost, což povede k vyššímu stupni konvergence. Pakt se zaměřuje hlavně na oblasti, které spadají do pravomoci členských států a jsou klíčové pro zvýšení konkurenceschopnosti a vyvarování se škodlivé nerovnováhy. Je koncipován tak, aby zahrnoval zvláštní doplňující kroky, včetně konkrétních závazků a opatření, které jsou ambicióznější než ty, které již byly přijaty v rámci EU, a obsahuje i časový rozvrh jejich provádění. Tyto nové závazky budou zahrnuty do národních programů reforem a do programů stability nebo konvergenčních programů a budou spadat do rámce EU pro pravidelný dohled.Většina z 23 účastníků již závazky předložila – celkem více než 100 jednotlivých opatření – a tyto závazky se týkají většiny, ne-li všech čtyř oblastí, na které se pakt vztahuje: posílit konkurenceschopnost, zaměstnanost, přispívat k udržitelnosti veřejných financí a posílit finanční stabilitu.Závazky se však liší mírou ambicí a přesností:– Pět členů paktu dosud své závazky nesdělilo[10].– Závazky se obecně zaměřují na upřednostnění reforem na posílení růstu za účelem zvýšení konkurenceschopnosti, např. v síťových odvětvích a ve službách. Mnohé se týkají zaměstnanosti a zaměřují se na zvýšení výsledků ve vzdělávání a kvalifikaci. K jiným patří opatření fiskální konsolidace, např. zavedení přísnější fiskální kázně ve vnitrostátních právních předpisech. V menší míře se závazky týkají posílení finanční stability, zejména posílením dohledu státu nad aktéry finanční sféry. Více pozornosti do budoucna by si zasloužily i aspekty týkající se pragmatické koordinace daňových politik, a to ve formě výměny osvědčených postupů, vyhýbání se škodlivým praktikám a návrhů, jak bojovat proti podvodům a daňovým únikům.– Některé členské státy přijaly závazek na měřitelné iniciativy, např. implementovat zvláštní právní předpisy nebo programy s uvedením i finančních objemů, zatímco jiné přijaly obecnější závazky na snížení nezaměstnanosti mezi pracovníky s nižší kvalifikací, zachovat nižší daňovou zátěž, zlepšit podnikatelské prostředí snížením byrokratické zátěže nebo implementovat směrnice EU.– I když byly přijaty i zvláštní závazky, většina závazků se spíše vztahuje k probíhajícím legislativním projektům než k budoucím projektům reforem zahájeným v reakci na pakt. Zatím se zdá, že se v závazcích neodráží zaměření na osvědčené postupy a referenční srovnávání s těmi nejlepšími v Evropě a s jinými strategickými partnery, jak je uvedeno v paktu.Doporučení Komise vyplývají z jejího posouzení těchto závazků. V mnoha případech je poskytnuto specifické doporučení v oblastech, které jsou v závazcích učiněných na základě paktu popsány obecněji, např. v oblastech důchodové reformy, zdanění práce a zvyšování kvalifikace.DALšÍ POSTUPKomise vyzývá Evropskou radu, aby schválila její doporučení na zasedání v červnu 2011 před tím, než je formálně přijme Rada.Na úrovni EU budou pokračovat práce na dokončení evropského semestru:-  Zákonodárce by měl přijmout nový legislativní balíček o prevenci a nápravě nerovnováhy a o posílení Paktu o stabilitě a růstu. Tím se posílí naše kolektivní nástroje pro posouzení situace a zajistí přiměřenost dalšího postupu.-  Na základě specifických doporučení jednotlivým zemím by měla Rada v různém složení přezkoumat vnitrostátní politiky a výkonnost v příslušných oblastech, sledovat provádění a uskutečnit přezkumy konkrétních témat, aby se posílilo vzájemné předávání zajímavých postupů.-  Na základě specifických doporučení adresovaných jejím členům by měla Euroskupina zintenzívnit koordinaci své politiky se zvláštním zaměřením na zjištění nerovnováhy a její prevenci. Měla by rovněž sledovat provádění doporučení.-  Jak bylo uvedeno v Paktu euro plus, budou představitelé států a vlád zúčastněných členských států sledovat své závazky z politického hlediska. Na základě posouzení prvních zkušeností s paktem, které provede Komise, by měly zúčastněné členské státy více konkretizovat své příští závazky tak, aby byly měřitelné a rozvržené v čase a bylo možné sledovat pokrok. Tyto závazky by měly být zakotveny ve vypracovávání a provádění národních programů reforem a programů stability nebo konvergenčních programů.-  Evropský parlament by měl dostat příležitost k přezkoumání pokroku, pokud jde o hlavní prvky strategie Evropa 2020, a k předložení svých názorů na příští roční analýzu růstu vypracovanou Komisí. Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů musí v tomto smyslu rovněž sehrát svoji roli.-  Komise posoudí pokrok při provádění konkrétních doporučení jednotlivým zemím – nejprve na úrovni EU ve své příští roční analýze růstu v lednu 2012 a poté u jednotlivých členských států ve svých pokynech pro příští rok. Bude nadále podporovat úsilí členských států prostřednictvím opatření na úrovni EU při provádění stěžejních iniciativ v rámci strategie Evropa 2020 a intenzivnějším úsilím o uvolnění potenciálu jednotného trhu, a to i prostřednictvím Aktu o jednotném trhu.Závěr z prvního evropského semestru bude znamenat zahájení „národního semestru“: ve druhém semestru tohoto roku bude na členských státech, aby projednaly evropské pokyny a začlenily je do svých rozpočtů na rok 2012 a vnitrostátního procesu rozhodování, rovněž s ohledem na přípravu dalších národních programů, s nimiž se počítá na jaře 2012.I když si některé členské státy vzhledem k současným problémům mohly v tomto prvním roce zvolit opatrné cíle a opatření, v letech následujících bude potřeba vyvinout další úsilí a zajistit, aby EU dostatečně investovala do inteligentního, udržitelného růstu podporujícího začlenění. Členské státy musí více pracovat na ochraně výdajů na výzkum a vzdělávání a klíčových infrastruktur. Měly by nabídnout více příležitostí v odvětví služeb, včetně odstranění překážek ve vytváření pracovních míst a hospodářské soutěže v klíčových síťových odvětvích a rychlým rozhodováním o opatřeních navržených v Aktu o jednotném trhu. Většina členských států by mohla vyvinout větší úsilí při zlepšování podnikatelského prostředí prostřednictvím lepší právních předpisů, vyvarováním se nadbytečných právních úprav na vnitrostátní úrovni (tzv. gold-plating ) a zlepšením přístupu malých a středních podniků k financování. Je třeba uplatňovat „flexikuritu“ a přizpůsobovat kvalifikaci potřebám trhu práce.Při provádění fiskální konsolidace a strukturálních reforem musí členské státy hledat cesty, jak bojovat proti sociálnímu dopadu současných změn. Ve strategii Evropa 2020 se EU rozhodla pro cíl sociálního začleňování, aby vyvedla do roku 2020 dvacet milionů lidí z chudoby a z vyloučení. Tendence objevující se v mnoha zemích ukazují na rostoucí nebezpečí chudoby a marginalizace, pokud proti tomu nebudou přijata aktivní opatření. Na tento cíl se musí členské státy na základě opatření zařazených do národních programů více soustředit.V zájmu legitimity a účinnosti nové správy ekonomických záležitostí EU by se měly členské státy rozhodnout pro nejlepší způsob, jak do provádění svých programů zapojit své národní parlamenty i vnitrostátní orgány na nižší úrovni a další zúčastněné subjekty. Komise je připravena jim pomoci a zapojovat se do národních diskuzí jako součást této nové, silnější správy ekonomických záležitostí EU.Musíme využít tohoto impulsu ke změně, který vyplynul z krizové situace, a pomoci EU, aby se stala silnější a připravenější na budoucnost a byla schopna s důvěrou a úspěchem konkurovat na celosvětových trzích. Tento první evropský semestr je zásadním krokem k dosažení našich cílů v rámci strategie Evropa 2020 a znamená kvalitativní změnu v koordinaci hospodářských politik a správy EU. Urychlením činnosti na vnitrostátní úrovni a spoluprací na úrovni EU budeme lépe připraveni dosáhnout udržitelného růstu a pomoci našim občanům při realizaci jejich nadějí do budoucna.[1] Řecko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Rumunsko.[2] Strategie obsahuje pět hlavních cílů, které má EU splnit do roku 2020: zvýšit míru zaměstnanosti na 75 %, zvýšit svou úroveň investic do výzkumu a vývoje na 3 % HDP, splnit své cíle v oblasti změny klimatu a energie („20 20 20“), zvýšit podíl obyvatel s vysokoškolským nebo obdobným vzděláním na alespoň 40 % a snížit procento žáků, kteří nedokončí školní docházku, na méně než 10 %, podporovat sociální začlenění odstraněním rizika chudoby a vyloučení alespoň u 20 milionů lidí.[3] Bulharsko, Dánsko, Litva, Lotyšsko, Polsko a Rumunsko.[4] Roční analýza růstu 2011: postup v rámci ucelené reakce Evropské unie na krizi –KOM(2011) 11, 12.1.2011, včetně předlohy společné zprávy o zaměstnanosti.[5] Portugalsko a Řecko programy stability formálně nepředložily. Jejich politické priority budou pravidelně projednávány v rámci opatření plynoucích z programů pomoci.[6] Komise předložila řadu iniciativ na úrovni EU („stěžejní iniciativy strategie Evropa 2020“) na podporu dosažení cílů strategie Evropa 2020: „Digitální agenda“, „Unie inovací“, „Nová průmyslová politika“, „Mládež v pohybu“, „Program pro nové dovednosti a pracovní místa“, „Evropská platforma pro boj proti chudobě“, „Účinnost zdrojů“. Rovněž předložila několik klíčových opatření pro využití potenciálu jednotného evropského trhu v podobě nového „Aktu o jednotném trhu“.[7] S výjimkou Spojeného království, které představilo kvalitativní cíle pro několik oblastí, a Lucemburska, které nedávno zrušilo svůj cíl v oblasti chudoby.[8] Včetně zrušení environmentálně škodlivých subvencí.[9] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu.[10] Finsko, Řecko, Lotyšsko, Portugalsko a Slovinsko.


title: Konzistentní politika uplatňovaná vůči režimům, proti nimž zavedla EU omezující opatření Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 2. února 2012 s návrhem doporučení Evropského parlamentu Radě týkajícího se konzistentní politiky uplatňované vůči režimům, proti nimž zavedla EU omezující opatření týkající se osobních a komerčních zájmů vůdců těchto režimů v EU (2011/2187(INI))

text:
               20.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 239/11

         Čtvrtek, 2. února 2012Konzistentní politika uplatňovaná vůči režimům, proti nimž zavedla EU omezující opatření
   P7_TA(2012)0018
   Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 2. února 2012 s návrhem doporučení Evropského parlamentu Radě týkajícího se konzistentní politiky uplatňované vůči režimům, proti nimž zavedla EU omezující opatření týkající se osobních a komerčních zájmů vůdců těchto režimů v EU (2011/2187(INI))
   2013/C 239 E/02

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na návrh doporučení Radě, který předložil Graham Watson za skupinu ALDE a který se týká konzistentní politiky uplatňované vůči autoritářským režimům, proti nimž zavedla EU omezující opatření týkající se jejich osobních a komerčních zájmů v EU (B7–0235/2011),

               —

               s ohledem na Chartu OSN, zejména na články 1 a 25 a v kapitole VII články 39 a 41,

               —

               s ohledem na úmluvy OSN o lidských právech a opční protokoly k těmto úmluvám,

               —

               s ohledem na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech a jeho dva opční protokoly,

               —

               s ohledem na Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod (Evropská úmluva o lidských právech),

               —

               s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1674 ze dne 28. dubna 2006, která potvrzuje platnost ustanovení závěrečného dokumentu ze světového summitu v roce 2005 týkající se odpovědnosti za ochranu obyvatelstva před genocidou, válečnými zločiny, etnickými čistkami a zločiny proti lidskosti,

               —

               s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie,

               —

               s ohledem na Evropskou bezpečnostní strategii (EBS) nazvanou „Bezpečná Evropa v lepším světě“, jež byla schválena Evropskou radou dne 12. prosince 2003,

               —

               s ohledem na rezoluci 1267 (1999) o situaci v Afghánistánu a rezoluci 1371 (2001) o situaci v Bývalé jugoslávské republice Makedonii Rady bezpečnosti Organizace spojených národů,

               —

               s ohledem na čl. 21 odst. 2 a články 22 a 36 Smlouvy o Evropské unii (SEU),

               —

               s ohledem na článek 215 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na rámcové rozhodnutí Rady 2003/577/SVV ze dne 22. července 2003 o výkonu příkazů k zajištění majetku nebo důkazních prostředků v Evropské unii (1),

               —

               s ohledem na dokument nazvaný „Zavedení útvaru Sankce v rámci pracovní skupiny poradců pro zahraniční vztahy (RELEX/Sankce)“ ze dne 22. ledna 2004 (5603/2004),

               —

               s ohledem na dokument nazvaný „Základní zásady použití omezujících opatření (sankcí)“ ze dne 7. června 2004 (10198/1/2004),

               —

               s ohledem na rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Yusuf a Al Barakaat International Foundation v. Rada a Komise (Sb. rozh. 2005, II-3533),

               —

               s ohledem na rámcové rozhodnutí Rady 2006/783/SVV ze dne 6. října 2006 o uplatňování zásady vzájemného uznávání příkazů ke konfiskaci (2),

               —

               s ohledem na dokument Rady nazvaný „Osvědčené postupy EU pro účinné zavádění omezujících opatření“ ze dne 9. července 2007 (11679/2007),

               —

               s ohledem na dokument Rady nazvaný „Provedení společného postoje Rady 2001/931/SZBP“ ze dne 21. července 2007 (10826/1/2007),

               —

               s ohledem na dokument Rady nazvaný „Aktualizace osvědčených postupů EU pro účinné zavádění omezujících opatření“ ze dne 24. dubna 2008 (08666/1/2008),

               —

               s ohledem na společný postoj Rady 2009/67/SZBP ze dne 26. ledna 2009, kterým se aktualizuje společný postoj 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu a zrušuje společný postoj 2008/586/SZBP (3),

               —

               s ohledem na dokument nazvaný „Pokyny pro zavádění a hodnocení omezujících opatření (sankcí) v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky EU”, naposledy revidovaný dne 15. prosince 2009 (17464/2009),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 4. září 2008 o hodnocení sankcí Evropské unie udělovaných v rámci opatření a politiky EU v oblasti lidských práv (4),

               —

               s ohledem na směrnici 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (5),

               —

               s ohledem na zahraniční politické zdroje členských států,

               —

               s ohledem na čl. 121 odst. 3 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A7-0007/2012),

         Obecné poznámky týkající se přístupu EU k autoritářským vůdcům

               A.

               vzhledem k tomu, že nový článek 21 Smlouvy o Evropské unii zavedený čl. 1 odst. 24 Lisabonské smlouvy uznává, že činnost Unie spočívá na zásadách „demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva“;

               B.

               vzhledem k tomu, že sankce jsou užívány k plnění cílů SZBP, zavedených článkem 21 Smlouvy o Evropské unii a zahrnujících prosazování míru a bezpečnosti na mezinárodní úrovni, šíření dodržování lidských práv, základních svobod, právního státu a upevňování demokracie a řádné správy věcí veřejných;

               C.

               vzhledem k tomu, že v rámci SZBP se za sankce nebo omezující opatření považují donucovací opatření bez použití síly, jako je embargo na vývoz zbraní, obchodní sankce, finanční a hospodářské sankce, zmrazení aktiv, zákaz letů, omezení vstupu do určitých zemí, diplomatické sankce, bojkot sportovních a kulturních akcí a přerušení spolupráce s třetí zemí;

               D.

               vzhledem k tomu, že uplatnění sankcí nebo omezujících opatření je účinné do té míry, do níž je součástí jednotného a globálního přístupu Evropské unie a jejích členských států v oblasti lidských práv;

               E.

               vzhledem k tomu, že „cílené sankce“ mohou být uplatňovány formou osobních sankcí, vybraných hospodářských opatření a diplomatických opatření, jako jsou zákazy vystavování víz, zmrazení aktiv, embarga na vývoz či dovoz určitých druhů zboží, zákazy letů, zákazy investic či omezení oficiálních styků;

               F.

               vzhledem k tomu, že neshody mezi členskými státy často vedou k nejednotnému uplatňování omezujících opatření, což poškozuje důvěryhodnost EU a má negativní dopad na účinnost těchto opatření;

               G.

               vzhledem k tomu, že EU často uplatňuje svou politiku sankcí nejednotně a k různým třetím zemím, jejichž situace v oblasti dodržování lidských práv a demokratických zásad je obdobná, přistupuje různým způsobem, což vyvolává kritiku ohledně uplatňování „dvojího metru“;

               H.

               vzhledem k tomu, že vlivem pokroku v oblasti informačních technologií se stále více snižuje význam státních hranic, a v rámci globalizovaného světa tedy i možnost izolovat určitou zemi nebo její elitu;

               I.

               vzhledem k tomu, že země podléhající sankcím patří mezi země, které zůstávají v rámci mezinárodního systému nejvíce izolovány a pro jejichž společnosti by byl s ohledem na možnost změny zvýšený mezinárodní zájem největším přínosem; vzhledem k tomu, že v určitých případech však mohou mít omezující opatření, zvláště jsou-li namířena proti konkrétním osobám, odrazující a psychologické účinky;

               J.

               vzhledem k tomu, že rozhodnutí o sankcích by EU měla přijímat pouze po důkladném vyhodnocení nejúčinnějšího způsobu dosažení demokratických změn v dané zemi; vzhledem k tomu, že každé rozhodnutí by mělo být v tomto ohledu odůvodněno;

               K.

               vzhledem k tomu, že Evropská unie pro mnoho autoritářských vůdců a jejich spolupracovníků představuje přitažlivé místo pro investice, vlastnictví a bankovní služby a služby v oblasti zdravotní péče a je prostorem, v němž mohou využívat svobody cestování a svobody utrácet majetek, kterého často nabyli pochybným způsobem;

               L.

               vzhledem k tomu, že příležitost pro autoritářské vůdce spočívající v přeměně moci na osobní bohatství, mj. často neoprávněným přisvojováním si státních prostředků nebo na základě jejich osobního spravování, představuje pro tyto osoby podporu a posiluje jejich schopnost nadále setrvat u moci; vzhledem k tomu, že jsou nutné další studie, aby došlo k minimalizaci jakýchkoli vazeb mezi zahraniční pomocí určenou na rozvoj či na jiné účely a obohacováním autoritářských vůdců a okruhu jejich nejbližších spolupracovníků;

               M.

               vzhledem k tomu, že bez společného úsilí je obtížné získat přesné informace o aktivech držených autoritářskými vůdci v EU a že EU musí informace vytrvale vyhledávat;

               N.

               vzhledem k tomu, že vůdci potrestaní uvalením sankcí budou postiženi, pokud na jejich osobu bude vyvíjen tlak ve formě omezení jejich schopnosti manipulovat s penězi, investovat a mít přístup je svým aktivům, omezení vyhlídek na cestování a omezení přístupu ke konkrétnímu zboží a službám nebo diplomatického zastoupení;

               O.

               vzhledem k tomu, že existuje velké množství mezinárodních i regionálních aktérů, což nutně vyžaduje dialog a mechanismy formálních i neformálních konzultací mezi těmito aktéry;

               P.

               vzhledem k tomu, že základní aspekt účinné politiky vůči autoritářským režimům musí vyvažovat donucovací diplomacii, včetně omezujících opatření, s jasnou komunikací a konstruktivními možnostmi, které nezahrnují použití síly, se zdroji zahraniční politiky EU a členských států, j ež budou před izolací dávat přednost kritickému a progresivnímu dialogu;

               Q.

               vzhledem k tomu, že postup přezkumu, na jehož základě mohou být sankce uvalené proti dotyčným vůdcům s ohledem na změny v jejich jednání rozšířeny, zmírněny či zrušeny, má zásadní význam pro účinnost omezujících opatření a musí být uplatňován důsledným a strategickým způsobem;

               R.

               vzhledem k tomu, že všechna omezující opatření musí být v souladu s lidskými právy, mezinárodním humanitárním právem, právem na spravedlivý proces, proporcionalitou a právem na účinnou nápravu, a v žádném případě nesmí postihovat nejzranitelnější obyvatele země, proti níž jsou tato opatření namířena;

               1.

               předkládá Radě tato doporučení:

                     Stanovit jednoznačnější definice

                           a)

                           stanovit jasná kritéria, pokud jde o to, kdy uplatnit omezující opatření, cíle, kterých má být těmito opatřeními dosaženo, formu sankcí, které mají být použity, pokyny pro jejich pravidelné hodnocení a postup přezkumu probíhající v konzultaci s Evropským parlamentem; stanovit tato kritéria takovým způsobem, aby uplatňování sankcí EU bylo jednotnější a věrohodnější, zároveň aby však byl ponechán dostatečný prostor pro flexibilní postup na operativní úrovni, který by Unii umožňoval využívat tohoto nástroje v rámci její vnější činnosti jako účinného prostředku;

                           b)

                           jasně a výslovně stanovit, na koho mají být uvaleny sankce v případě selhávajících států nebo nestátních aktérů, s ohledem na známou skutečnost, že tyto struktury bývají často neprůhledné;

                           c)

                           začlenit sankce do širšího politického kontextu a stanovit jejich konkrétní krátkodobé a dlouhodobé cíle, které povedou k trvalému demokratizačnímu procesu;

                           d)

                           uznat, že sankce nejsou samy o sobě cílem, a uplatňovat je ve spojitosti s jasnými a dosažitelnými cíli pro zrušení sankcí;

                           e)

                           systematicky podporovat práci Mezinárodního trestního dvora tím, že se zajistí, aby postupy a rozsudky dvora byly náležitě zohledněny v rámci politiky EU v oblasti sankcí;

                           f)

                           vybízet členské státy Evropské unie, aby uplatňovaly zásadu všeobecné soudní pravomoci pro boj proti beztrestnosti a zločinům proti lidskosti s cílem zdokonalit mezinárodní systém trestního soudnictví;

                     Vypracovat účinnou politiku v oblasti sankcí

                           g)

                           zavázat 27 členských států EU k co největší spolupráci a součinnosti, naléhavě je vyzvat, aby ve věci odsuzování autoritářských režimů vystupovaly jednotně a důsledně, v rámci společného integrovaného přístupu EU;

                           h)

                           uznat, že sankce, které nejsou mezinárodně koordinovány, mohou být neúčinné a v rozporu s cíli o které oficiálně usilují smyslem své existence, mohou narušovat transparentnost, věrohodnost a jednotnost evropské politiky sankcí a mohou posílit režim, proti kterému jsou zaměřeny, nebo omezit relativní manévrovací prostor a věrohodnost EU a jejích členských států pro jednání s dotčeným státem; zajistit pomocí jasně vymezených postupů lepší koordinaci a výměnu informací mezi členskými státy;

                           i)

                           uplatňovat stávající sankční režimy dostatečně přísně a důsledně, snažit se předcházet uplatňování dvojích standardů a rozšířit jejich pole působnosti na případy porušování základních svobod, zejména co se týče svobody vyznání a projevu; dosáhnout toho, aby omezující opatření a relevantní informace byly sdíleny rovněž se zeměmi náležejícími do Evropského hospodářského prostoru a se státy usilujícími o členství v EU;

                           j)

                           uplatňovat sankce nebo omezující opatření, které jsou cílené a přiměřené sledovanému cíli, zaměřené pouze na odpovědné elity represivních nebo zločineckých režimů a odpovědné nestátní činitele selhávajících států a zajistit, aby co nejméně zasahovaly negativně civilní obyvatelstvo, zvláště pokud se jedná o nejzranitelnější skupiny;

                           k)

                           zajistit, aby se zahraniční pomoc určená na rozvoj nebo na jiné účely nestala pobídkou k obohacování autoritářských vůdců a okruhu jejich nejbližších spolupracovníků;

                           l)

                           zajistit, aby ve všech případech, kdy je to možné, byla politika v oblasti sankcí doplněna podporou občanské společnosti v dotčené zemi; zlepšit kvalitu a transparentnost hodnocení za účelem umožnit přesné vyčíslení poskytnuté pomoci a jejího skutečného přispění potřebám občanské společnosti;

                           m)

                           zajistit, aby při rozhodování o omezujících opatřeních či sankcích nebyl uplatňován dvojí metr a aby při jejich uplatňování nebyly zohledňovány politické, hospodářské a bezpečnostní zájmy;

                           n)

                           zajistit, aby omezující opatření, která omezují tržní aktivity evropských společností v sankcionovaných zemích nebyla ku prospěchu konkurentům ze třetích zemí;

                           o)

                           zajistit, aby členské státy i vedoucí misí a delegací EU byli aktivně zapojeni do procesu navrhování, provádění, sledování a hodnocení omezujících opatření a jejich důsledků na místě poskytnutím vstupních informací pro hodnocení dopadu, což činí přítomnost EU na místě zásadní; zajistit, aby byly podstatné informace bezodkladně předávány Evropského parlamentu;

                           p)

                           zajistit, aby v zemi, kde jsou tato omezující opatření uplatňována, byli hlavní aktivisté bojující za demokracii a lidská práva zapojení do rozhodování o omezujících opatřeních a do jejich provádění a posuzování;

                           q)

                           zavázat stávající struktury v rámci Evropské služby pro vnější činnost a Komise k tomu, aby před přijetím sankcí i v době po jejich přijetí prováděly hloubkové analýzy situace, které by se zaměřovaly na hospodářskou a společenskou strukturu dotyčné země a zkoumaly přímé a nepřímé účinky všech konkrétních opatření na oblasti politického a socioekonomického života dotyčné země se zřetelem k tomu, jaké jsou dopady těchto opatření na podnikatelské elity, skupiny občanské společnosti, politickou opozici i na reformně orientované činitele v rámci vlády;

                           r)

                           zavázat útvar Sankce v rámci GŘ RELEX, aby plnil své poslání spočívající ve výzkumu v oblasti uvalování sankcí, hodnocení stávajících sankcí a vyvíjení osvědčených postupů s ohledem na používání a provádění omezujících opatření a aby podával pravidelné zprávy Radě a Evropskému parlamentu, které se týkají jeho závěrů;

                           s)

                           zavázat právní a další příslušné služby EU k poskytování poradenství Radě ohledně přijímání opatření, jejichž cílem je zabránit obcházení sankcí dotčenými osobami;

                           t)

                           zavázat Evropskou službu pro vnější činnost a Komisi k integrovanějšímu přístupu, v jehož rámci budou sdíleny odborné znalosti a poznatky při přípravě, provádění a přezkumu sankcí;

                           u)

                           zavázat Radu a Komisi, aby přidělily dostatečný čas a prostředky, využívaly odborníky s patřičnými znalostmi o dané zemi a pracovníky specializované na problematiku lidských práv k provádění analýz, které budou předcházet návrhu sankcí a hodnotit jejich účinnost;

                           v)

                           zavázat Komisi a členské státy ke koordinaci provádění embarg na vývoz zbraní, která spadají do pravomoci členských států;

                           w)

                           zavázat Komisi a členské státy k tomu, aby každoročně předkládaly zprávu o provádění sankcí a o jejich účinnosti;

                           x)

                           vyzvat Francii a Velkou Británii a všechny země EU, které jsou nestálými členy Rady bezpečnosti Organizace spojených národů, aby dostatečně naléhaly na přísné a důkladné provádění rezolucí Rady bezpečnosti OSN;

                           y)

                           zvážit, ve vhodných případech v rámci bilaterálních obchodních vztahů, využití možnosti doložek „základních ustanovení“, na jejichž základě může Evropská unie uvalit sankce za porušování lidských práv a demokratických zásad a provádět soudržnou evropskou zahraniční politiku s cílem podporovat opatření proti autoritářským režimům;

                     Zavázat k provádění soudržné politiky v EU

                           z)

                           zavázat členské státy EU k tomu, aby oznámily případnou skutečnost, že osoby na seznamu sankcionovaných mají na jejich území fyzická a finanční aktiva, jakož i jejich přibližnou hodnotu a místo, kde se tato aktiva nacházejí; vyzývá členské státy EU ke spolupráci při výměně příslušných informací, např. prostřednictvím stávajících úřadů pro vymáhání majetku a sítě CARIN (Camden Assets Recovery Inter-Agency Network); zlepšit spolupráci mezi členskými státy EU, pokud jde o identifikaci a konfiskaci těchto aktiv;

                           aa)

                           zavázat všechny členské státy EU, aby zajistily přísné uplatňování cílených finančních sankcí a omezujících opatření, jako je:

                                       —

                                       rozšíření směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, aby se povinně vztahovala i na všechny pokusy sankcionovaných diktátorů a s nimi spojených fyzických nebo právnických osob či subjektů o zřízení účtu či uložení peněz, protože tyto peníze byly získány na základě trestné činnosti, krádeží a zpronevěr, a prozkoumání možnosti zavést jiné preventivní mechanismy, které by zamezovaly tomu, aby ve finančních institucích v EU byly ukládány zpronevěřené státní prostředky či aktiva;

                                       —

                                       odmítnutí půjčky, zpřísnění opatření zaměřených na splácení půjček a zmrazení vkladů s cílem zajistit, aby tato opatření skutečně zamezila jakémukoli přístupu určených osob a subjektů ke všem finančním službám, které spadají pod jurisdikci EU;

                           ab)

                           zajistit, aby ekonomickým a finančním omezujícím opatřením, včetně cílených finančních sankcí, podléhaly všechny osoby a subjekty věnující se podnikání v EU, včetně občanů nečlenských států EU i občanů EU podnikajících mimo EU nebo subjektů, které byly zaregistrovány či založeny podle právních norem některého z členských států EU;

                           ac)

                           zajistit, aby se na sankcionované vůdce a fyzické a právnické osoby a subjekty, u nichž je zřejmé, že s nimi spolupracují, vztahoval přísný zákaz vlastnictví aktiv i nemovitého majetku v EU;

                           ad)

                           zavázat členské státy EU k tomu, aby zakázaly školám a univerzitám, expertním skupinám a dalším akademickým institucím přijímat finanční prostředky, granty či dary od sankcionovaných vůdců a s nimi spojených fyzických a právnických osob a aby uložily, že musí zprůhlednit své financování ze soukromých zdrojů;

                           ae)

                           zavázat členské státy EU k tomu, aby sportovním sdružením (včetně fotbalových klubů) a charitativním organizacím zakázaly přijímat finanční prostředky, granty či dary od sankcionovaných vůdců a fyzických a právnických osob, které s nimi spolupracují;

                           af)

                           zavázat EU a její členské státy, aby přísně dodržovaly zákaz cestování pro sankcionované osoby, pokud jde o cestování v EU z jakýchkoli jiných než humanitárních důvodů;

                           ag)

                           zavázat členské státy EU k tomu, aby samy aktivně vyšetřovaly a v příslušných případech také trestně stíhaly evropské osoby či právnické subjekty, které sankcionovaným vůdcům a s nimi spojeným osobám pomáhaly v tom, aby se vyhnuli či unikli sankcím, jež na ně byly právoplatně uvaleny;

                     Souvislosti

                           ah)

                           zavázat EU k budování mezinárodní podpory a koalic pro své činnosti, zejména ve spolupráci s vlivnými aktéry v daném regionu a v mezinárodních organizacích, a plně do tohoto procesu zapojit Evropský parlament;

                           ai)

                           zavázat EU k posílení legitimity omezujících opatření a vytvoření široké veřejné a politické podpory pro tyto politiky, včetně omezujících opatření a sankcí, na úrovni EU a na mezinárodní úrovni, zejména v zemích dotčených sankcemi, a plně do tohoto procesu zapojit Evropský parlament;

                           aj)

                           vybízet EU, aby, pokud neexistují sankce nebo omezující opatření Rady bezpečnosti OSN, spolupracovala s ostatními státy, které sankce uplatňují, sdílela informace a koordinovala své kroky za účelem zajistit co nejlepší účinek na mezinárodní úrovni a maximální efektivitu uplatňování sankcí Společenství;

                           ak)

                           zavázat vysokou představitelku / místopředsedkyni, vedoucí misí a Evropskou službu pro vnější činnost k tomu, aby sankcionovaným vůdcům výslovně sdělili, co se od nich očekává, a stanovit přesné a dosažitelné cíle s cílem stimulovat pozitivní změnu a nabídnout vhodnou technickou pomoc;

                           al)

                           zavázat členské státy k tomu, aby v rámci legálních možností sdílely informace o sankcionovaných osobách s ostatními státy, příslušnými orgány EU a mezinárodními organizacemi;

                           am)

                           zavázat členské státy k tomu, aby v přiměřené míře zajistily přístup veřejnosti k informacím o vnitrostátních opatřeních, pokud jde o uplatňovaná omezující opatření;

                           an)

                           zavázat Radu k tomu, aby přezkum sankcí v plné míře konzultovala s Evropským parlamentem a aby si vyžádala stanovisko Evropského parlamentu pro účely vypracování politických hlavních směrů a širší politiky EU v oblasti sankcí;

                           ao)

                           připomenout, že donucovací diplomacie musí být doprovázena pozitivními opatřeními, jako je rozvojová pomoc, udržitelná hospodářská spolupráce a podpora občanské společnosti;

                           ap)

                           doplnit sankce a jejich hodnocení opatřeními založenými na spolupráci a dialogu s organizacemi občanské společnosti a s obyvatelstvem cílových zemí s cílem vytvořit či posílit kulturu dodržování demokracie a lidských práv v dané zemi;

                           aq)

                           snažit se o uvolnění zmrazených a konfiskovaných aktiv, aby mohla být co nejdříve navrácena do příslušných zemí ku prospěchu obyvatelstva;

                     *
               * *

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě a pro informaci také Komisi a Evropské službě pro vnější činnost.

      (1)  Úř. věst. L 196, 2.8.2003, s. 45.

      (2)  Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 59.

      (3)  Úř. věst. L 23, 27.1.2009, s. 37.

      (4)  Úř. věst. C 295 E, 4.12.2009, s. 49.

      (5)  Úř. věst. L 309, 25.11.2005. s.15