title: Doporučení Komise (EU) 2017/1804 ze dne 3. října 2017 k provádění ustanovení Schengenského hraničního kodexu týkajících se dočasného znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v schengenském prostoru

text:
               7.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 259/25

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2017/1804
   ze dne 3. října 2017
   k provádění ustanovení Schengenského hraničního kodexu týkajících se dočasného znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v schengenském prostoru
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V prostoru bez ochrany vnitřních hranic může být o dočasném znovuzavedení ochrany vnitřních hranic rozhodnuto pouze za výjimečných okolností v reakci na situace vážně ovlivňující veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost tohoto prostoru, jeho částí nebo jednoho či více členských států. Vzhledem k dopadu, který může takové opatření mít na všechny osoby a zboží, které se mohou v prostoru bez ochrany vnitřních hranic volně pohybovat, může jít pouze o krajní opatření, na něž se vztahují přísné podmínky, pokud jde o rozsah a trvání každého dočasného znovuzavedení ochrany hranic.

               (2)

               Stávající ustanovení Schengenského hraničního kodexu umožňují rychle znovu zavést dočasnou ochranu vnitřních hranic, jestliže je v důsledku závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v některém členském státě nutno neprodleně přijmout opatření, a to na dobu maximálně 2 měsíců (článek 28). Kodex také umožňuje znovu zavést hraniční kontroly v případě závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v případě předvídatelných událostí, a to na dobu maximálně šesti měsíců (článek 25). Jsou-li články 28 a 25 Schengenského hraničního kodexu použity ve vzájemné kombinaci, lze ochranu hranic zachovat až po dobu osmi měsíců. Kromě toho nová hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost znamená nové použití pravidel (a tudíž nový výpočet doby trvání kontrol).

               (3)

               Článek 29 Schengenského hraničního kodexu popisuje mimořádný postup, který umožňuje znovu zavést kontroly na vnitřních hranicích na dobu až dvou let, pokud je celkové fungování prostoru bez ochrany vnitřních hranic ohroženo z důvodu přetrvávajících závažných nedostatků týkajících se ochrany vnějších hranic, zjištěných v průběhu schengenského hodnocení. Od přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 (1) lze tento postup rovněž použít v případě, že členský stát nepřijme nezbytná opatření na základě posouzení zranitelnosti nebo nespolupracuje s agenturou, pokud situace na vnějších hranicích vyžaduje okamžitý zásah.

               (4)

               I když se v naprosté většině případů lhůty, jež jsou v současné době v platnosti, ukázaly jako dostatečné, vyšlo v poslední době najevo, že některé závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, jako jsou teroristické hrozby nebo výrazný nekontrolovaný druhotný pohyb v rámci Unie, mohou přetrvávat podstatně déle než po výše uvedené období.

               (5)

               Komise přijala návrh na změnu příslušných ustanovení Schengenského hraničního kodexu, aby bylo možno tyto přetrvávající hrozby v budoucnosti řešit. Návrh upravuje lhůty uvedené v článku 25 Schengenského hraničního kodexu v případě předvídatelných událostí a uznává, že prodloužení znovuzavedených kontrol na vnitřních hranicích nad rámec současných lhůt může být odůvodněno až na dobu maximálně dvou let. Návrh rovněž počítá s možností dalšího prodloužení hraničních kontrol na vnitřních hranicích v případě, že konkrétní hrozba pro vnitřní bezpečnost nebo veřejný pořádek trvá i po uplynutí uvedené lhůty.

               (6)

               V souvislosti s těmito novými lhůtami se vyžaduje, aby členské státy před znovuzavedením nebo prodloužením kontrol na vnitřních hranicích splnily další procesní požadavky. Členské státy jsou zejména povinny podložit svá oznámení posouzením rizik, jež prokáže, že zamýšlené znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic je krajním opatřením, a vysvětlí, jak ochrana vnitřních hranic přispěje k řešení zjištěné hrozby. Kromě toho je Komise nyní povinna vydat stanovisko, kdykoli doba ochrany vnitřních hranic překročí šest měsíců. Ustanovení týkající se „postupu konzultace“ v návaznosti na stanovisko Komise jsou rovněž upravena, aby odrážela novou úlohu Evropské pohraniční a pobřežní stráže a Europolu a zajistila, že budou výsledky těchto konzultací, zejména pokud jde o zapojení sousedních členských států, řádně zohledněny. Všechny tyto změny mají zajistit, že se znovuzavedení ochrany vnitřních hranic využije, pouze pokud a dokud to bude nezbytné a odůvodněné.

               (7)

               Navrhované změny Schengenského hraničního kodexu vycházejí ze stávajících ustanovení. Než bude pozměněné znění Schengenského hraničního kodexu, jak je upřesněno výše, přijato, je nezbytné, aby všechny členské státy, jež mají v úmyslu znovu zavést dočasnou ochranu vnitřních hranic, dodržovaly v plném rozsahu požadavky stávajících ustanovení Schengenského hraničního kodexu, které již nyní ukládají členským státům, jež zamýšlejí využít tohoto opatření, aby nejprve posoudily alternativní opatření k hraničním kontrolám a spolupracovaly se sousedními členskými státy.

               (8)

               Podle článku 26 Schengenského hraničního kodexu by měl dotčený členský stát před přijetím rozhodnutí o znovuzavedení nebo prodloužení dočasných hraničních kontrol na vnitřních hranicích posoudit, do jaké míry takové opatření pravděpodobně přispěje k odpovídajícímu řešení hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, a posoudit přiměřenost tohoto opatření vzhledem k dané hrozbě, mimo jiné s ohledem na pravděpodobný dopad takového opatření na volný pohyb osob v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Cílené kontroly vycházející z pravidelně aktualizované analýzy rizik a zpravodajských informací by proto přispěly k optimalizaci přínosů kontrol a omezily jejich negativní dopady na volný pohyb.

               (9)

               Členské státy dotčené znovuzavedením kontrol na příslušných úsecích hranic by měly mít možnost pravidelně vyjadřovat své názory, pokud jde o nezbytnost kontrol, s cílem koordinovat vzájemnou spolupráci mezi všemi zúčastněnými členskými státy a pravidelně přezkoumávat přiměřenost daných opatření s ohledem na události vedoucí ke znovuzavedení ochrany hranic a na hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost. Členské státy, které se rozhodnou takové kontroly znovu zavést, by měly tyto názory zohlednit při posuzování a přezkumu nezbytnosti těchto kontrol a následně tyto kontroly průběžně přizpůsobovat okolnostem.

               (10)

               Podle čl. 27 odst. 1 písm. e) Schengenského hraničního kodexu by měl členský stát, který znovu zavádí nebo prodlužuje kontroly na vnitřních hranicích, mimo jiné poskytnout informace o opatřeních, která mají v souvislosti s plánovanými hraničními kontrolami přijmout ostatní členské státy. Kromě toho se podle čl. 27 odst. 5 Schengenského hraničního kodexu mohou konat setkání mezi členským státem, který plánuje znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, ostatními členskými státy, zejména těmi, které jsou těmito opatřeními přímo dotčeny, a Komisí, aby se tam, kde je to vhodné, uspořádala vzájemná spolupráce mezi členskými státy. Tyto kontakty se sousedními členskými státy by měly být využity k omezení dopadu na volný pohyb.

               (11)

               Jelikož lze dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic použít pouze za výjimečných okolností a jako krajní opatření, měly by členské státy nejprve přezkoumat, zda by nebylo možné pro účinné odstranění zjištěných hrozeb využít jiná opatření alternativní k ochraně hranic, a rozhodnout o znovuzavedení hraničních kontrol na dotčených vnitřních hranicích pouze jako o krajním opatření, pokud taková, pro přeshraniční provoz méně omezující opatření nemohou zjištěné hrozby účinně řešit. Dotčené členské státy by měly informovat o výsledku těchto úvah a o důvodech pro volbu hraničních kontrol v oznámení podle čl. 27 odst. 1 Schengenského hraničního kodexu.

               (12)

               V této souvislosti by měly členské státy učinit všechny nezbytné kroky k tomu, aby dále a plně prováděly doporučení Komise ze dne 12. května 2017 (C(2017) 3349 final) o přiměřených policejních kontrolách a policejní spolupráci v schengenském prostoru.

               (13)

               Toto doporučení by mělo být prováděno při plném dodržování základních práv.

               (14)

               Toto doporučení by mělo být adresováno všem státům schengenského prostoru vázaným hlavou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 (2),

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      OMEZENÍ DOPADU NA VOLNÝ POHYB

   V zájmu dosažení správné rovnováhy mezi potřebou chránit veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost členských států a výhodami prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích by členské státy, které mají v úmyslu znovu zavést dočasnou ochranu vnitřních hranic, měly při posuzování podle článku 26 Schengenského hraničního kodexu nezbytnosti a přiměřenosti dočasného znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích podle článků 25 a 28 Schengenského hraničního kodexu pečlivě zohlednit a pravidelně hodnotit následující aspekty:

               a)

               pravděpodobný dopad znovuzavedení kontrol na volný pohyb osob v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích;

               b)

               pravděpodobný dopad znovuzavedení kontrol na vnitřní trh.

         Za tímto účelem by členské státy, které hodlají znovu zavést dočasnou kontrolu vnitřních hranic, měly informovat v oznámení podle čl. 27 odst. 1 Schengenského hraničního kodexu o výsledku svého posouzení dopadu plánovaného znovuzavedení nebo prodloužení hraničních kontrol na vnitřních hranicích na volný pohyb a vnitřní trh.
   Členské státy, které hodlají znovu zavést dočasnou ochranu vnitřních hranic, by se měly vyvarovat jakýchkoli opatření, která by nebyla odůvodněna zjištěnou závažnou hrozbou pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost. Například by měly omezit hraniční úseky, kde je ochrana vnitřních hranic dočasně znovu zavedena, na minimum nezbytně nutné pro řešení zjištěné hrozby.

      SDÍLENÁ ODPOVĚDNOST A SPOLUPRÁCE

   S ohledem na tento cíl, tedy omezení dopadu na volný pohyb, by členské státy, které hodlají znovu zavést dočasnou ochranu vnitřních hranic, měly:

               a)

               konzultovat v dostatečném předstihu členské státy, jež jsou plánovaným znovuzavedením kontrol dotčeny;

               b)

               udržovat úzkou a stálou spolupráci, což umožní průběžný přezkum a přizpůsobování kontrol tak, aby odrážely vyvíjející se potřeby a reálný dopad;

               c)

               být připraveny na vzájemnou spolupráci při účinném provádění hraničních kontrol v nezbytných a odůvodněných případech.

      VYUŽITÍ ALTERNATIVNÍCH OPATŘENÍ

   Aby bylo zajištěno, že dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic je krajním opatřením, které se použije pouze v případě, kdy zjištěnou vážnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost nelze řádně řešit jiným způsobem, měly by členské státy plně provádět doporučení Komise ze dne 12. května 2017 (C(2017) 3349 final) o přiměřených policejních kontrolách a policejní spolupráci v schengenském prostoru.

      V Bruselu dne 3. října 2017.

            Za Komisi

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            člen Komise

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 ze dne 14. září 2016 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 a zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007, nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 a rozhodnutí Rady 2005/267/ES (Úř. věst. L 251, 16.9.2016, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1).


title: Doporučení Rady ze dne 22. prosince 2009 o očkování proti sezónní chřipce (Text s významem pro EHP)

text:
               29.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 348/71

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 22. prosince 2009
   o očkování proti sezónní chřipce
   (Text s významem pro EHP)
   (2009/1019/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 168 odst. 6 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Sezónní chřipka je nakažlivé virové onemocnění, které se v Evropě vyskytuje ve formě epidemie během zimních měsíců. Patří k nejzávažnějším a nejobvyklejším přenosným nemocem a je významnou příčinou nemocnosti a úmrtnosti ve všech členských státech.

               (2)

               V některých případech dochází ke komplikacím, které jsou závažnější než u běžné infekce dýchacích cest a způsobují těžký zápal plic nebo další vedlejší komplikace vedoucí v některých případech k úmrtí. K těmto komplikacím dochází mnohem častěji u starších věkových skupin a u osob s chronickými onemocněními.

               (3)

               Sezónní chřipku lze zmírnit očkováním, ale virus často mění složení svých antigenů, a proto je složení očkovacích látek pravidelně přezkoumáváno odbornými skupinami Světové zdravotnické organizace (WHO).

               (4)

               Světové zdravotnické shromáždění konané v roce 2003 přijalo usnesení 56.19 s cílem zvýšit míru proočkovanosti proti chřipce u všech vysoce ohrožených osob tak, aby bylo do roku 2006 dosaženo proočkovanosti u starších věkových skupin obyvatelstva alespoň ve výši 50 % a do roku 2010 ve výši 75 %.

               (5)

               Dne 26. října 2005 a 14. června 2006 přijal Evropský parlament usnesení s názvem „Strategie boje proti pandemii chřipky“ a „Plánování připravenosti a reakce na pandemii chřipky v Evropském společenství“ vyzývající členské státy k intenzivnějšímu očkování proti chřipce v souladu s doporučeními WHO. V těchto usneseních byly členské státy rovněž vyzvány, aby v souladu s doporučeními WHO zvýšily proočkovanost v období mezi pandemiemi.

               (6)

               Na úrovni Evropské unie by proto měla být přijata společná opatření za účelem zmírnění dopadu sezónní chřipky tím, že se bude podporovat očkování u ohrožených skupin a u zdravotnických pracovníků. Účelem tohoto doporučení je co možná nejdříve a nejlépe do zimního období na přelomu let 2014 a 2015 dosáhnout cíle 75 % proočkovanosti u starších věkových skupin, jako doporučila WHO. Tento cíl 75 % proočkovanosti by měl být pokud možno rozšířen i na ohroženou skupinu osob s chronickými onemocněními, přičemž by se mělo přihlížet k pokynům vydaným Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC).

               (7)

               Vyšší proočkovanost u ohrožených skupin by rovněž přispěla k vyšší proočkovanosti obecně, a to i u zdravotnických pracovníků.

               (8)

               Prvním nutným krokem k uskutečnění těchto změn je o problému sezónní chřipky informovat prostřednictvím kampaní pro veřejnost i odborníky všechny dotčené osoby ve zdravotnictví, ohrožené skupiny, zdravotnické pracovníky, lékaře, řídící pracovníky ve zdravotnictví a tvůrce politik. Zdravotničtí pracovníci by měli být informováni o zvláštním riziku, jemuž jsou vystaveni jejich pacienti, kteří jsou více ohroženi. Zdravotničtí pracovníci by měli být rovněž informováni o tom, že jsou odpovědní za to, aby svým pacientům poskytovali náležité poradenství o očkování.

               (9)

               Především je nezbytné na vnitrostátní úrovni shromáždit specifické a srovnatelné údaje o míře využívání očkování u ohrožených skupin, aby bylo možné náležitě vyhodnotit situaci ve všech členských státech. Tyto údaje nebyly doposud vždy k dispozici. Na základě těchto údajů budou moci Komise a členské státy sdílet informace a osvědčené postupy se třetími zeměmi prostřednictvím stávajících informačních kanálů mezinárodní spolupráce v oblasti péče o zdraví.

               (10)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zřízení Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (1) pověřilo ECDC zejména úkolem poskytovat Komisi a členským státům technické a vědecké odborné znalosti. ECDC také provozuje specializovanou síť zřízenou pro účely dozoru nad sezónní chřipkou podle rozhodnutí Komise 2000/96/ES ze dne 22. prosince 1999 o přenosných nemocích, které musí být postupně podchyceny sítí Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (2). ECDC by proto mělo členským státům napomáhat při poskytování vědeckých odborných znalostí o očkování proti sezónní chřipce.

               (11)

               V souvislosti s očkováním proti sezónní chřipce je zřejmé, že dosažení cíle 75 % proočkovanosti u starších věkových skupin, který doporučila WHO, bude možné usnadnit pomocí společných opatření na úrovni Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1)

               Členské státy se vybízejí, aby podle potřeby přijaly a prováděly národní, regionální nebo místní akční plány či politiky zaměřené na zlepšení proočkovanosti proti sezónní chřipce tak, aby bylo co možná nejdříve a nejlépe do zimního období na přelomu let 2014 a 2015 dosaženo 75 % proočkovanosti u „starších věkových skupin“a pokud možno i u dalších ohrožených skupin uvedených v bodě 2 písm. a), pokud se tak již nestalo. Členské státy se rovněž vybízejí ke zvýšení proočkovanosti u zdravotnických pracovníků.
               V akčních plánech či politikách by měly být zohledněny nedostatky zjištěné na vnitrostátní úrovni a stanoven způsob, jakým mají být organizovány činnosti uvedené v bodě 2 písm. b) a c).

               2)

               V rámci akčních plánů či politik uvedených v bodě 1 se členské státy vybízejí, aby:

                           a)

                           zohlednily definici pojmů „starší věkové skupiny“ a „ohrožené skupiny“ uvedených v pokynech vydaných ECDC;

                           b)

                           pomocí měření zjistily míru využívání očkování ve všech ohrožených skupinách a provedly rozbor důvodů, proč si někteří lidé nepřejí být očkováni;

                           c)

                           podporovaly vzdělávání, odbornou přípravu a výměnu informací o sezónní chřipce a očkování prostřednictvím:

                                       i)

                                       akcí zaměřených na poskytování informací zdravotnickým pracovníkům,

                                       ii)

                                       akcí zaměřených na poskytování informací o rizicích spojených s chřipkou a prevenci chřipky určených osobám patřícím do ohrožených skupin a jejich rodinným příslušníkům,

                                       iii)

                                       účinných informačních akcí zaměřených na odstranění překážek bránících využívání očkování.

               3)

               Členské státy se vybízejí, aby dobrovolně podávaly Komisi zprávy o provádění tohoto doporučení, zejména o proočkovanosti dosažené u ohrožených skupin.

               4)

               Komise se vyzývá, aby na základě údajů, které členské státy dají k dispozici, podávala Radě pravidelné zprávy o provádění tohoto doporučení.

               5)

               Komise se vyzývá, aby prostřednictvím rámcových programů pro výzkum nadále podporovala výzkum chřipky.

      V Bruselu dne 22. prosince 2009.

            Za Radu

            předseda

         A. CARLGREN

      (1)  Úř. věst. L 142, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 28, 3.2.2000, s. 50.


title: Doporučení Komise (EU) 2016/2125 ze dne 30. listopadu 2016 o pokynech k samoregulačním opatřením výrobního odvětví podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES (Text s významem pro EHP )

text:
               3.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 329/109

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/2125
   ze dne 30. listopadu 2016
   o pokynech k samoregulačním opatřením výrobního odvětví podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES (1) se stanoví, že pokud výrobek splňuje kritéria uvedená v odstavci 2, musí se na něj vztahovat prováděcí nebo samoregulační opatření.

               (2)

               V čl. 15 odst. 2 směrnice 2009/125/ES jsou uvedena kritéria pro výrobky, na které se má vztahovat prováděcí nebo samoregulační opatření, včetně kritérií v podobě významného objemu prodeje v Unii (orientačně více než 200 000 kusů výrobku za rok), významného dopadu na životní prostředí a významného potenciálu ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů, s přihlédnutím k neexistenci jiných příslušných právních předpisů Unie, k selhání tržních sil a k velkým rozdílům ve vlivu na životní prostředí u tržně dostupných výrobků s rovnocenným použitím.

               (3)

               Článek 17 směrnice 2009/125/ES stanoví, že jako alternativu k prováděcím opatřením lze pro určitou skupinu výrobků předložit dobrovolné dohody nebo jiná samoregulační opatření, které se posuzují alespoň na základě přílohy VIII uvedené směrnice.

               (4)

               Na výrobky by se měly vztahovat alternativní postupy, jako jsou samoregulační dobrovolné dohody výrobního odvětví zmiňované v článku 17 směrnice 2009/125/ES, spíše než závazná prováděcí opatření, pokud je pravděpodobné, že se těmito postupy dosáhne politických cílů rychleji nebo při nižších nákladech než s pomocí závazných prováděcích opatření.

               (5)

               Aby se zavádění a provádění samoregulačních opatření výrobního odvětví zjednodušilo a aby se zajistila jejich soustavnost, připravila Komise k těmto opatřením pokyny.

               (6)

               Uvedené pokyny se zabývají zejména seznamem orientačních kritérií v příloze VIII směrnice 2009/125/ES, která může Komise použít k posouzení přípustnosti určité samoregulační iniciativy jakožto alternativy k prováděcím opatřením a která se týkají otevřené účasti, přidané hodnoty, reprezentativnosti, kvantifikovaných a postupných cílů, zapojení občanské společnosti, sledování a podávání zpráv, nákladové efektivity správy samoregulační iniciativy, udržitelnosti a souladu s jinými pobídkami.

               (7)

               V příloze VIII směrnice 2009/125/ES se uvádí, že obsažený seznam kritérií není vyčerpávající, a článek 17 směrnice stanoví, že samoregulační opatření se posuzuje alespoň na základě přílohy VIII. Pokyny by se měly zejména zaměřit na to, jak by mělo být fungování samoregulačního opatření řízeno, kdo se jej může účastnit, a na informace a sledování, podávání zpráv a dodržování požadavků.

               (8)

               Pokyny byly projednány s členskými státy a zúčastněnými stranami v konzultačním fóru zřízeném podle článku 18 směrnice 2009/125/ES.

               (9)

               Jak se požaduje v bodě 6 přílohy VIII směrnice 2009/125/ES, součástí samoregulačních opatření by měl být řádný systém sledování a podávání zpráv. Komise by měla za pomoci konzultačního fóra a výboru uvedeného v čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES sledovat, jak jsou samoregulační opatření uplatňována, a pokud není dosahováno jejich cílů, měla by zvážit zavedení závazných prováděcích opatření,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Výrobní odvětví by se mělo řídit pokyny uvedenými v příloze. Řízení se těmito pokyny pomůže zajistit, že bude samoregulační opatření v oblasti ekodesignu Komisí považováno za přípustnou alternativu k prováděcímu opatření.

               2.

               Toto doporučení by mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2016.

            Za Komisi

         Miguel ARIAS CAÑETE

            člen Komise

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (Úř. věst. L 285, 31.10.2009, s. 10).

      PŘÍLOHA
      1.   CÍLE
      Samoregulace nastává, když si podnikatelské nebo výrobní odvětví z vlastního podnětu vypracují kodexy chování nebo provozní omezení a odpovídají za jejich prosazování. Čistá samoregulace nebývá častá a na úrovni Unie je obecně spojena s tím, že Komise k vypracování samoregulačních opatření vyzývá a usnadňuje jej. V rámci zlepšování právní úpravy (1) považuje Komise dobře koncipované neregulační přístupy za alternativní politická řešení.
      Směrnice 2009/125/ES (dále jen „směrnice“) uvádí dobrovolné dohody nebo jiná samoregulační opatření jako alternativy k prováděcím nařízením v jejím rámci a upřednostňuje je tam, kde je pravděpodobné, že dosáhnou politických cílů rychleji nebo při nižších nákladech než závazné požadavky (2). Směrnice stanoví orientační kritéria pro posuzování samoregulačních opatření (3), ale na základě zkušeností se třemi dobrovolnými dohodami, které Komise dosud uznala (4), poukázali členové konzultačního fóra zřízeného podle článku 18 směrnice na to, že ve vztahu k těmto kritériím jsou zapotřebí určité pokyny, zejména pokud jde o sledování a podávání zpráv.
      Cílem těchto pokynů je usnadnit zavádění a provádění samoregulačních opatření podle směrnice. Jsou pojaty tak, aby představovaly pomůcku pro výrobní odvětví a usnadňovaly soustavné provádění samoregulačních opatření. Zohledňují zásady lepší samoregulace a společné regulace (5).
      Dodržování těchto pokynů pomůže zajistit, že budou samoregulační opatření v oblasti ekodesignu Komisí považována za přípustné alternativy k prováděcím opatřením. V případě existujících samoregulačních opatření v oblasti ekodesignu by měla Komise nejpozději v roce 2018 obdržet návrh jejich revize, který bude co možná nejvíce sladěn s těmito pokyny.
      2.   UZNÁVÁNÍ SAMOREGULAČNÍCH OPATŘENÍ V OBLASTI EKODESIGNU
      Komise bude upřednostňovat samoregulační opatření u skupin výrobků, které jsou zařazeny v pracovním plánu pro ekodesign zmiňovaném v článku 16 směrnice. Výrobní odvětví by mělo Komisi poskytnout veškeré návrhy samoregulačních opatření u těchto skupin výrobků před technickou, environmentální a ekonomickou analýzou („přípravnou studií“) pro dotčenou skupinu výrobků nebo během ní.
      Výrobní odvětví může být požádáno o změnu návrhu tak, aby byly zohledněny případné připomínky Komise a konzultačního fóra.
      Pokud se Komise rozhodne určité samoregulační opatření uznat, upustí od přijetí prováděcího nařízení o ekodesignu. Pokud však ze sledování samoregulačního opatření nebo z ohlasu zúčastněných stran vyplyne, že jeho provádění vykazuje nedostatky, Komise situaci přehodnotí.
      Uznání určitého samoregulačního opatření nebrání Komisi v tom, aby pro danou skupinu výrobků přijala legislativní akt v rámci jiných politických nástrojů (např. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU (6), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 (7)).
      3.   POKYNY K SAMOREGULAČNÍM OPATŘENÍM V OBLASTI EKODESIGNU
      Každé samoregulační opatření v oblasti ekodesignu přijaté výrobním odvětvím by mělo obsahovat pravidla pro fungování. Aby se zajistila stejnorodost samoregulačních opatření uznaných podle směrnice a usnadnilo se jejich zavádění a provádění, měla by se samoregulační opatření řídit níže uvedenými pokyny. V rámci samoregulačního opatření mohou být kromě pravidel uvedených v pokynech stanovena ještě další pravidla nebo mohou být pravidla obsažená v pokynech dále rozvedena.
      3.1   Otevřená účast

      Společnosti, které chtějí zavést určité samoregulační opatření, by svůj záměr měly veřejně oznámit, a to dříve než se na opatření začne pracovat. Měly by určit kontaktní místo, aby poskytly příležitost k účasti i jiným společnostem.
      Součástí samoregulačního opatření by měl být seznam signatářských společností. Společnosti působící na stejném výrobkovém trhu by měly mít možnost se k samoregulačnímu opatření kdykoliv připojit, pod podmínkou, že budou přispívat na související provozní náklady. K samoregulačnímu opatření by měl být připojen členský formulář, který by společnost, jež se chce stát signatářem, měla vyplnit a podepsat. Originály vyplněných a podepsaných členských formulářů by měli signatáři bez zbytečného odkladu zaslat Komisi.
      Signatář, který od samoregulačního opatření odstupuje, by měl o skutečnosti nejméně s měsíčním předstihem písemně informovat předsedu řídicího výboru (viz oddíl 3.5). Ten by měl do jednoho týdne od obdržení tohoto písemného oznámení zpravit o odstoupení signatáře řídicí výbor.
      3.2   Přidaná hodnota

      K návrhům samoregulačních opatření nebo revidovaných znění existujících samoregulačních opatření by měla být připojena vysvětlující poznámka, jak by předmětný návrh dosáhl cílů v oblasti ekodesignu rychleji nebo při nižších nákladech než závazné požadavky, a k této poznámce by měly být přiloženy příslušné doklady.
      Pokud někteří nebo všichni signatáři přijali ve vztahu k cílům samoregulačního opatření samostatnou dohodu nebo navázali spolupráci jakéhokoli druhu, měly by být všechny příslušné dokumenty týkající se takové dohody či spolupráce zmíněny a zpřístupněny veřejnosti.
      V samoregulačním opatření by se mělo počítat s přezkumem všech podstatných prvků a mělo by se určit datum nebo konkrétní okolnosti vedoucí k takovému přezkumu. Načasování přezkumu by mělo být opodstatněno potřebou, aby opatření (i nadále) generovalo přidanou hodnotu, přičemž je třeba zohlednit fáze požadavků zahrnutých do daného opatření a tempo technologického vývoje u dotčené skupiny výrobků.
      Přezkum by měl zjistit, zda je zapotřebí nové znění opatření. Proces přezkumu a revize by měl být otevřen účasti pozorovatelů v řídicím výboru. Závěry přezkumu a případně návrh revize samoregulačního opatření by měly být předloženy Komisi.
      3.3   Reprezentativnost

      V samoregulačním opatření by mělo být uvedeno pokrytí trhu signatářskými společnostmi – ty by měly u daného druhu výrobků, na něž se opatření vztahuje, zajišťovat nejméně 80 % kusů uváděných na trh Unie a/nebo uváděných do provozu (8). Signatáři by měli poskytnout doklady (shromážděné či ověřené nezávislou právnickou nebo fyzickou osobou) o tom, že předmětné samoregulační opatření pokrývá alespoň 80 % trhu. Materiál by měl být Komisi zaslán:

                  —

                  při předkládání určitého samoregulačního opatření nebo revidovaného znění existujícího samoregulačního opatření se zjištěními, která byla vyvozena nebo aktualizována v průběhu posledních šesti měsíců,

                  —

                  do tří měsíců od jakékoli změny v seznamu signatářů (např. po odstoupení některého signatáře nebo po odprodeji příslušné divize některého signatáře společnosti, jež signatářem není), s výjimkou případů kdy nejnovější zpráva ukazuje, že pokrytí trhu zůstane po dané změně nejméně 80 %, a

                  —

                  dva roky po zaslání poslední zprávy, aby bylo aktualizováno pokrytí v návaznosti na změny, k nimž došlo na trhu.
                  V samoregulačním opatření by měly být definovány přesné ukazatele použité k posouzení deklarovaného pokrytí trhu. Tyto ukazatele by měly být objektivní, měřitelné a ověřitelné nezávislým subjektem. Měly by postihovat všechny kategorie výrobků spojených se spotřebou energie, na které se opatření vztahuje.

            3.4   Kvantifikované a postupné cíle

      V samoregulačním opatření by měl být uveden seznam všech druhů výrobků, které spadají do jeho působnosti, a jejich definice a také seznam druhů výrobků, jež sice patří do skupiny výrobků spadajících do působnosti samoregulačního opatření, ale z jeho požadavků jsou vyňaty. Veškerá vynětí by měla být zdůvodněna.
      V samoregulačním opatření by měly být u výrobků, jež spadají do jeho působnosti, stanoveny požadavky na design a v příslušných případech i na informace. Požadavky by se měly zabývat významnými environmentálními dopady výrobků během jejich životního cyklu, přičemž cílem by mělo být vliv výrobků na životní prostředí zlepšit.
      Plnění stanovených požadavků by mělo být možné měřit s pomocí jednoznačných a spolehlivých ukazatelů. Způsob měření a ověřování toho, jak jsou požadavky plněny, je třeba podrobně popsat. V rámci samoregulačního opatření by měly být poskytnuty podklady, z nichž navržené požadavky vycházejí. Existují-li mezi navrženými požadavky a zmiňovanými podklady větší rozdíly, mělo by se na skutečnost poukázat.
      Požadavky by měly být prezentovány s datem jejich platnosti, a pokud se samoregulační opatření týká dlouhého časového úseku, měly by se požadavky odstupňovat. Požadavky by měly platit pro nejméně 90 % všech kusů výrobků (v působnosti samoregulačního opatření) uváděných na trh a/nebo do provozu každým ze signatářů.
      3.5   Zapojení občanské společnosti

      Veškeré návrhy samoregulačních opatření byl měly být projednány s konzultačním fórem, jež sestává ze zástupců členských států, výrobního odvětví, odborových organizací, velkoobchodníků, maloobchodníků, dovozců, sdružení na ochranu životního prostředí a spotřebitelských organizací.

         Řídicí výbor

      V rámci samoregulačního opatření by měl být zřízen řídicí výbor, který bude mít na starosti jeho provádění.
      Řídicí výbor by měl být tvořen všemi signatáři samoregulačního opatření a Komisí. Každý signatář a Komise by měli být zastoupeni jedním členem, přičemž všichni členové by měli mít stejná hlasovací práva.
      Členové konzultačního fóra a nezávislý inspektor by měli mít status pozorovatelů v řídicím výboru, bez hlasovacích práv.
      Řídicí výbor by se měl scházet nejméně jednou do roka v Bruselu. Schůze řídicího výboru by měly být otevřeny zainteresovaným stranám, včetně nesignatářských společností z odvětví podléhajícího danému samoregulačnímu opatření.
      Řídicí výbor by si měl ze svých členů zvolit předsedu. Předseda by měl do navrhovaných pořadů jednání schůzí řídicího výboru zařazovat všechny body, které si členové a pozorovatelé přejí projednat. Pozvánky na schůze řídicího výboru by se měly zasílat všem členům a pozorovatelům. Oznámení o schůzi řídicího výboru, včetně navrhovaného pořadu jednání, by se měla nejpozději jeden měsíc před datem konání zveřejňovat na internetových stránkách samoregulačního opatření.
      Dokumenty, které budou na schůzi řídicího výboru prezentovány a projednávány, by se měly zasílat všem členům a pozorovatelům tohoto výboru a nejpozději týden před konáním schůze by se měly zveřejňovat na internetových stránkách samoregulačního opatření.
      Všichni účastníci by měli mít právo na schůzi řídicího výboru vystoupit a požádat předsedu o zaznamenání jejich stanoviska do zápisu.
      Návrh zápisu by se měl zasílat všem členům a pozorovatelům řídicího výboru, kteří by měli disponovat alespoň dvoutýdenní lhůtou pro jeho opřipomínkování. Konečné znění zápisu by mělo být do jednoho měsíce po schůzi zveřejněno na internetových stránkách samoregulačního opatření.

         Internetové stránky

      Pro samoregulační opatření by měly být vytvořeny internetové stránky. Na těchto internetových stránkách by měly být uvedeny přinejmenším:

                  —

                  nejnovější, jakož i předchozí znění daného samoregulačního opatření,

                  —

                  aktuální seznam signatářů a informace o signatářích, kteří v poslední době od opatření odstoupili nebo z něho byli vyloučeni,

                  —

                  souhrnné zprávy o pokrytí trhu (bez zpřístupnění obchodních nebo důvěrných údajů jednotlivých signatářů),

                  —

                  aktuální seznamy výrobků, které byly signatáři deklarovány za výrobky vyhovující stanoveným požadavkům (výrobky, jež nezávislý inspektor shledá za nevyhovující, by na seznamu být neměly),

                  —

                  zprávy o souladu vypracované nezávislým inspektorem,

                  —

                  aktuální seznam signatářů, kteří nesplňují stanovené požadavky,

                  —

                  ke každé schůzi řídicího výboru: pozvánky, navrhované pořady jednání, dokumenty ke schůzím a zápisy ze schůzí,

                  —

                  informace o nezávislém inspektorovi, včetně jeho kontaktních údajů.
                  Internetové stránky by měly návštěvníkům umožňovat vznášet k signatářům nebo nezávislému inspektorovi otázky ohledně daného samoregulačního opatření. Otázky by měly být zodpovězeny ve lhůtě jednoho měsíce.

         Stížnosti

      Samoregulační opatření by mělo zajistit, aby mohla kterákoliv strana nezávislému inspektorovi bezplatně předložit odůvodněné prohlášení o potenciálním nedodržování požadavků. Nezávislý inspektor by měl tato prohlášení vyhodnotit a v příslušných případech se jimi dále zabývat tak, že si od dotčeného signatáře vyžádá informace, provede zkoušky a/nebo vykoná kontrolu. Nezávislý inspektor by měl na každé schůzi řídicího výboru poskytnout přehled o všech prohlášeních, která mu byla předložena od poslední schůze, a pokud některá z nich neprošetřoval, měl by skutečnost zdůvodnit.

         Přístup k údajům

      Součástí samoregulačního opatření by měl být požadavek, aby signatáři poskytli Komisi a pozorovatelům řídicího výboru na požádání přístup k technickým údajům o vlivu výrobků a modelů, na které se opatření vztahuje, na životní prostředí, včetně všech charakteristik souvisejících se zvláštními podmínkami, aby mohli Komise a pozorovatelé řídicího výboru posoudit úroveň ambicí a dopady navrhovaných a existujících samoregulačních opatření. Pravidla pro přístup k těmto údajům se nemusí vztahovat na obchodně citlivá data.
      Samoregulační opatření by mělo zahrnovat požadavek, aby signatáři poskytli na požádání vnitrostátním orgánům dozoru nad trhem příslušným pro oblast ekodesignu konkrétní podklady a informace, pokud nejsou obsaženy v průvodní dokumentaci k výrobkům, aby tyto orgány mohly ověřit soulad s požadavky samoregulačního opatření, a to i prostřednictvím zkoušek.
      3.6   Sledování a podávání zpráv

         Nezávislý inspektor

      Dodržování samoregulačního opatření ze strany signatářů by měl sledovat nezávislý inspektor. V rámci samoregulačního opatření by měla být pro nezávislého inspektora, který může být fyzickou či právnickou osobou, stanovena pravidla.
      Nezávislý inspektor by měl mít pro ověřování souladu s požadavky nezbytné dovednosti a neměl by být ve střetu zájmů. Smluvní povinnosti nezávislého inspektora by neměly omezovat jeho úlohu při ověřování souladu.
      Nezávislý inspektor by měl:

                  —

                  vykonávat své povinnosti s náležitou péčí a patřičně dohlížet na všechny úkoly, za něž nese odpovědnost,

                  —

                  být ve všech svých činnostech nestranný a zakládat svá stanoviska a své zprávy výhradně na faktech a

                  —

                  v případě potřeby dbát důvěrnosti, aby byly chráněny obchodní zájmy či citlivé údaje signatářů, přičemž za tímto účelem by měl se signatáři samoregulačního opatření podepsat smlouvu o zachování mlčenlivosti, bude-li o to požádán.

            V samoregulačním opatření by měl být stanoven postup, jakým se bude nezávislý inspektor vybírat a jak se bude zajišťovat, aby nebyl ve střetu zájmů a měl nezbytné dovednosti pro ověřování souladu s požadavky. Jmenování vybraného nezávislého inspektora by mělo být ujednáno s útvary Komise. Do stanovování podmínek smlouvy nezávislého inspektora by měl být zapojen řídicí výbor.

         Podávání zpráv o souladu ze strany signatářů

      V samoregulačním opatření by měla být stanovena pravidla, pokud jde přinejmenším o níže uvedené aspekty dokumentů, které by měl každý signatář předkládat nezávislému inspektorovi:

                  —

                  druh údajů o trhu a technických údajů, které mají být vykazovány,

                  —

                  formát, v němž se mají údaje poskytovat,

                  —

                  způsob, jakým se mají dokumenty zasílat, a

                  —

                  četnost a harmonogram předkládání předmětných dokumentů.

            Každý signatář by měl nezávislému inspektorovi vykazovat všechny informace a údaje (včetně tržních údajů a údajů o vlivu výrobků na životní prostředí), které inspektor potřebuje k spolehlivému ověření, zda daný signatář plní všechny závazky, k nimž se v rámci opatření přihlásil.
      Signatáři by měli poskytovat tržní údaje, ze kterých bude moci nezávislý inspektor zjistit, zda je alespoň 90 % jejich výrobků v souladu se závazky. Pokud se signatáři zaváží zajistit, že bude v souladu se závazky 100 % jejich výrobků, nemusí nezávislému inspektorovi poskytovat konkrétní tržní údaje.
      Údaje by se měly vykazovat pro každý model, na který se vztahuje samoregulační opatření a který je uváděn na trh Unie a/nebo do provozu. Není-li rozdíl mezi určitými modely z hlediska samoregulačního opatření relevantní (tj. netýká se žádného aspektu, jenž by souvisel se stanovenými požadavky), lze v podávaných zprávách podobné modely kombinovat, avšak na skutečnost je v takovém případě třeba poukázat. Informace a údaje, jež signatáři vykazují, se mohou lišit jen v rozsahu, v jakém se liší příslušné závazky daných signatářů.
      Všichni signatáři by měli nezávislému inspektorovi údaje předkládat ve stejném formátu.
      Využívat by se mělo, pokud možno, elektronických prostředků komunikace, přičemž je třeba přihlížet k požadavkům na důvěrnost a k administrativní zátěži kladené na všechny dotčené strany.
      Údaje by se měly vykazovat za období jednoho roku. Každý signatář by měl dokumenty předložit každým rokem do dvou měsíců po skončení vykazovacího období. Dodatečné žádosti nezávislého inspektora, aby mu signatáři po uplynutí lhůty poskytli případné chybějící informace, by měly být uspokojeny v krátké době, jež by měla být v samoregulačním opatření též stanovena.

         Ověřování souladu

      V samoregulačním opatření by měla být nezávislému inspektorovi svěřena pravomoc ověřovat plnění požadavků stanovených v jeho rámci:

                  —

                  kontrolami dokumentace, kterou poskytují signatáři,

                  —

                  zkoušením výrobků a

                  —

                  inspekcemi v prostorách signatářů.

            O vhodné kombinaci těchto metod by měl rozhodnout nezávislý inspektor.

         Zkoušení

      Zkoušení spočívá v ověřování vlastností výrobků, na které se samoregulační opatření vztahuje, prostřednictvím fyzických zkoušek v laboratoři. Obecně platí, že tato laboratoř by měla být nezávislá, pokud možno akreditovaná. Alternativně lze zkoušení provádět v prostorách jednoho ze signatářů, a sice za předpokladu, že je možné zaručit naprostou objektivitu.
      Nezávislý inspektor by měl ke zkoušení náhodně vybrat vhodný počet výrobků od různých signatářů, přičemž tyto výrobky by měl, pokud možno, získat od maloobchodníků v různých členských státech (v kamenných nebo internetových obchodech). Pokud výrobky poskytují přímo signatáři, neměli by se účastnit výběru vzorků.
      Nezávislý inspektor může ke zkoušení vybrat konkrétní modely nebo modely od konkrétního signatáře, pokud z jakéhokoli zdroje obdrží informace nasvědčující tomu, že dané modely nebo daný signatář nesplňují stanovené požadavky.
      Signatáři by měli nezávislému inspektorovi na jeho žádost poskytnout konkrétní dokumenty a informace, které jsou pro účely zkoušení zapotřebí, pakliže takové dokumenty a informace nejsou součástí dokumentace dodávané spolu s výrobky.
      Podrobné zkušební protokoly ke každému jednotlivému zkoušenému výrobku by měly být předloženy Komisi a dotyčnému signatáři.

         Inspekce

      Na základě konkrétních opodstatňujících informací může nezávislý inspektor vykonat inspekci u určitého signatáře. S informacemi, jež k inspekci zavdávají důvod, by měl být signatář seznámen.
      Inspekce by se měly k ověřování souladu se závazky učiněnými v rámci samoregulačního opatření používat, pouze když se k tomuto účelu nenabízejí žádné jiné nákladově efektivnější prostředky. Při inspekci by měl nezávislý inspektor provádět jen ty činnosti, jež jsou k ověření, zda daný signatář plní své závazky v rámci samoregulačního opatření, nezbytně nutné.
      Na inspekci by nezávislý inspektor neměl signatáře předem upozorňovat, nebo by tak měl činit jen s krátkým předstihem. Signatář by měl poskytnout veškerou potřebnou podporu.
      Nezávislý inspektor by měl dotyčnému signatáři do jednoho měsíce po inspekci zaslat návrh inspekční zprávy, aby se k ní mohl vyjádřit. Signatář by měl své připomínky k návrhu zprávy vznést do dvou týdnů od jeho obdržení. Nezávislý inspektor by pak měl v případě potřeby ve lhůtě dvou týdnů návrh upravit tak, aby zohledňoval signatářovy připomínky. Zpráva (i se zdůvodněním inspekce) by měla být předložena Komisi a dotyčnému signatáři. Na první schůzi řídicího výboru, která se bude konat po dokončení inspekční zprávy, by měl být v souhrnu prezentován její obsah. V tomto souhrnu by neměly být vyzrazeny žádné obchodně citlivé informace, s výjimkou případů, kdy je to nutné k prokázání nesouladu.

         Zprávy nezávislého inspektora

      Nezávislý inspektor by měl vypracovat návrh zprávy o souladu a nejpozději do tří měsíců po skončení vykazovacího období by jej měl zaslat členům řídicího výboru. Ti by měli disponovat dvoutýdenní lhůtou pro jeho opřipomínkování. Konečné znění zprávy o souladu by měl nezávislý inspektor řídicímu výboru zaslat nejpozději do čtyř měsíců po skončení vykazovacího období. Součástí zprávy o souladu by měly být:

                  —

                  informace o použitých metodách sběru a zpracování údajů a o případných potížích, jež se při přípravě zprávy vyskytly*,

                  —

                  výsledky ověřování dokladů*,

                  —

                  zvolený přístup k výběru výrobků, a pokud se zkoušení soustředilo na konkrétní modely nebo signatáře, příslušné důvody takového postupu*,

                  —

                  seznam zkoušených výrobků a shrnutí jednotlivých výsledků,

                  —

                  shrnutí případných inspekcí provedených v průběhu vykazovacího období,

                  —

                  seznam signatářů, kteří nesplňují stanovené požadavky,

                  —

                  informace o důvodech případného nesouladu* a

                  —

                  doporučení pro budoucí vykazovací období.

            V samoregulačním opatření může být stanoveno, že položky označené hvězdičkou (*) by se měly předkládat v souhrnné podobě, kdy budou výsledky prezentovány za všechny signatáře dohromady a bez obchodních nebo důvěrných údajů jednotlivých signatářů. V takových případech by měly být Komisi a dotyčnému signatáři předloženy jednotlivé zprávy, jež budou obsahovat konkrétní informace k předmětným položkám zvlášť pro každého signatáře.

         Nesoulad

      Nesoulad by měl být postihován různě odstupňovanými sankcemi.
      Signatář, který nezávislému inspektorovi nepodá zprávu o souladu, by měl být v roce následujícím po příslušném vykazovacím období podroben inspekci. Opakované nepředložení dokumentů o souladu by mělo vést k okamžitému vyloučení daného signatáře z předmětného samoregulačního opatření.
      Od signatáře, jenž podle inspekční zprávy nebo zprávy o souladu vypracované nezávislým inspektorem nedodržuje požadavky stanovené v samoregulačním opatření, by se měla vyžadovat náprava. Nesoulad, který přetrvává déle než šest měsíců po vypracování zprávy nezávislého inspektora, by měl vést k okamžitému vyloučení daného signatáře z předmětného samoregulačního opatření.
      O vyloučení kteréhokoli signatáře, který nedodržuje stanovené požadavky, by měl předseda písemně informovat řídicí výbor, a to do jednoho týdne poté, co od nezávislého inspektora obdrží informaci, že byla splněna podmínka pro okamžité vyloučení.
      3.7   Nákladová efektivita správy samoregulační iniciativy

      Signatáři by měli nést veškeré náklady související s nezávislým inspektorem a jeho činnostmi, s internetovými stránkami a s fungováním řídicího výboru, s výjimkou nákladů na účast zástupce Komise a pozorovatelů jiných, než je nezávislý inspektor.
      Samoregulační opatření by mělo signatáře vybízet k tomu, aby sdíleli odborné znalosti, zkušenosti, informace a osvědčené postupy se signatáři dalších samoregulačních opatření v oblasti ekodesignu.
      3.8   Udržitelnost

      V samoregulačním opatření by měly být uvedeny jeho politické cíle. Ty by měly být v souladu s politickými cíli směrnice.
      3.9   Soulad s jinými pobídkami

      Navržené samoregulační opatření by mělo být v souladu s jinými faktory a pobídkami na vnitrostátní úrovni.

         (1)  Zlepšování právní úpravy k dosažení lepších výsledků – agenda EU (COM(2015) 215).

         (2)  Viz 18. až 21. bod odůvodnění, čl. 15 odst. 3 písm. b) a článek 17 směrnice.

         (3)  Příloha VIII směrnice.

         (4)  COM(2012) 684, COM(2013) 23 a COM(2015) 178.

         (5)  https://ec.europa.eu/digital-agenda/best-practice-principles-better-self-and-co-regulation.

         (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku (Úř. věst. L 153, 18.6.2010, s. 1).

         (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 ze dne 25. listopadu 2009 o ekoznačce EU (Úř. věst. L 27, 30.1.2010, s. 1).

         (8)  Pojmy „uvádění na trh“ a „uvádění do provozu“ jsou vysvětleny v příručce The Blue Guide on the implementation of EU product rules (http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/4942/).


title: Doporučení Komise ze dne 2. června 2010 o monitorování množství akrylamidu v potravinách  (Text s významem pro EHP)

text:
               3.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 137/4

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 2. června 2010
   o monitorování množství akrylamidu v potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/307/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Doporučení Komise 2007/331/ES ze dne 3. května 2007 o monitorování množství akrylamidu v potravinách (1) stanoví tříletý program monitorování (2007–2009) akrylamidu v některých potravinách.

               (2)

               Výsledky za rok 2007 zpracoval Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) ve vědecké zprávě „Results on the monitoring of acrylamide levels in food (Výsledky monitorování množství akrylamidu v potravinách)“ (2) vydané dne 30. dubna 2009. Zpráva obsahuje rovněž výsledky týkající se akrylamidu za období 2003–2006 shromážděné od členských států, které zpracoval Ústav pro referenční materiály a měření Společného výzkumného střediska Komise. Výsledky za rok 2008 a 2009 ještě nejsou k dispozici. Jakmile budou k dispozici, vědecká zpráva bude aktualizována.

               (3)

               Konfederace potravinářského a nápojového průmyslu (CIAA) vypracovala „soubor nástrojů“ obsahující nástroje, které výrobci potravin mohou výběrově používat podle konkrétních potřeb za účelem snížení množství akrylamidu ve svých výrobcích.

               (4)

               Zpráva EFSA ze dne 30. dubna 2009 obsahuje závěr, že ve skupinách potravin není důsledný trend ke snižování množství akrylamidu a že v této etapě není jasné, zda soubor nástrojů týkající se akrylamidu dosáhl žádoucích účinků.

               (5)

               Úsilí potravinářského průmyslu a členských států zaměřené na zkoumání způsobů tvorby a snižování množství akrylamidu v potravinách dále pokračují. Aby bylo možné monitorovat vliv těchto úsilí, je vhodné pokračovat ve sběru údajů.

               (6)

               Zkušenosti z uplatňování doporučení 2007/331/ES ukázaly, že program monitorování vyžaduje určité úpravy, např. co se týče klasifikace potravin.

               (7)

               Je důležité, aby výsledky monitorování byly jednou ročně předávány úřadu EFSA, který zajistí jejich vložení do databáze.

               (8)

               Toto doporučení by nemělo být časově omezeno, ale potřeba monitorování by se měla pravidelně posuzovat,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1)

               Členské státy by v souladu s přílohou tohoto doporučení měly provádět monitorování množství akrylamidu v potravinách uvedených ve uvedené příloze.

               2)

               Členské státy by měly úřadu EFSA každý rok do 1. června a poprvé do 1. června 2011 poskytnout údaje za předcházející rok ve formátu stanoveném úřadem EFSA pro vložení do databáze.

               3)

               Členské státy by měly dodržovat postupy odběru vzorků stanovené v části B přílohy nařízení Komise (ES) č. 333/2007 ze dne 28. března 2007, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu olova, kadmia, rtuti, anorganického cínu, 3-MCPD a benzo[a]pyrenu v potravinách (3), aby se zaručila reprezentativnost vzorků pro danou šarži.

               4)

               Členské státy by měly provádět analýzu akrylamidu v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 a 2 přílohy III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (4).

      V Bruselu dne 2. června 2010.

            Za Komisi

         John DALLI

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 12.5.2007, s. 33.

      (2)  Vědecká zpráva EFSA (2009) 285.

      (3)  Úř. věst. L 88, 29.3.2007, s. 29.

      (4)  Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.

      PŘÍLOHA
      A.   Místa odběru a postup odběru

                  1.

                  Odběr vzorků z výrobků by se měl provádět na úrovni trhu (například v supermarketech, menších obchodech, pekařstvích, prodejnách hranolků a v restauracích), kde lze výrobky snadno zpětně sledovat, nebo v místech výroby. Pokud je to možné, měly by se odebírat vzorky z výrobků původem z členských států (1).

                  2.

                  Odběr vzorků a analýza by se měly provádět před uplynutím doby použitelnosti vzorku.

            B.   Výrobky, počty vzorků a četnost jejich odběru, analytické požadavky

                  1.

                  V tabulce níže je uveden přehled doporučeného minimálního počtu vzorků, které se mají každoročně analyzovat pro každou kategorii výrobků. Členské státy jsou vyzvány, aby, je-li to možné, odebíraly více vzorků. Rozložení vzorků na jednotlivé členské státy vychází z údajů o velikosti populace, přičemž minimální vzorek je tvořen 4 výrobky na kategorii výrobků a jeden členský stát.

                  2.

                  Počty vzorků se rozumí minimální počet vzorků, které mají být každý rok odebrány. Případy, kdy se uplatňují specifické podmínky (např. odběr vzorků dvakrát ročně), jsou uvedeny v oddíle C.

                  3.

                  Vzhledem k tomu, že každou kategorii výrobků tvoří široká škála výrobků s různými specifikacemi, měly by být ke každému výrobku, z něhož byl odebrán vzorek, poskytnuty doplňkové informace (jak je uvedeno v oddíle C). Pro rozeznání časového vývoje je důležité, aby z výrobků se stejnými specifikacemi (např. stejný druh chleba) byly vzorky odebírány každý rok, pokud je to možné.

                  4.

                  V případě, že u výrobků se stejnou specifikací jsou opakovaně získány výsledky pod mezí kvantifikace (LOQ), lze výrobek vyměnit za jiný výrobek, pokud spadá do téže kategorie výrobků a je poskytnut popis výrobku.

                  5.

                  Aby se zaručila srovnatelnost analytických výsledků, měly by být zvoleny metody, jimiž lze dosáhnout meze kvantifikace na úrovni 30 μg/kg (nejintenzivnější přesmyk iont/iont) u chleba a výživy pro kojence a malé děti a 50 μg/kg u výrobků z brambor, ostatních výrobků z obilovin, kávy a ostatních výrobků. Výsledky analýzy se předkládají ve formátu korigovaném na výtěžnost.

         Minimální počty vzorků na kategorii výrobků

                  Země prodeje

                  Hranolky prodávané k přímé spotřebě

                  Bramborové lupínky

                  Předsmažené hranolky/výrobky z brambor pro domácí přípravu

                  Měkký chléb

                  Snídaňové cereálie

                  Sušenky, krekry, křupavý chléb a podobné výrobky

                  Káva a náhražky kávy

                  Příkrmy pro kojence a malé děti (jiné než obilné příkrmy)

                  Obilné příkrmy pro kojence a malé děti

                  Jiné výrobky

                  Celkem

                  (0)

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  (4)

                  (5)

                  (6)

                  (7)

                  (8)

                  (9)

                  (10)

                  (11)

                  AT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  BE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  CY

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  CZ

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  DE

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  14

                  230

                  DK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  ES

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  EE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  EL

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  FR

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  FI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  HU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  IT

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  IE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  LU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LV

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  MT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  NL

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  8

                  62

                  PT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  PL

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  SE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  SI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  SK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  UK

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  BG

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  RO

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  80

                  Celkem

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  224

                  2 042

            C.   Minimální doplňkové informace, které mají být poskytnuty o každém výrobku

      Minimální doplňkové informace, které by měly být o každém výrobku, z nějž byl odebrán vzorek, poskytnuty, jsou upřesněny v bodech 1 až 10. Členské státy jsou vyzvány, aby poskytly podrobnější informace.
      1.   Hranolky prodávané k přímé spotřebě, které obsahují tyto podkategorie:

                  1.1

                     Hranolky z čerstvých brambor

                  1.2

                     Hranolky z bramborového těsta

            Vzorky z výrobků k přímé spotřebě by se měly odebírat v malých prodejnách, řetězcích rychlého občerstvení a v restauracích. Odběr vzorku by se měl provádět dvakrát ročně v březnu a listopadu (2), celkový počet odebraných vzorků je uveden v tabulce.
      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  počátečním materiálem čerstvé brambory (podkategorie 1.1) nebo předem připravené výrobky (bramborové těsto) (podkategorie 1.2),

                  —

                  přidání jiných složek.

            2.   Bramborové lupínky obsahující tyto podkategorie:

                  2.1

                     Bramborové lupínky z čerstvých brambor

                  2.2

                     Bramborové lupínky z bramborového těsta (tvarované lupínky, vrstvené lupínky)

            Odběr vzorku by se měl provádět dvakrát ročně v březnu a listopadu (2), celkový počet odebraných vzorků je uveden v tabulce.
      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  počátečním materiálem čerstvé brambory (podkategorie 2.1) nebo předem připravené výrobky (bramborové těsto) (podkategorie 2.2),

                  —

                  postup smažení: smažení po dávkách nebo průběžně,

                  —

                  přidání jiných složek, aromat nebo přídatných látek.

            3.   Předsmažené hranolky/výrobky z brambor pro domácí přípravu obsahující tyto podkategorie:

                  3.1

                     Hranolky pečené v troubě (hranolky do trouby)

                  3.2

                     Hranolky smažené v tuku

            Kategorie zahrnuje výrobky prodávané čerstvé nebo mražené. Odběr vzorku by se měl provádět dvakrát ročně v březnu a listopadu (2), celkový počet odebraných vzorků je uveden v tabulce.
      Analýza každého vzorku by se měla provést až po přípravě výrobku (např. po smažení, pečení atd.). Příprava by měla probíhat v laboratoři v souladu s pokyny na etiketě.
      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  podkategorie, do které výrobek patří (jak je uvedeno výše),

                  —

                  počátečním materiálem čerstvé brambory nebo předem připravené výrobky (bramborové těsto),

                  —

                  výrobek prodávaný čerstvý nebo mražený,

                  —

                  podmínky používané k přípravě podle etikety,

                  —

                  přidání jiných složek.

            4.   Měkký chléb:

      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                     druh měkkého chleba, např. pšeničný, žitný, vícezrnný chléb, chléb s jinými složkami atd.

            Výběr druhu chleba, z nějž se mají vzorky odebrat, by měl odrážet stravovací návyky příslušného členského státu.
      5.   Snídaňové cereálie (kromě müsli a ovesné kaše):

      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  druh obilí,

                  —

                  ostatní složky (např. cukr, ořechy, med, čokoláda).

            Pokud byly analyzovány müsli a ovesná kaše, měly by se vykazovat ve skupině 10. „Jiné výrobky“.
      6.   Sušenky, krekry, křupavý chléb a podobné výrobky (kromě cukrářských výrobků a koláčů) obsahující tyto podkategorie:

                  6.1

                     Krekry (např. „cream crackers“, „soda crackers“, „snack crackers“)

                  6.2

                     Křupavý chléb (kvašený/nekvašený)

                  6.3

                     Oplatky (např. zmrzlinové)

                  6.4

                     Perník

                  6.5

                     Jiné (uveďte)

            Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  podkategorie, do které výrobek patří (jak je uvedeno výše).

            Výběr výrobků, z nichž se mají vzorky odebrat, by měl odrážet stravovací návyky příslušného členského státu.
      7.   Káva a náhražky kávy obsahující tyto podkategorie:

                  7.1

                     Pražená káva

                  7.2

                     Instantní (rozpustná) káva

                  7.3

                     Náhražky kávy

            Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  podkategorie, do které výrobek patří (jak je uvedeno výše),

                  —

                  u pražené kávy úroveň pražení (např. střední, tmavá), druh zrn, informace, pokud je k dispozici, zda se výrobek prodává jako mletá káva nebo v zrnech, bez kofeinu/s kofeinem,

                  —

                  u instantní (rozpustné) kávy: bez kofeinu/s kofeinem,

                  —

                  u náhražek kávy: počáteční materiál (např. ječmen, žito, čekanka).

            Vzorky kávy a náhražky kávy by se měly analyzovat v prodávaném stavu, aby se zajistila srovnatelnost údajů.
      Je-li to možné, měl by se jako druhý krok analyzovat nápoj připravený pro spotřebu. Podmínky přípravy (uvedené na etiketě) by se měly specifikovat, např. množství kávy, množství použité vody, podrobné údaje o použitém vybavení, teplota vaření atd.). Je-li k dispozici omezená analytická kapacita, měla by se dát přednost analýze vzorku v prodávaném stavu.
      8.   Příkrmy pro kojence jiné než obilné příkrmy
          (3):
      Důraz by měl být kladen na potraviny, které jako hlavní složky obsahují brambory, kořenovou zeleninu nebo obiloviny (kromě výrobků spadajících do kategorie zpracovaných potravin z obilovin).
      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  hlavní složky.

            9.   Obilné příkrmy pro kojence a malé děti
          (4), které obsahují tyto podkategorie:

                  9.1

                     Sušenky a suchary pro kojence a malé děti

                  9.2

                     Jiné obilné příkrmy pro kojence a malé děti

            Vzorky by se měly analyzovat v prodávaném stavu, aby se zajistila srovnatelnost údajů.
      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  podkategorie, do které výrobek patří (jak je uvedeno výše),

                  —

                  popis výrobku,

                  —

                  druh obilí, ostatní složky.

            10.   Jiné výrobky:

      Tato kategorie zahrnuje výrobky z brambor, obilovin a kakaa kromě výrobků zahrnutých v jedné z kategorií uvedených výše (např. bramboráky, slané přesnídávky z obilovin (např. křupky, kukuřičné lupínky „Tortilla chips“, pražená kukuřice), müsli, ovesná kaše, pečivo a koláče atd.).
      Výběr výrobků, z nichž se mají vzorky odebrat, by měl odrážet stravovací návyky příslušného členského státu.
      Výrobky bude možná nutné po vaření analyzovat v souladu s podmínkami na etiketě. V takovém případě je třeba podmínky upřesnit.
      Poskytnou se tyto specifické informace:

                  —

                  název výrobku a podrobný popis výrobku (např. hlavní složky),

                  —

                  podmínky používané k přípravě podle etikety.

         (1)  Ve výjimečných případech může být určitý výrobek na trhu pouze jako výrobek dovezený ze třetí země. V těchto případech se vzorky mohou odebrat z dovezeného výrobku.

         (2)  V případě, že jsou potraviny vyrobeny z předem připravených výrobků z brambor, není odběr vzorků dvakrát ročně nutný.

         (3)  Podle ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice Komise 2006/125/ES ze dne 5. prosince 2006 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (Úř. věst. L 339, 6.12.2006, s. 16).

         (4)  Podle ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 2006/125/ES.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2017
            COM(2017) 549 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se schvaluje uzavření komplexní a posílené dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Arménskou republikou na straně druhé Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.
                     SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Tento návrh byl vypracován s ohledem na plánovaný podpis, prozatímní provádění a uzavření komplexní a posílené dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Arménskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“). Jeho účelem je, aby Rada schválila, že Komise dohodu uzavře jménem Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE).

               Vzhledem k tomu, že ESAE je rovněž stranou komplexní a posílené dohody o partnerství mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Arménií na straně druhé, předkládá Komise samostatné doporučení, aby Rada schválila uzavření částí dohody, které spadají do působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o ESAE“), Komisí.

               Na podpis a uzavření mezinárodních dohod ze strany ESAE a ze strany EU se vztahují odlišné postupy. Konkrétně článek 101 Smlouvy o ESAE stanoví, že tyto dohody musí být uzavřeny Komisí se schválením Rady. Rada tedy musí přijmout dvě samostatná rozhodnutí o podpisu a uzavření dohody, jedno rozhodnutí vztahující se na EU a druhé rozhodnutí vztahující se na ESAE.

               Pokud jde o uzavření dohody jménem ESAE, Komise doporučuje, aby jej Rada schválila na základě čl. 101 druhého pododstavce Smlouvy.

               Po schválení Rady a příslušném rozhodnutí Komise bude Komise moci dohodu podepsat a uzavřít jménem ESAE.

               2.
                     PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               Komise doporučuje, aby Rada na základě čl. 101 druhého pododstavce Smlouvy o ESAE schválila uzavření komplexní a posílené dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Arménskou republikou na straně druhé, pokud jde o záležitosti, které spadají do působnosti ESAE.

               Připojený návrh tvoří spolu s rozhodnutím Komise o uzavření dohody právní nástroj pro uzavření komplexní a posílené dohody o partnerství jménem ESAE.

               V článku 102 Smlouvy o Euratomu je stanoveno, že dohoda ze strany ESAE vstoupí v platnost teprve tehdy, když členské státy oznámí Komisi, že se tato dohoda stala použitelnou v souladu s předpisy jejich příslušného vnitrostátního práva.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se schvaluje uzavření komplexní a posílené dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Arménskou republikou na straně druhé Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 29. září 2015 přijala Rada rozhodnutí, kterým se Evropská komise a vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku zmocňují jednat o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Arménií.

               (2)Jednání o dohodě byla zahájena dne 7. prosince 2015 a Evropská unie a Arménie dohodu parafovaly dne 21. března 2017.

               (3)Komise navrhuje Radě, že by dohoda měla být podepsána jménem Unie a uplatňována prozatímně v souladu s článkem 385 dohody, než bude dohoda k pozdějšímu datu uzavřena.

               (4)Dohoda, zejména články 42–44, se týká rovněž záležitostí, jež spadají do pravomocí Euratomu.

               (5)Na podpis a uzavření dohody se vztahuje samostatný postup, pokud jde o záležitosti spadající do působnosti Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (6)Dohoda by tedy měla být uzavřena rovněž jménem Evropského společenství pro atomovou energii, pokud jde o záležitosti spadající do působnosti Smlouvy o Euratomu.

               (7)V článku 102 Smlouvy o Euratomu se stanoví, že dohoda ze strany Evropského společenství pro atomovou energii vstoupí v platnost teprve tehdy, když všechny příslušné členské státy oznámí Evropské komisi, že tato dohoda se stala použitelnou v souladu s předpisy jejich příslušného vnitrostátního práva.

               (8)Mělo by být schváleno uzavření dohody Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Schvaluje se uzavření komplexní a posílené dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Arménskou republikou na straně druhé Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii, včetně jejího prozatímního provádění.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.2.2016
            COM(2016) 88 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se schvaluje uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé, jímž se zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé, jímž se zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

               i)Doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje uzavření protokolu Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii.

               Tento návrh se předkládá společně s:

               ii)návrhem rozhodnutí Rady o podpisu a prozatímním uplatňování protokolu jménem Evropské unie a jejích členských států;

               iii)návrhem rozhodnutí Rady o uzavření protokolu jménem Evropské unie a jejích členských států.

               Podle aktu o přistoupení Chorvatské republiky přistoupí Chorvatská republika k mezinárodním dohodám podepsaným nebo uzavřeným Evropskou unií a jejími členskými státy prostřednictvím protokolu k těmto dohodám.

               Dohoda o partnerství a spolupráci zakládající partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 11. října 2004 a vstoupila v platnost dne 1. října 2010.

               Rozhodnutím Rady ze dne 14. září 2012
                  1
                byla Komise zmocněna, aby zahájila jednání s dotčenými třetími zeměmi s cílem uzavřít příslušné protokoly. Jednání s Republikou Tádžikistán byla úspěšně uzavřena parafováním protokolu.

               Navržený protokol zahrnuje Chorvatskou republiku jako smluvní stranu dohody a zavazuje EU k vypracování závazného znění dohody v chorvatském jazyce.

               Komise považuje výsledky jednání za uspokojivé a žádá Radu, aby přijala rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé, jímž se zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se schvaluje uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé, jímž se zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 101 druhý pododstavec této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               1)Podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatské republiky přistoupí Chorvatská republika k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé, (dále jen „dohoda“), prostřednictvím protokolu k uvedené dohodě.

               2)Dne 14. září 2012 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s dotčenými třetími zeměmi
                  2
               . Jednání s Republikou Tádžikistán byla úspěšně uzavřena parafováním protokolu.

               3)Uzavření protokolu Komisí by mělo být schváleno, pokud jde o záležitosti spadající do pravomoci Evropského společenství pro atomovou energii.

               4)Pokud jde o záležitosti, které spadají do pravomoci Unie a jejích členských států, řídí se podpis a uzavření protokolu zvláštním postupem,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Jediný článek

               Uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tádžickou republikou na straně druhé, jímž se zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii, se schvaluje.

               Znění protokolu se připojuje k rozhodnutí o podpisu.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se povoluje zahájení jednání o úpravě podepsaných nebo uzavřených dohod mezi Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy a jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dokument Rady 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se povoluje zahájení jednání o úpravě podepsaných nebo uzavřených dohod mezi Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy a jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dokument Rady 13351/12 LIMITED).


Doporučení pro rozhodnutí Rady o výzvě Řecku, v souladu s čl. 104 odst. 9 Smlouvy o ES, aby přijalo opatření ke snížení schodku považovaná za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku


title: Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY kterým se potřetí mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU ze dne 10. května 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku

text:
|

52011PC0086

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 24.2.2011KOM(2011) 86 v konečném zněníDoporučení proROZHODNUTÍ RADYkterým se potřetí mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU ze dne 10. května 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodkuDoporučení proROZHODNUTÍ RADYkterým se potřetí mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU ze dne 10. května 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodkuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 9 a článek 136 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) V čl. 136 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU je stanovena možnost, aby byla přijata opatření týkající se členských států, jejichž měnou je euro, k posílení koordinace jejich rozpočtové kázně a dohledu nad ní.(2) Článek 126 stanoví, že se členské státy mají vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí, a určuje, jak při nadměrném schodku postupovat. Pakt o stabilitě a růstu, jenž ve své nápravné části podrobněji upravuje postup při nadměrném schodku, poskytuje rámec na podporu vládních politik zaměřených na rychlý návrat ke zdravému stavu rozpočtů s přihlédnutím k hospodářské situaci.(3) Dne 27. dubna 2009 Rada v souladu s čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství rozhodla, že v Řecku existuje nadměrný schodek.(4) Dne 10. května 2010 přijala Rada podle čl. 126 odst. 9 a článku 136 rozhodnutí určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, a to nejpozději do roku 2014 (dále jen „rozhodnutí“)[1]. Rada stanovila následující postup korekce nadměrného schodku: schodky veřejných financí nepřesáhnou 18 508 milionů EUR v roce 2010, 17 065 milionů EUR v roce 2011, 14 916 milionů EUR v roce 2012, 11 399 milionů EUR v roce 2013 a 6 385 milionů EUR v roce 2014.(5) Podle prognózy dostupné v době, kdy Rada přijala rozhodnutí, se očekávalo, že se reálný HDP sníží o 4 % v roce 2010 a o 2½ % v roce 2011 a poté se zotaví a poroste tempem 1,1 % v roce 2012 a 2,1 % v roce 2013 a 2014. U deflátoru HDP se očekávaly hodnoty 1,2 % v roce 2010, -0,5 % v roce 2011, 1,0 % v roce 2012, 0,7 % v roce 2013 a 1,0 % v roce 2014. Nyní se vzhledem k hospodářskému vývoji očekává, že se reálný HDP sníží o 4¼ % v roce 2010 a o 3 % v roce 2011 a poté se zotaví a poroste tempem 1,1 % v roce 2012 a 2,1 % v letech 2013 a 2014. U deflátoru HDP se nyní očekávají hodnoty 3,0 % v roce 2010, 1,6 % v roce 2011, 0,4 % v roce 2012, 0,8 % v roce 2013 a 1,2 % v roce 2014.(8) Dne 12. února 2011 předložilo Řecko Radě a Komisi zprávu, v níž nastínilo politická opatření přijatá za účelem splnění uvedeného rozhodnutí. Komise zprávu posoudila a dospěla k závěru, že Řecko rozhodnutí uspokojivě plní[2]. Je však nutno zabránit nedodržení cíle pro schodek v roce 2011, jako se tomu stalo v roce 2010.(9) S ohledem na výše uvedené úvahy se jeví jako vhodné revidovat rozhodnutí v řadě bodů, avšak lhůtu pro nápravu nadměrného schodku a postup korekce schodku veřejných financí a zvýšení veřejného zadlužení v nominálním vyjádření ponechat beze změny,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Rozhodnutí 2010/320/EU se mění takto:1. v čl. 2 odst. 4 se písmeno d) nahrazuje tímto:„d) střednědobý rozpočtový strategický plán, v němž budou uvedena trvalá opatření pro fiskální konsolidaci o rozsahu alespoň 8 % HDP, včetně pohotovostní rezervy, kterými bude zajištěno dosažení cílových hodnot schodku až do roku 2014 a udržitelné snižování poměru dluhu k HDP. Strategický plán bude do konce března zveřejněn pro účely veřejné konzultace. Střednědobý strategický plán obsahuje zejména: obezřetné makroekonomické prognózy; základní projekce příjmů a výdajů státu a ostatních vládních institucí; popis trvalých fiskálních opatření, jejich harmonogram a kvantifikaci; roční výdajové stropy každého ministerstva a fiskální cíle ostatních vládních institucí až do roku 2014; fiskální projekce vývoje veřejných financí po provedení opatření se zohledněním cílů pro schodek a dluh; dlouhodobější projekce dluhu zohledňující obezřetné makroekonomické projekce, stabilní primární přebytky po roce 2014 a privatizační záměry. Střednědobý strategický plán bude v souladu s probíhajícími reformami ve zdravotnictví a penzijním systému a se zvláštními odvětvovými plány. Odvětvové plány (jejichž návrhy mají být k dispozici do konce března) se budou týkat zejména: reforem daňové politiky; státních podniků; mimorozpočtových fondů (právních subjektů veřejného sektoru a účelově vázaných účtů); mzdových nákladů ve veřejném sektoru; veřejné správy; sociálních výdajů; veřejných investic a vojenských výdajů. Každý odvětvový plán bude řídit meziresortní pracovní skupina;“2. v čl. 2 odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:„e) plán proti daňovým únikům, který zahrnuje kvantitativní ukazatele výkonnosti, podle kterých by byla vedena k odpovědnosti správa příjmů; právní předpisy pro zjednodušení správního řízení a odvolacích soudních řízení u daňových sporů a potřebné předpisy a postupy pro lepší řešení případů porušení povinností, korupce a slabé výkonnosti daňových úředníků, včetně stíhání v případě porušení povinností; zveřejňování měsíčních zpráv pěti zřízených pracovních skupin pro boj proti daňovým únikům, včetně souboru ukazatelů pokroku;“3. v čl. 2 odst. 4 se písmeno f) nahrazuje tímto:„f) podrobný akční plán obsahující harmonogram pro dokončení zjednodušeného systému odměňování a jeho zavedení; přípravu střednědobého plánu lidských zdrojů na období do roku 2013 v souladu s pravidlem „1 nový zaměstnanec na 5 odcházejících“, s uvedením plánů na převedení kvalifikovaných pracovníků do prioritních oblastí; zveřejňování měsíčních údajů o pohybu zaměstnanců (nábor, odchod, převedení mezi institucemi) určených vládních resortů;“4. v čl. 2 odst. 4 se písmeno g) nahrazuje tímto:„g) provedení komplexní reformy systému zdravotní péče zahájené v roce 2010 s cílem udržet veřejné výdaje na zdravotnictví na úrovni nejvýše 6 % HDP; opatření, která přinesou úspory za farmaceutické výrobky ve výši nejméně 2 miliardy EUR ve srovnání s úrovní roku 2010, z čehož nejméně 1 miliarda EUR bude ušetřena v roce 2011; zlepšení účetních a fakturačních systémů nemocnic, a to prostřednictvím dokončení zavádění podvojného účetnictví respektujícího zásadu časového rozlišení ve všech nemocnicích, využívání jednotného systému kódů a společného rejstříku zdravotnických potřeb, provádění výpočtu zásob a toku zdravotnických potřeb ve všech nemocnicích pomocí jednotného systému kódů pro zdravotnické potřeby, výběru spoluúčasti od pacientů ve všech veřejných zdravotnických zařízeních, včasné fakturace nákladů na léčbu (nejpozději do dvou měsíců) řeckým fondům sociálního zabezpečení, jiným členským státům a soukromým zdravotním pojišťovnám a zajištění, aby alespoň 50 % objemu léčivých přípravků používaných ve veřejných nemocnicích do konce roku 2011 tvořila generika a nepatentované léčivé přípravky, a to stanovením povinnosti, že všechny veřejné nemocnice musí obstarávat farmaceutické výrobky podle účinné látky;“5. v čl. 2 odst. 4 se písmeno k) nahrazuje tímto:„k) přijetí zákona o zřízení ústředního orgánu pro zadávání veřejných zakázek v souladu s akčním plánem; vývoj IT platformy pro elektronické zadávání veřejných zakázek a stanovení dílčích milníků v souladu s akčním plánem, včetně testování pilotní verze, dostupnosti všech funkcí pro všechny zakázky a postupného zavedení povinného využívání systému elektronického zadávání veřejných zakázek pro smlouvy na dodávky, služby a práce;“6. v čl. 2 odst. 4 se doplňuje nové písmeno, které zní:„l) předpis stanovující kvalifikaci a povinnosti účetních, kteří mají být jmenováni ve všech příslušných ministerstvech a hlavních vládních institucích a kteří mají odpovídat za řádné finanční kontroly; jmenování finančních účetních; zrychlení procesu zřizování registrů závazků a provozních registrů pro celý vládní sektor (kromě nejmenších institucí).“7. v čl. 2 odst. 5 se doplňuje nové písmeno, které zní:„i) zveřejnění soupisu majetku státu, včetně účastí v kotovaných i nekotovaných společnostech a vlastnictví hospodářsky životaschopných nemovitostí, a odhadu hodnoty tohoto majetku; zřízení ústředního sekretariátu pro správu nemovitostí za účelem lepší koordinace a zrychlení programu privatizace a správy majetku; přezkoumání a zrychlení privatizačních záměrů na základě uvedeného soupisu majetku.“8. v čl. 2 odst. 6 se doplňuje nové písmeno, které zní:„f) na základě soupisu komerčně využitelných nemovitostí ve vlastnictví státu (který má být zveřejněn do června 2011) vypracování střednědobého plánu odprodeje státního majetku, přehodnocení příjmů z privatizace plánovaných v období 2011–2012 a rozšíření tohoto plánu až do roku 2015.“9. V článku 2 se doplňuje odstavec 8, který zní:„Řecko přijme do konce března 2012 tato opatření:a) zreformování vedlejších/doplňkových penzijních systémů sloučením fondů a zahájením výpočtu dávek na základě nového formálně fondového příspěvkově definovaného systému ( notional defined-contribution system ); zmrazení nominálních důchodů z doplňkových systémů a snížení náhradových poměrů pro nároky nabyté u fondů ve schodku na základě pojistněmatematické studie vypracované národním orgánem pro pojistněmatematické prognózy. Nebude-li pojistněmatematická studie hotova, sníží se náhradové poměry, s cílem předejít schodkům, od 1. ledna 2012.“Článek 2Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně […] [1] Rozhodnutí Rady 2010/320/EU (Úř. věst. L 145, 11.6.2010, s. 6).[2] Sdělení Komise KOM(2011) v konečném znění …. ze dne [XX.] března 2011.