title: Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 11. prosince 2015 o uznávání a stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím (ESRB/2015/1)

text:
               12.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 97/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
   ze dne 11. prosince 2015
   o uznávání a stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím
   (ESRB/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 písm. b), d) a f) a články 16 až 18 uvedeného nařízení,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (2), a zejména na články 138 a 139 uvedené směrnice,
   s ohledem na rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (3), a zejména na čl. 15 odst. 3 písm. e) a články 18 až 20 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Procyklické zesilování finančních otřesů do reálné ekonomiky prostřednictvím bankovního systému a finančních trhů bylo jedním z nejvíce destabilizujících prvků globální finanční krize. Pokles ekonomiky, který následuje po období nadměrného růstu úvěrů, může vést k vysokým ztrátám v bankovním sektoru a způsobit bludný kruh. V této situaci mohou opatření, jež úvěrové instituce přijímají v zájmu posílení svých rozvah, omezit poskytování úvěrů do reálné ekonomiky, a může tak dojít k prohloubení poklesu ekonomiky a k dalšímu oslabování rozvah těchto institucí.

               (2)

               Účelem proticyklické kapitálové rezervy je působit proti této procyklické dynamice tím, že se zvýší odolnost bankovního sektoru. Pravidla, podle kterých je třeba udržovat proticyklické kapitálové rezervy, jsou součástí nových globálních regulačních standardů o kapitálové přiměřenosti bank (rámec Basel III), jež v prosinci 2010 vydal Basilejský výbor pro bankovní dohled a jež byly v Unii provedeny směrnicí 2013/36/EU. Na základě zvýšení sazby proticyklické kapitálové rezervy mohou pověřené veřejné orgány nebo subjekty vyžadovat, aby bankovní sektor vytvářel dodatečný kapitál v době, kdy se zvyšují systémová rizika vyplývající z nadměrného růstu úvěrů. Jakmile se tato rizika naplní, mohou orgány nastavit sazbu proticyklické kapitálové rezervy v nižší hodnotě a umožnit, aby tato rezerva dodatečného kapitálu byla použita k absorpci neočekávaných ztrát. Díky tomu může bankovní sektor i nadále poskytovat úvěry do reálné ekonomiky a splňovat regulační kapitálové požadavky.

               (3)

               Přeshraniční poskytování úvěrů dává proticyklické kapitálové rezervě mezinárodní rozměr. Z expozic tuzemských bankovních sektorů členských států vůči třetím zemím mohou vzniknout ztráty. Tyto ztráty mohou být významné, pokud ve třetí zemi, vůči níž má tuzemský bankovní sektor členského státu podstatné expozice, nastal po období nadměrného růstu úvěrů hospodářský pokles.

               (4)

               Rámec Basel III pro proticyklické kapitálové rezervy má za cíl tento mezinárodní rozměr zachytit. Na základě tohoto rámce by jurisdikce zejména měly vzájemně uznávat své sazby proticyklických kapitálových rezerv. Pokud orgán v jedné jurisdikci zvýší sazbu proticyklické kapitálové rezervy s cílem chránit svůj tuzemský bankovní sektor před nadměrným růstem úvěrů, měly by orgány v ostatních jurisdikcích na expozice svých tuzemských bank vůči této zemi uplatňovat stejnou sazbu proticyklické kapitálové rezervy. Podle tohoto rámce banky vypočítávají požadavky na tyto rezervy na základě zeměpisné polohy svých expozic. Rámec Basel III s výhradou přechodných ustanovení zakotvuje povinnou reciprocitu mezi jednotlivými jursdikcemi, pokud se týká sazeb proticyklických kapitálových rezerv až do výše 2,5 %. V případě konzistentního použití v rámci jednotlivých jurisdikcí by tato reciprocita mezi jurisdikcemi napomohla při ochraně bankovního sektoru v dané jurisdikci před riziky spojenými s nadměrným růstem úvěrů v jiných jurisdikcích.

               (5)

               Jelikož standardy vydané Basilejským výborem pro bankovní dohled nejsou právně závazné, nemusí jednotlivé světové jurisdikce proticyklické kapitálové rezervy provést stejným způsobem. Mohou jejich provedení odložit nebo je nemusí provést vůbec. Článek 136 směrnice 2013/36/EU stanoví v rámci Unie způsob, jakým pověřené orgány musí stanovit sazby proticyklických kapitálových rezerv pro tuzemské expozice. Další pokyny ke stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro tuzemské expozice jsou na základě článku 135 směrnice 2013/36/EU obsaženy v doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2014/1 (4). V rámci Unie tedy existuje jednotný právní rámec vytvořený za účelem potlačení sklonu k nečinnosti, přičemž čtvrtletní stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro tuzemské expozice bude povinné od roku 2016. Převládá však nejistota v tom směru, zda a v jakém rozsahu budou třetí země, které nejsou členy Basilejského výboru pro bankovní dohled, proticyklické kapitálové rezervy provádět.

               (6)

               Pověřené orgány mají pravomoc chránit bankovní sektory před riziky, jež vyplývají z nadměrného růstu úvěrů ve třetích zemích. Zejména článek 139 směrnice 2013/36/EU umožňuje, aby pověřené orgány za určitých okolností stanovily sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči třetí zemi, kterou instituce s vnitrostátním povolením musí uplatňovat při výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci. Pověřený orgán může jednat v případech, kdy sazba proticyklické kapitálové rezervy nebyla příslušným orgánem třetí země pro tuto třetí zemi stanovena a zveřejněna nebo pokud pověřený orgán dospěje k závěru, že sazba proticyklické kapitálové rezervy stanovená příslušným orgánem třetí země není dostatečná pro potřeby ochrany tuzemských bankovních sektorů členských států před případnými ztrátami spojenými s nadměrným růstem úvěrů v dané třetí zemi.

               (7)

               Pokud ke stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím dochází nekoordinovaně, může to v rámci Unie vést k různým kapitálovým požadavkům na expozice vůči stejné třetí zemi a stejným rizikům. Při analýze vývoje ve třetí zemi mohou pověřené orgány dojít k různým závěrům v tom směru, zda je růst úvěrů v dané zemi nadměrný a zda pro jejich tuzemský bankovní systém představuje riziko, které je třeba zmírnit, či nikoli. I když pověřené orgány dospějí ke stejnému posouzení rizika, mohou dojít k různým závěrům ohledně výše přiměřené sazby proticyklické kapitálové rezervy, která je nezbytná ke zmírnění tohoto rizika.

               (8)

               Nekoordinované uznávání sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím může rovněž vést k různým kapitálovým požadavkům v rámci Unie. Uznávání sazeb proticyklických kapitálových sazeb stanovených jinými pověřenými orgány nebo příslušnými orgány třetích zemí unijní právo vyžaduje pro sazby do 2,5 % s výhradou přechodných ustanovení platných od roku 2016 do roku 2019, jak je uvedeno v článku 160 směrnice 2013/36/EU. V souladu s doporučením ESRB/2014/1 by pověřené orgány měly obecně uznávat sazby proticyklických kapitálových rezerv nad povinnou výši; to však platí pouze pro sazby proticyklických kapitálových rezerv, které stanovily pověřené orgány v jiných jurisdikcích v rámci Unie, a nikoli pro sazby, které stanovily příslušné orgány třetí země pro třetí země. To znamená, že způsob, jakým jsou sazby proticyklických kapitálových sazeb stanovených příslušnými orgány třetích zemí uznávány, se mohou v jednotlivých jurisdikcích v rámci Unie lišit. Zejména pokud jde o období před rokem 2019, mohou některé pověřené orgány rozhodnout, že přechodná ustanovení použijí, zatímco jiné pověřené orgány mohou rozhodnout, že se od těchto přechodných ustanovení odchýlí. Kromě toho mohou některé pověřené orgány, pokud jde o období po roce 2019, rozhodnout, že budou dobrovolně uznávat sazby proticyklických kapitálových rezerv ve výši nad 2,5 %, zatímco jiné orgány mohou rozhodnout, že sazby v této výši uznávat nebudou.

               (9)

               Rozdílné kapitálové požadavky v rámci Unie pro expozice vůči stejné třetí zemi a stejným rizikům by zpravidla byly nežádoucí, neboť by narušily rovné podmínky v rámci Unie a umožnily regulatorní arbitráž. Úvěrové instituce v jurisdikcích v rámci Unie, v nichž se na expozice vůči dané třetí zemi uplatňuje sazba proticyklických kapitálových rezerv nižší než sazba, která se uplatňuje v jiných jurisdikcích v rámci Unie, by byly pobízeny ke zvýšení podílu na trhu tím, že této třetí zemi poskytnou více úvěrů. Toto zvýšené poskytování úvěrů by mohlo v určité jurisdikci vést ke vzniku velkých koncentrovaných expozic úvěrových institucí vůči určité třetí zemi. V konečném důsledku by tyto nerovné podmínky a z nich vyplývající podněty k regulatorní arbitráži mohly ohrozit finanční stabilitu v Unii.

               (10)

               Evropská rada pro systémová rizika (ESRB) hraje roli při zajišťování toho, aby se ve vztahu k určité třetí zemi v rámci Unie zpravidla uplatňovaly stejné sazby proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím. ESRB má výslovný mandát zajišťovat soudržnost těchto sazeb podle čl. 139 odst. 3 směrnice 2013/36/EU. ESRB má za to, že tento mandát může nejlépe naplnit podporou soudržného přístupu v rámci Unie, pokud se týká uznávání a stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím.

               (11)

               Záměrem tohoto doporučení je zajistit, aby se pro expozice vůči určité třetí zemi v rámci Unie zpravidla uplatňovala stejná sazba proticyklické kapitálové rezervy. Toto doporučení zahrnuje: a) uznání sazby proticyklické kapitálové rezervy, kterou stanovil příslušný orgán třetí země pro tuto třetí zemi, pověřenými orgány; b) stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy ze strany pověřených orgánů pro expozice vůči třetí zemi; c) stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy ze strany pověřených orgánů v nižší výši, pokud rizika v určité třetí zemi odeznívají nebo se naplňují; a d) oznámení sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči třetí zemi ze strany pověřených orgánů.

               (12)

               Záměrem doporučení A je zajistit, aby pověřené orgány typicky uznávaly stejnou sazbu proticyklické kapitálové rezervy, kterou stanovil určitý orgán třetí země pro tuto třetí zemi. Za tímto účelem toto doporučení vychází z požadavku práva Unie s výhradou přechodných ustanovení zcela uznávat sazby proticyklických kapitálových rezerv až do výše 2,5 %. Doporučuje se, aby pověřené orgány prostřednictvím ESRB koordinovaly uznávání sazeb proticyklických kapitálových rezerv převyšujících 2,5 %. Pokud k tomuto dojde, vydá ESRB doporučení, na jehož základě pověřeným orgánům poskytne pokyny, zda a v jakém rozsahu by vyšší sazba proticyklické kapitálové rezervy stanovená třetí zemí měla být uznána. Zatímco stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv třetími zeměmi, které jsou členy Basilejského výboru pro bankovní dohled, bude sledovat sekretariát ESRB, měly by pověřené orgány informovat ESRB v případě, že třetí země, která není členem Basilejského výboru pro bankovní dohled, stanoví sazbu proticyklické kapitálové rezervy vyšší než 2,5 %. Dále se doporučuje, aby pověřené orgány vyrozuměly ESRB, pokud mají nejasnosti v tom směru, zda by určité opatření přijaté třetí zemí mělo být uznáno jako proticyklická kapitálová rezerva podle směrnice 2013/36/EU. V takových případech ESRB vydá doporučení s cílem poskytnout pokyny.

               (13)

               Záměrem doporučení B je zajistit, aby pověřené orgány při výkonu své pravomoci stanovit sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči určité třetí zemi tuto sazby stanovily ve stejné výši. Pověřené orgány se vyzývají, aby vykonávaly své pravomoci na základě článku 139 směrnice 2013/36/EU. Pověřené orgány by zejména měly zjistit, vůči kterým třetím zemím má bankovní systém v jejich jurisdikci podstatné expozice. Dále by měly sledovat vývoj v těchto třetích zemích se zaměřením na známky nadměrného růstu úvěrů. Pokud pověřené orgány zjistí tyto známky v jedné ze třetích zemí, kterou sledují, a mají-li za to, že je třeba stanovit sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči této třetí zemi, měly by informovat ESRB. Má-li ESRB za to, že kroky ke zmírnění rizika by měly být koordinovány v rámci Unie, vydá pověřeným orgánům doporučení ke stanovení přiměřené sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči dané třetí zemi.

               (14)

               Záměrem doporučení C je zajistit, aby se v případě, kdy je odůvodněno stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči určité třetí zemi v nižší výši, protože rizika buď odeznívají, nebo se naplňují, v rámci Unie uplatňovala stejná nižší sazba proticyklických kapitálových rezerv. Za tímto účelem se doporučuje, aby pověřené orgány při stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči určité třetí zemi v nižší výši postupovaly stejně, jako postupovaly při zvýšení sazby proticyklické kapitálové rezervy. To znamená, že pokud pověřené orgány v souladu s doporučením ESRB uznaly nebo stanovily sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči třetí zemi, měly by s ESRB spolupracovat s cílem stanovit přiměřenou výši sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči třetí zemi, pokud dotčená třetí země sazbu proticyklické kapitálové rezervy stanoví v nižší výši. Pokud k tomuto dojde, vydá ESRB doporučení, na jehož základě pověřeným orgánům poskytne pokyny k přiměřené sazbě proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči dané třetí zemi. Zatímco stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv třetími zeměmi, které jsou členy Basilejského výboru pro bankovní dohled, bude sledovat ESRB, měly by pověřené orgány informovat ESRB v případě, že třetí země, která není členem Basilejského výboru pro bankovní dohled, stanoví sazbu proticyklické kapitálové rezervy v nižší výši. Dále se doporučuje, aby pověřené orgány, které uznaly nebo stanovily sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči třetí zemi v návaznosti na doporučení ESRB, vyrozuměly ESRB, mají-li za to, že rizika v dané třetí zemi odezněla nebo se naplňují.

               (15)

               Záměrem doporučení D je zajistit, aby rozhodnutí o sazbách proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím byla v rámci Unie jasně oznamována. To by mělo napomoci ke zvládnutí očekávání veřejnosti, zajistit, aby postupy pověřených orgánů mohly být koordinovány a aby byla zlepšena důvěryhodnost, odpovědnost a účinnost makroobezřetnostní politiky. Za tímto účelem by pověřené orgány měly na uznávání, stanovení a snižování sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím uplatňovat stejnou zásadu, která je v doporučení ESRB/2014/1 vymezena pro oznamování sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro tuzemské expozice.

               (16)

               Podle článku 136 směrnice 2013/36/EU každý členský stát pověří veřejný orgán nebo subjekt, jehož povinností bude určovat a uznávat sazby proticyklických kapitálových rezerv. Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (5) svěřuje zvláštní úkoly Evropské centrální bance (ECB). ECB může na proticyklické kapitálové rezervy uplatňovat požadavky vyšší, než ty, které uplatňují vnitrostátní pověřené orgány, které se účastní jednotného mechanismu dohledu, a má veškerá práva a povinnosti, jež mají na základě příslušných právních předpisů Unie pověřené orgány. Výlučně za tímto účelem se ECB považuje za pověřený orgán.

               (17)

               Doporučení ESRB se zveřejňují poté, co generální rada o svém záměru je zveřejnit informovala Radu a dala jí příležitost se k tomuto záměru vyjádřit,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   ODDÍL 1

      DOPORUČENÍ

      Doporučení A - Uznávání sazeb proticyklických kapitálových rezerv stanovených orgány třetích zemí

               1.

               Pokud příslušný orgán třetí země stanoví sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro tuto třetí zemi, která je vyšší než 2,5 %, pověřeným orgánům se doporučuje, aby neprodleně ESRB vyrozuměly s cílem získat pokyny k jednotnému uznávání v rámci Unie s výjimkou případů, kdy sazba platí pro zemi, která je členem Basilejského výboru pro bankovní dohled, nebo ESRB o dané sazbě proticyklické kapitálové rezervy již informoval jiný pověřený orgán. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB používaly vzor obsažený v příloze I tohoto doporučení.

               2.

               Pokud si pověřené orgány nejsou jisté, zda by určité opatření přijaté orgánem třetí země mělo být uznáno podle směrnice 2013/36/EU jako sazba proticyklické kapitálové rezervy, doporučuje se, aby neprodleně vyrozuměly ESRB, pokud ESRB již nevyrozuměl jiný pověřený orgán. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB používaly vzor obsažený v příloze I tohoto doporučení.

      Doporučení B - Stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím

               1.

               Pověřeným orgánům se doporučuje, aby jednou za rok určily, které třetí země se považují za významné. Toto určení by mělo vycházet zejména z kvantitativních informací o expozicích institucí s vnitrostátním povolením vůči třetím zemím. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby ESRB ve druhém čtvrtletí každého roku předkládaly seznam těchto významných třetích zemí, a to za použití vzoru v příloze II tohoto doporučení.

               2.

               Pověřeným orgánům se doporučuje, aby alespoň jednou ročně sledovaly rizika vyplývající z nadměrného růstu úvěrů ve významných třetích zemích určených v souladu s odstavcem 1 s výjimkou zemí, které ESRB již sleduje v souladu s rozhodnutím ESRB/2015/3 (6). Pověřeným orgánům se doporučuje, aby ESRB vyrozuměly o případech, kdy rozhodnou, že nebudou sledovat významnou třetí zemi, jelikož tuto zemi již sleduje ESRB v souladu s rozhodnutím ESRB/2015/3. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB v těchto případech používaly vzor obsažený v příloze II tohoto doporučení.

               3.

               Pověřeným orgánům se doporučuje, aby ESRB vyrozuměly o situacích, kdy mají za to, že příslušný orgán třetí země by měl stanovit a zveřejnit sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro tuto třetí zemi, nebo kdy výši sazby proticyklické kapitálové rezervy, kterou příslušný orgán třetí země stanovil a zveřejnil pro tuto třetí zemi, nelze považovat za dostatečnou pro účely ochrany tuzemských finančních institucí před riziky vyplývajícími z nadměrného růstu úvěrů v předmětné třetí zemi. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB o těchto skutečnostech používaly vzor obsažený v příloze I tohoto doporučení.

      Doporučení C - Stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím v nižší výši

               1.

               Je-li sazba proticyklické kapitálové rezervy, kterou příslušný orgán třetí země stanovil pro tuto třetí zemi, uznána na základě doporučení ESRB a příslušný orgán třetí země stanoví sazbu proticyklické kapitálové rezervy v nižší výši, pověřeným orgánům se doporučuje, aby ESRB neprodleně vyrozuměly s cílem získat pokyny k jednotnému uznávání nebo stanovení nových nižších sazeb proticyklických kapitálových rezerv s výjimkou případů, kdy předmětná sazba platí pro zemi, která je členem Basilejského výboru pro bankovní dohled, nebo ESRB o nové nižší sazbě proticyklické kapitálové rezervy již informoval jiný pověřený orgán. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB o těchto skutečnostech používaly vzor obsažený v příloze I tohoto doporučení.

               2.

               Pokud příslušný orgán třetí země stanoví sazbu proticyklické kapitálové rezervy v nižší výši a sazba proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči této třetí zemi byla stanovena na základě doporučení ESRB, pověřeným orgánům se doporučuje, aby o těchto skutečnostech neprodleně vyrozuměly ESRB s cílem získat pokyny v tom směru, zda by se nižší sazba proticyklické kapitálové rezervy měla uplatňovat na expozice vůči této třetí zemi, s výjimkou případů, kdy předmětná sazba platí pro zemi, která je členem Basilejského výboru pro bankovní dohled, nebo ESRB o nové nižší sazbě proticyklické kapitálové rezervy již informoval jiný pověřený orgán. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB o těchto skutečnostech používaly vzor obsažený v příloze I tohoto doporučení.

               3.

               Byla-li sazba proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči třetí zemi stanovena na základě doporučení ESRB a pověřený orgán má za to, že rizika odeznívají nebo se naplňují, pověřenému orgánu se doporučuje, aby o těchto skutečnostech neprodleně informoval ESRB s cílem získat pokyny v tom směru, zda by se nižší sazba proticyklické kapitálové rezervy měla uplatňovat na expozice vůči této třetí zemi, s výjimkou případů, kdy ESRB o této sazbě již informoval jiný pověřený orgán. Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pro účely vyrozumění ESRB o těchto skutečnostech používaly vzor obsažený v příloze I tohoto doporučení.

      Doporučení D - Oznamování rozhodnutí o uznání a stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím

   Pověřeným orgánům se doporučuje, aby pozměnily své strategie a rámce pro komunikaci, vypracované v souladu se zásadou č. 5 doporučení A v oddílu 1 doporučení ESRB/2014/1, tak aby zahrnovaly rozhodnutí o uznání a stanovení sazeb proticyklických kapitálových sazeb pro expozice vůči třetím zemím.
   ODDÍL 2

      PROVÁDĚNÍ

   1.   Výklad pojmů

   Pro účely tohoto doporučení:

               a)

               má výraz „sazba proticyklické kapitálové rezervy“ stejný význam jako v čl. 128 odst. 7 směrnice 2013/36/EU;

               b)

               „pověřený orgán“ má stejný význam jako v doporučení ESRB/2014/1;

               c)

               „institucí s vnitrostátním povolením“ se rozumí instituce, která má povolení v členském státě, na jehož území vykonává působnost určitý pověřený orgán odpovědný za stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy;

               d)

               „podstatnými expozicemi“ se rozumí expozice, které by mohly případně vést ke značným ztrátám na straně institucí s vnitrostátním povolením v dané jurisdikci, což by mělo negativní dopad na finanční stabilitu v této jurisdikci;

               e)

               „významnou třetí zemí“ se rozumí třetí země, vůči které mají instituce s vnitrostátním povolením podstatné expozice;

               f)

               „příslušným orgánem třetí země“ se rozumí veřejný orgán nebo subjekt, který odpovídá za stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv v třetí zemi;

               g)

               „třetí zemí“ se rozumí jakákoli jurisdikce mimo Evropský hospodářský prostor.

         2.   Kritéria pro dodržování souladu s tímto doporučením

   Příjemci doporučení by měli informovat o opatřeních, která přijali v reakci na toto doporučení, nebo náležitě zdůvodnit případnou nečinnost. Jejich zprávy by měly zahrnovat přinejmenším:

               a)

               informace o druhu přijatého opatření a jeho časovém rámci;

               b)

               zhodnocení toho, zda přijatá opatření naplnila cíle tohoto doporučení;

               c)

               podrobné zdůvodnění nečinnosti či jakéhokoli odchýlení od tohoto doporučení, a to včetně zdůvodnění případného prodlení při podávání zpráv.

         3.   Časový rámec pro návazné kroky

               1.

               Příjemci doporučení se vyzývají, aby v souladu s níže uvedenými lhůtami informovali ESRB, Radu a Komisi o opatřeních, která přijali v reakci na toto doporučení, nebo aby zdůvodnili případnou nečinnost.

               2.

                  Doporučení A – Pověřené orgány se vyzývají, aby v případě, že nastane situace předpokládaná v příslušném doporučení, neprodleně provedly doporučení A.1 a A.2 a aby ESRB do 31. prosince 2020 předložily zprávu o provádění doporučení A.1 a A.2.

               3.

                  Doporučení B – Pověřené orgány se vyzývají, aby:

                           a)

                           ESRB do 31. prosince 2016 předaly seznam kritérií pro účely hodnocení významnosti příslušných třetích zemí s cílem provést doporučení B.1;

                           b)

                           v případě, že nastane situace předpokládaná v příslušném doporučení, neprodleně provedly doporučení B.1 a aby ESRB do 31. prosince 2020 předložily zprávu o provádění doporučení B.1;

                           c)

                           do 31. prosince 2016 podaly ESRB zprávu o tom, jak s cílem provést doporučení B.2 sledují rizika vyplývající z nadměrného růstu úvěrů ve významných třetích zemích;

                           d)

                           v případě, že nastane situace předpokládaná v příslušném doporučení, neprodleně provedly doporučení B.3 a aby ESRB do 31. prosince 2020 předložily zprávu o provádění doporučení B.3;

               4.

                  Doporučení C – Pověřené orgány se vyzývají, aby v případě, že nastane situace předpokládaná v příslušném doporučení, neprodleně provedly doporučení C.1, C.2 a C.3 a aby ESRB do 31. prosince 2020 předložily zprávu o provádění doporučení C.1, C.2 a C.3.

               5.

                  Doporučení D – Pověřené orgány se vyzývají, aby do 31. prosince 2016 ESRB podaly zprávu o provádění doporučení D.

               6.

               Generální rada rozhodne o tom, kdy je třeba toto doporučení přezkoumat či aktualizovat s ohledem na zkušenosti získané při stanovování a uznávání sazeb proticyklických kapitálových rezerv pro expozice vůči třetím zemím v souladu se směrnicí 2013/36/EU nebo s ohledem na vývoj mezinárodně dohodnuté praxe.

         4.   Sledování a hodnocení

               a)

               Sekretariát ESRB:

                           i)

                           napomáhá příjemcům doporučení mimo jiné tím, že usnadňuje koordinované podávání informací, poskytuje jim příslušné vzory a v případě nutnosti upřesňuje postup a lhůty pro dodržování tohoto doporučení;

                           ii)

                           ověřuje dodržování tohoto doporučení ze strany příjemců doporučení, a to mj. i poskytnutím pomoci na jejich žádost, a předkládá zprávy o dodržování tohoto doporučení generální radě.

               b)

               Generální rada hodnotí přijatá opatření a zdůvodnění oznámená příjemci doporučení a rozhoduje o tom, zda toto doporučení bylo či nebylo dodrženo a zda jeho příjemci řádně zdůvodnili svou nečinnost či nikoli.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 11. prosince 2015.

            Předseda ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (3)  Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4.

      (4)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2014/1 ze dne 18. června 2014 o pokynech ke stanovení sazeb proticyklických kapitálových rezerv (Úř. věst. C 293, 2.9.2014, s. 1).

      (5)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).

      (6)  Anglické znění je k dispozici na internetových stránkách ESRB www.esrb.europa.eu

      PŘÍLOHA I
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.

      PŘÍLOHA II
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.


Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Řecka na období 2005-2008


title: Doporučení komise Radě ve věci schválení dohody o spolupráci při mírovém využití jaderné energie mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii (Euratom) a vládou Republiky Kazachstán

text:
Důležité právní upozornění

|

52006DC0617

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 24.10.2006KOM(2006) 617 v konečném zněníDOPORUČENÍ KOMISE RADĚve věci schválení dohody o spolupráci při mírovém využití jaderné energie mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii (Euratom) a vládou Republiky KazachstánDOPORUčENÍ KOMISE RADěve věci schválení dohody o spolupráci při mírovém využití jaderné energie mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii (Euratom) a vládou Republiky Kazachstán1. ÚVODDohoda o partnerství a spolupráci[1] uzavřená mezi EU a Republikou Kazachstán (dále jen Kazachstán) v článku 18 stanoví, že Evropské společenství pro atomovou energii a Kazachstán uzavřou dohodu o obchodování s jaderným materiálem.Dne 27. června 2000 přijala Rada rozhodnutí[2], kterým se vydávají Komisi pokyny pro jednání o dohodě o spolupráci v oblasti jaderné energie mezi Euratomem a Kazachstánem.Dne 18. ledna 2001 předložila Komise kazašským orgánům první návrh dohody s návrhem na zahájení jednání.Jednání trvala do září 2006, kdy byl text oběma stranami schválen.Účelem dohody je završit dosavadní spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti a termonukleární fúze zahájením spolupráce v oblasti mírového využití jaderné energie mezi EU a Kazachstánem, který je potenciálním hlavním dodavatelem uranu.2. VÝZNAM DOHODYVýznam uzavření této dohody vychází zejména z obchodních potřeb. Kazachstán je držitelem přibližně 20 % známých světových zásob uranu, což z něj činí z hlediska objemu třetího největšího výrobce uranu na světě. V několika oblastech také vyvíjel jaderné aktivity, zejména v průmyslu zpracování a výzkumu uranu.Zájem Euratomu na podepsání této dohody vychází ze skutečnosti, že Kazachstán je jedním z potenciálních hlavních dodavatelů přírodního uranu. V současnosti představuje přímý dovoz kazašského uranu do EU pouze 3 % z celkového objemu dovozu uranu. Avšak v posledních letech se objem dovozu kazašského uranu zvyšoval (v roce 2005 se ve srovnání s rokem 2004 téměř ztrojnásobil) a očekává se, že nadále poroste. Dohoda je uzavřena na počáteční období deseti let. To představuje potenciální obchodní hodnotu několik stovek milionů eur.Usnadnění obchodu v oblasti jaderné energie je v souladu s politikou Společenství v oblasti zabezpečení dodávek energie a diverzifikace zdrojů energie. Tato dohoda by evropským společnostem působícím v oblasti těžby uranu a obchodu s uranem zajišťovala snadnější přístup na kazašský trh. V současnosti pouze jediná evropská společnost úspěšně uzavřela partnerství s kazašskou společností na těžbě uranu .Navíc by uzavření této dohody upevnilo závazek Kazašské republiky, Společenství a vlád členských států Evropské unie o nešíření jaderných zbraní, a také posilování a důsledné uplatňování záruk a kontroly vývozu a opatření k fyzické kontrole jaderného materiálu.3. OBECNÝ NÁSTIN DOHODYPředmětem dohody je spolupráce při mírovém využití jaderné energie mezi Euratomem a Kazachstánem. Rozsah spolupráce zahrnuje zejména jadernou bezpečnost, řízenou termonukleární fúzi, jaderný výzkum a vývoj a obchod s jaderným materiálem a poskytování služeb v oblasti cyklu jaderného paliva (článek 3). Tento rozsah lze po dohodě obou stran rozšířit (článek 8).Tato dohoda vychází ze dvou dohod v oblasti jaderné bezpečnosti a termonukleární fúze, které vstoupily v platnost v červnu 2003[3] a dubnu 2004[4] (články 4 a 5).Tato dohoda stanovuje způsob a rozsah spolupráce mezi Euratomem a Kazachstánem v oblasti jaderného výzkumu a vývoje (článek 6). Spolupráce zahrnuje jaderné aktivity, zejména na poli medicíny a průmyslu. Týká se také hodnocení dopadu využití jaderné energie na životní prostředí. Tato spolupráce může mít podobu výměny informací, odborníků a jaderného zařízení, stejně jako společných studií a aktivit. Jednotlivým projektům může předcházet vypracování podrobnějších opatření pokrývajících různá ustanovení. Náklady na tyto aktivity ponese strana, které tyto náklady vzniknou.Zvláštní pozornost je věnována obchodu s jaderným materiálem (článek 7). Tato dohoda obsahuje soubor ustanovení definujících kritéria pro převod jaderného materiálu a způsob řešení konfliktních situací. Důraz je kladen na nutnost použití materiálu pro mírové účely a v souladu s dohodami o zárukách (pokud jde o Společenství: se zárukami Smlouvy o Euratomu a zárukami MAAE a jejich dodatkovými protokoly[5], stejně jako se samostatnými trojstrannými dohodami Euratomu a MAAE s členskými státy[6], Francií[7] a Spojeným královstvím[8]; pokud jde o Kazachstán: se zárukami MAAE[9] a jejich dodatkovými protokoly) a na jejich převod, který musí být v souladu s ustanoveními mezinárodní úmluvy o fyzické ochraně jaderných materiálů[10].Tato dohoda také nově formuluje zásady volného pohybu jaderného materiálu v rámci Společenství, zaručuje, že obchod s ním a poskytování příslušných služeb mezi stranami budou realizovány za tržní ceny a odstraňuje administrativní překážky, jako je schvalování dovozu a vývozu, které by brzdily pohyb jaderného materiálu po území stran.Otázky duševního vlastnictví (článek 10) jsou podrobně řešeny v dohodách o spolupráci v oblastech jaderné bezpečnosti a řízené termonukleární fúze.Strany se zavazují k pravidelným konzultacím v rámci dohody o partnerství a spolupráci (článek 11). Dohody o partnerství a spolupráci se využijí také pro řešení jakýchkoli sporů týkajících se uplatnění nebo výkladu této dohody.Počátečné doba platnosti této dohody bude 10 let a v případě porušení jakéhokoli jejího podstatného ustanovení bude možné její pozastavení nebo zrušení (článek 13).4. ZÁVěRKomise má za to, že dohoda o spolupráci při mírovém využití jaderné energie mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a vládou Republiky Kazachstán, jejíž schválení se navrhuje:-  je v souladu se směrnicí pro vyjednávání vydanou Radou dne 26. června 2000,-  potvrzuje jasný závazek dvou stran ve smyslu nešíření jaderných zbraní a vysoké míry jaderné bezpečnosti v zájmu zaručení mírového a bezpečného využití jaderné energie,-  je v souladu s politikou Společenství v oblasti zabezpečení dodávek energie,-  společně s dohodami o termonukleární fúzi a jaderné bezpečnosti, již podepsanými mezi stranami, bude představovat celkový soubor opatření pro spolupráci v oblasti jaderné energie,-  posílí obchodní a politické vztahy mezi Evropskou unií a Republikou Kazachstán.Komise proto Radě doporučuje schválit, v souladu s druhým odstavcem čl. 101 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, dohody o spolupráci při mírovém využití jaderné energie mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a vládou Republiky Kazachstán, která je přílohou tohoto dokumentu.PřÍLOHADOHODA O SPOLUPRÁCI PřI MÍROVÉM VYUžITÍ JADERNÉ ENERGIE MEZI EVROPSKÝM SPOLEčENSTVÍM PRO ATOMOVOU ENERGII A VLÁDOU REPUBLIKY KAZACHSTÁNEvropské společenství pro atomovou energii, dále jen „Společenství“,a vláda Republiky Kazachstán, dále jen „vláda Kazachstánu”,v obou případech dále též jen „strana“, případně „strany“,S VĚDOMÍM toho, že dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Republikou Kazachstán, která vstoupila v platnost dne 1. července 1999, stanoví, že obchod s jadernými materiály bude podléhat ustanovením zvláštní dohody, která má být uzavřena mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a vládou Kazachstánu,VZHLEDEM K TOMU, že strany podepsaly dohodu o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Republikou Kazachstán v oblasti jaderné bezpečnosti, která vstoupila v platnost dne 1. června 2003 a dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a vládou Kazachstánu v oblasti řízené termonukleární fúze, která vstoupila v platnost dne 13. dubna 2004,VZHLEDEM K TOMU, že všechny členské státy Společenství a Republika Kazachstán jsou stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, dále jen „smlouva o nešíření“,VZHLEDEM K TOMU, že Společenství, jeho členské státy a Republika Kazachstán jsou odhodlány zajistit, aby se výzkum, vývoj a využívání jaderné energie pro mírové účely prováděly způsobem, který je v souladu s cíli smlouvy o nešíření,VZHLEDEM K TOMU, že ve Společenství jsou uplatňovány jaderné záruky jak podle hlavy II kapitoly VII Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, dále jen „Smlouva o Euratomu“, tak podle dohody o zárukách uzavřených mezi Společenstvím, jeho členskými státy a Mezinárodní agenturou pro atomovou energii, dále jen „MAAE“, a v republice Kazachstán podle dohody podle o uplatňování záruk mezi Republikou Kazachstán a Mezinárodní agenturou pro atomovou energii v souvislosti se smlouvou o nešíření, která byla uzavřena dne 11. srpna 1995, dále jen „dohoda o uplatňování záruk,“VZHLEDEM K TOMU, že Společenství, jeho členské státy a vláda Kazachstánu znovu potvrzují podporu MAAE a jejímu posílenému systému záruk,VZHLEDEM K TOMU, že strany usnadní obchod s jadernými materiály mezi sebou nebo mezi osobami nebo podnikateli usazenými na území Společenství a Republiky Kazachstán ve vzájemném zájmu výrobců, odvětví cyklu jaderného paliva, distributorů a spotřebitelů,VZHLEDEM K TOMU, že se musí vzít v úvahu závazky přijaté vládou každého členského státu Společenství a vládou Republiky Kazachstán v rámci Sdružení jaderných dodavatelů,VZHLEDEM K TOMU, že je vhodné posílit základnu pro spolupráci mezi stranami v oblasti civilního využití jaderné energie prostřednictvím rámcové dohody,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1DEFINICEPro účely této dohody se1. „jaderným materiálem“ rozumí jakýkoli výchozí materiál nebo zvláštní štěpný materiál ve smyslu definic v článku XX Statutu MAAE;2. „Společenstvím“ rozumí jak:a) právnická osoba vytvořená Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, strana této dohody, takb) území, na nichž je tato smlouva použitelná;3. „kompetentními orgány stran“:a) v případě Společenství rozumí Evropská komise;b) v případě vlády Kazachstánu rozumí Komise pro atomovou energii Ministerstva energetiky a nerostných zdrojů Republiky Kazachstán.V případě jakékoli změny vyrozumí dotčená strana prostřednictvím diplomatických kanálů druhou stranu.Článek 2CÍLCílem této dohody je poskytnout rámec pro spolupráci mezi stranami při mírovém využití jaderné energie, aby byla posílena celková spolupráce mezi Společenstvím a Republikou Kazachstán na základě vzájemného prospěchu a vzájemnosti, aniž jsou dotčeny příslušné pravomoci jednotlivých stran.Článek 3OBLASTI SPOLUPRÁCE1. Strany mohou spolupracovat při mírovém využití jaderné energie způsobem stanoveným v článcích 4 až 8 této dohody v těchto oblastech:a) jaderná bezpečnost (článek 4);b) řízená termonukleární fúze (článek 5);c) jaderný výzkum a vývoj v oblastech mírového využití jaderné energie, které nejsou stanoveny v písmenu a) a b) odstavci 1 tohoto článku (článek 6);d) obchod s jadernými materiály a poskytování služeb cyklu jaderného paliva (článek 7);e) jiné oblasti týkající se předmětu této dohody (článek 8).2. Spolupráce uvedená v tomto článku se uskutečňuje nejen mezi stranami, ale také mezi osobami a podnikateli usazenými ve Společenství nebo v republice Kazachstán.Článek 4JADERNÁ BEZPEčNOSTSpolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti se uskutečňuje podle dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Republikou Kazachstán v oblasti jaderné bezpečnosti, která vstoupila v platnost dne 1. června 2003.Článek 5řÍZENÁ TERMONUKLEÁRNÍ FÚZESpolupráce v oblasti řízené termonukleární fúze se uskutečňuje podle dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Republikou Kazachstán v oblasti řízené termonukleární fúze, která vstoupila v platnost dne 13. dubna 2004.Článek 6VÝZKUM A VÝVOJ V DALšÍCH OBLASTECH MÍROVÉHO VYUžITÍ JADERNÉ ENERGIE1. Spolupráce se vztahuje i na jiné činnosti jaderného výzkumu a vývoje v oblasti společného zájmu stran, než jsou činnosti stanovené v článcích 4 a 5 této dohody, podle dohody stran, pokud se na ně vztahují jejich příslušné programy.2. Spolupráce může zahrnovat zejména tyto oblasti:a) využití jaderné energie v lékařství a průmyslu, včetně výroby elektřiny;b) dopad jaderné energie na životní prostředí;c) jakékoli jiné oblasti jaderného výzkumu a vývoje, podle dohody stran, pokud se na ně vztahují jejich příslušné programy.3. Spolupráce se uskutečňuje zejména prostřednictvím:a) výměny technických informací pomocí zpráv, návštěv, seminářů, pracovních setkání atd.;b) výměny pracovníků, zejména za účelem odborného školení, mezi laboratořemi nebo zúčastněnými orgány obou stran;c) výměny vzorků, materiálů, nástrojů a přístrojů pro pokusné účely;d) vyvážené účasti na společných výzkumech a činnostech.4.a) Strany stanoví v nezbytné míře rozsah a podmínky spolupráce na jednotlivých projektech pomocí prováděcích ujednání, uzavřených kompetentními orgány stran v souladu s právními předpisy Společenství a právními předpisy Republiky Kazachstán.b) Tato prováděcí opatření se mohou mimo jiné týkat finančních ustanovení, určení úkolů vedení a podrobných ustanovení o šíření informací a právech k duševnímu vlastnictví.5. Náklady spojené se spoluprací nese strana, které tyto náklady vznikly, pokud se strany nedohodnou jinak.Článek 7OBCHODOVÁNÍ S JADERNÝMI MATERIÁLY APOSKYTOVÁNÍ PřÍSLUšNÝCH SLUžEB1. Na jaderný materiál převáděný mezi smluvními stranami přímo nebo prostřednictvím třetí země se vztahuje tato dohoda od okamžiku vstupu na výsostné území Společenství nebo Republiky Kazachstán za podmínky, že dodávající strana podala před uskutečněním přepravy nebo v jejím průběhu přijímající straně písemné oznámení, v souladu s postupy podle správního ujednání, které uzavřou kompetentní orgány smluvních stran.2. Na jaderný materiál uvedený v odstavci 1 tohoto článku se vztahují ustanovení této dohody do okamžiku:a) rozhodnutí v souladu s ustanoveními o ukončení záruk příslušné dohody zmíněné v odst. 6 písm. b) tohoto článku, že již není použitelný pro žádnou jadernou činnost významnou z hlediska záruk, nebo že není dále obnovitelný;b) převodu mimo výsostné území Společenství nebo Republiky Kazachstán v souladu s odst. 6 písm. e) tohoto článku; neboc) uzavření písemné dohody stran v tom smyslu, že se na materiál dále této dohoda nevztahuje.3. Jakýkoli převod jaderného materiálu uskutečněný v rámci spolupráce musí být uskutečněn v souladu s příslušnými mezinárodními závazky Společenství, jeho členských států a Republiky Kazachstán ve vztahu k mírovému využití jaderné energie, jak jsou uvedeny v odstavci 6 tohoto článku.4. Obchodování s jadernými materiály a poskytování příslušných služeb mezi stranami se uskutečňuje podle tržních cen.5. Strany se snaží vyhýbat sporům, které by si vyžádaly při jejich vzájemném obchodování s jadernými materiály přijetí opatření na ochranu obchodu. Jestliže však při vzájemném obchodování s jadernými materiály vzniknou potíže, které by mohly vést k závažnému narušení životaschopnosti jaderného průmyslu, včetně těžby uranu, ve Společenství nebo v Republice Kazachstán, mohou strany požádat o jednání, která se uskuteční co nejdříve v rámci pracovního výboru, přičemž strany stanoví postup svolání, období a úroveň účastníků, kteří mají vést jednání.Jestliže se při jednáních nenalezne vzájemně přijatelné řešení těchto potíží, strana, která o jednání požádala, může přijmout příslušná opatření na ochranu obchodu, aby potíže vyřešila nebo zmírnila jejich dopad, v souladu s právními předpisy Společenství a Republiky Kazachstán a s příslušnými zásadami mezinárodního práva.Prováděním pátého odstavce tohoto článku není dotčena Smlouva o Euratomu ani její sekundární právní předpisy.6. Na převod jaderného materiálu se vztahují následující podmínky:a) tento jaderný materiál musí být využíván pro civilní účely, nikoli pro jakékoli jaderné výbušné zařízení nebo výzkum či vývoj takového zařízení;b) tento jaderný materiál podléhá:1) ve Společenství zárukám Euratomu podle Smlouvy o Euratomu a zárukám MAAE podle následujících dohod o zárukách, které se na něj vztahují, ve znění jejich změn a nahrazení, pokud je požadováno zajištění podle smlouvy o nešíření:-  Dohoda mezi členskými státy Společenství, které nevlastní jaderné zbraně, Euratomem a Mezinárodní agenturou pro atomovou energii, která vstoupila v platnost dne 21. února 1977 (zveřejněna jako INFCIRC/193);-  Dohoda mezi Francií, Euratomem a MAAE, která vstoupila v platnost dne 12. září 1981 (zveřejněna jako INFCIRC/290);-  Dohoda mezi Spojeným královstvím, Euratomem a MAAE, která vstoupila v platnost dne 14. srpna 1978 (zveřejněna jako INFCIRC/263);doplněné Dodatkovými protokoly uzavřenými dne 30. dubna 2004 na základě dokumentu zveřejněného jako INFCIRC/540 (Dodatkový modelový protokol k dohodám mezi státy a MAAE pro uplatnění záruk);2) v Republice Kazachstán dohodě o zárukách, která vstoupila v platnost dne 11. srpna 1995 (zveřejněné jako INFCIRC/504) a doplněné Dodatkovým protokolem k dohodě mezi Republikou Kazachstán a MAAE o uplatnění záruk v souladu se smlouvou o nešíření, uzavřené dne 6. února 2004 na základě dokumentu zveřejněného jako INFCIRC/540 (Dodatkový modelový protokol k dohodám mezi státy a MAAE pro uplatnění záruk), je-li v platnosti;c) jestliže provádění kterékoli dohody s MAAE zmíněné v písmenu b) odst. 6 tohoto článku je z jakéhokoli důvodu ve Společenství nebo v Republice Kazachstán pozastaveno nebo ukončeno, uzavře příslušná strana s MAAE dohodu se stejnou účinností a stejným zajištěním jako dohody o zárukách zmíněné v písm. b) bodě 1) nebo 2) odst. 6, nebo, jestliže to není možné,pokud jde o Společenství, bude uplatňovat záruky založené na systému záruk Euratomu se stejnou účinností a stejným zajištěním jako dohody o zárukách zmíněné v písm. b) bodě 1) odst. 6, nebo, jestliže to není možné,se strany dohodnou na režimu používání záruk se stejnou účinností a stejným zajištěním jako dohody o zárukách zmíněné v písm. b) bodě 1) nebo 2) odst. 6;d) uplatňování fyzických ochranných opatření na úrovních, které splňují nejméně kritéria stanovená v příloze C dokumentu MAAE INFCIRC/254/rev. 6/část 1 (Pokyny pro převod jaderných materiálů) v platném znění; dále ve vztahu k tomuto dokumentu členské státy Společenství, případně Evropská komise, a Republika Kazachstán přihlížejí při uplatňování fyzických ochranných opatření k doporučením dokumentu MAAE INFCIRC/225/rev. 4 opravené znění (Fyzická ochrana jaderného materiálu a jaderných zařízení) v platném znění. Mezinárodní přeprava podléhá ustanovením Mezinárodní úmluvy o fyzické ochraně jaderného materiálu (dokument MAAE INFCIRC/274/rev. 1) v platném znění přijatém stranami a členskými státy Společenství a předpisům MAAE pro bezpečnou přepravu radioaktivních materiálů (bezpečnostní normy MAAE, série č. TS-R-1/ ST-1, v platném znění), v platném znění, převedeném vzhledem k právním předpisům Společenství a Republiky Kazachstán;e) následné převody materiálů, na které se vztahuje tento článek, mimo výsostné území Společenství nebo Republiky Kazachstán se provádějí pouze za podmínek Pokynů pro převod jaderných materiálů stanovených v dokumentu MAAE INFCIRC/254/rev. 6/část 1 v platném znění.7. Žádná administrativní opatření, týkající se obchodu, průmyslové činnosti nebo pohybu jaderného materiálu na území Společenství nebo Republiky Kazachstán, nesmějí být používána k omezení obchodu nebo jako překážka obchodním zájmům kterékoli strany v oblasti mírového využívání jaderné energie na mezinárodní nebo vnitrostátní úrovni.Ustanovení této dohody se nesmějí používat tak, aby bránila volnému pohybu jaderného materiálu na území Společenství.Prováděním sedmého odstavce tohoto článku není dotčena Smlouva o Euratomu ani její sekundární právní předpisy.8. Bez ohledu na pozastavení nebo ukončení této dohody z jakéhokoli důvodu platí odst. 6 tohoto článku i nadále tak dlouho, dokud se jaderný materiál, na který se vztahují tato ustanovení, nachází v působnosti kterékoli strany nebo dokud není rozhodnuto v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.Článek 8DALšÍ OBLASTI TÝKAJÍCÍ SE PřEDMěTU TÉTO DOHODY1. Strany se v rámci své příslušné působnosti mohou dohodnout na spolupráci při jiných činnostech v oblasti jaderné energie.2. Na straně Společenství musí tyto činnosti spadat pod příslušné akční programy a odpovídat předepsaným podmínkám, např. v oblastech, jako je bezpečná přeprava jaderného materiálu, záruky nebo průmyslová spolupráce na podporu určitých aspektů bezpečnosti jaderných zařízení.3. Ustanovení čl. 6 odst. 4 se pro tuto spolupráci použijí týmž způsobem.Článek 9PLATNÉ PRÁVNÍ PřEDPISYSpolupráce podle této dohody musí být v souladu s právními a správními předpisy platnými ve Společenství a v Republice Kazachstán a s mezinárodními dohodami, které strany uzavřely.Článek 10DUšEVNÍ VLASTNICTVÍVyužívání a šíření informací a práv k duševnímu vlastnictví a patentům a autorských práv souvisejících s činnostmi spolupráce podle této dohody musí být v souladu s přílohami dohod o spolupráci v oblastech jaderné bezpečnosti a řízené termonukleární fúze uvedených v článcích 4 a 5 této dohody.Článek 11KONZULTACE A ROZHODčÍ řÍZENÍ1. Strany v rámci dohody o partnerství a spolupráci vedou pravidelná jednání, aby sledovaly naplňování spolupráce podle této dohody, pokud se strany nedohodnou na zvláštních mechanismech jednání.2. Veškeré spory související s používáním nebo výkladem této dohody mohou být řešeny postupem podle článku 88 dohody o partnerství a spolupráci.Článek 12DVOUSTRANNÉ DOHODY O JADERNÉ SPOLUPRÁCI1. Ustanovení této dohody mají přednost před ustanoveními stávajících dvoustranných dohod mezi jednotlivými členskými státy Společenství a Republikou Kazachstán upravujících práva a povinnosti obsažené v této dohodě.2. V případě, že ustanovení uvedených dvoustranných dohod mezi jednotlivými členskými státy Společenství a Republikou Kazachstán upravující práva a povinnosti Republiky Kazachstán a příslušných členských států nad rámec ustanovení obsažených v této dohodě, budou tato práva a povinnosti nadále uplatňována podle příslušných dvoustranných dohod.Článek 13VSTUP V PLATNOST A DOBA TRVÁNÍ1. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si strany prostřednictvím výměny diplomatických nót o dokončení příslušných postupů, oznámí její vstup v platnost a zůstává v platnosti po období deseti let.2. Poté se tato dohoda automaticky obnovuje na pětiletá období, pokud jedna ze stran nepožádá písemně o její ukončení. Tato dohoda bude ukončena šest měsíců od data přijetí oznámení příslušné strany.3. Jestliže kterákoli strana nebo kterýkoli členský stát Společenství poruší podstatná ustanovení této dohody, může druhá strana spolupráci podle této dohody příslušným písemným oznámením zcela nebo zčásti pozastavit nebo ukončit. Před přijetím takových opatření strany jednají s cílem dosáhnout dohody o nápravných opatřeních, která by měla být přijata, a o harmonogramu, podle kterého by měla být uplatněna. Tato opatření se přijímají pouze tehdy, jestliže dohodnutá opatření nebyla přijata v dohodnuté lhůtě nebo jestliže nedošlo k dohodě ve smyslu předchozího odstavce, po uplynutí lhůty definované stranami.Článek 14Po dohodě stran mohou být do této dohody zahrnuty dodatky a změny v podobě zápisu, které budou tvořit nedílnou součást této dohody.Tato dohoda je sepsána ve dvojím vyhotovení v jazyce českém, dánském, nizozemském, anglickém, estonském, finském, francouzském, německém, řeckém, maďarském, italském, lotyšském, litevském, maltském, polském, portugalském, slovenském, slovinském, španělském, švédském a kazašském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. {rumunském a bulharském}V ……………………………dne …………………………………Za EVROPSKÉ SPOLEčENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII | Za vládu REPUBLIKY KAZACHSTÁN |[1] Úř. věst. L 196, 28.7.1999.[2] Rozhodnutí č. 91114/1/00 (C), 26.6.2000.[3] Úř. věst. L89, 26.3.2004.[4] Úř. věst. L 143, 7.6.2005.[5] INFCIRC/540.[6] Nebylo publikováno. INFCIRC 193, 14.9.1973.[7] Nebylo publikováno. INFCIRC 290, prosinec 1981.[8] Nebylo publikováno. INFCIRC 263, říjen 1978.[9] INFCIRC/504.[10] Dokument MAAE INFCIRC/274/rev.1.


				|

		52014PC0685

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o přistoupení Chorvatska k Úmluvě ze dne 29. května 2000 o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie, vypracované Radou na základě článku 34 Smlouvy o Evropské unii, a k Protokolu ze dne 16. října 2001 k této úmluvě /* COM/2014/0685 final - 2014/0321 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
Akt o podmínkách přistoupení Chorvatska k
Evropské unii[1]
z roku 2012 zjednodušil přistoupení této země k úmluvám (a
protokolům) uzavřeným členskými státy na základě
článku 34 Smlouvy o Evropské unii (bývalý článek K.3 Smlouvy o EU).
Není tedy již nezbytné, jak tomu bylo v minulosti, vyjednávat a uzavírat
zvláštní protokoly o přistoupení (které by muselo ratifikovat všech 28
členských států): akt o přistoupení v čl. 3 odst. 4 a 5
jednoduše stanoví, že Chorvatsko přistupuje k úmluvám a protokolům na
základě daného aktu.
V čl. 3 odst. 4 a 5 aktu o
přistoupení se tak stanoví, že Rada určí datum, k němuž tyto
úmluvy vstupují pro Chorvatsko v platnost, a rozhodne o provedení veškerých
úprav, které jsou nezbytné z důvodu přistoupení tohoto nového
členského státu k uvedeným úmluvám (přinejmenším přijetí
těchto úmluv v chorvatském jazyce, aby toto jazykové znění mohlo být
rovněž závazné). Rada jedná na základě doporučení Komise a po
konzultaci s Evropským parlamentem.
V příloze I aktu
o přistoupení je uveden seznam šesti úmluv a protokolů
z oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí.
Tento seznam zahrnuje Úmluvu ze dne 29.
května 2000 o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými
státy Evropské unie, vypracovanou Radou na základě článku 34 Smlouvy
o Evropské unii, a Protokol ze dne 16. října 2001 k Úmluvě o vzájemné
pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie,
vypracovaný Radou v souladu s článkem 34 Smlouvy o Evropské unii.
Účelem tohoto doporučení Komise pro
rozhodnutí Rady je provést úpravy z důvodu přistoupení Chorvatska k
výše zmíněné úmluvě a protokolu v souladu s čl. 3
odst. 4 a 5 aktu o přistoupení.
2014/0321 (NLE)
Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY
o přistoupení Chorvatska k Úmluvě
ze dne 29. května 2000 o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi
členskými státy Evropské unie, vypracované Radou na základě
článku 34 Smlouvy o Evropské unii, a k Protokolu ze dne 16. října
2001 k této úmluvě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska,
a zejména čl. 3 odst. 4 a 5 uvedeného aktu,
s ohledem na doporučení Komise[2],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Úmluva o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi
členskými státy Evropské unie (dále jen „úmluva o vzájemné právní
pomoci“), vypracovaná Radou na základě článku 34 Smlouvy o
Evropské unii, byla podepsána v Bruselu dne 29. května 2000 a vstoupila v
platnost dne 23. srpna 2005.
(2)       Úmluva o vzájemné právní
pomoci byla doplněna Protokolem ze dne 16. října 2001
k úmluvě o vzájemné právní pomoci (dále jen „protokol o vzájemné
právní pomoci“), vypracovaným Radou v souladu s článkem 34 Smlouvy o
Evropské unii, který vstoupil v platnost dne 5. října 2005.
(3)       Podle čl. 3 odst. 4 aktu
o přistoupení Chorvatsko přistupuje k úmluvám a protokolům
uzavřeným mezi členskými státy, jejichž seznam je uveden v
příloze I aktu o přistoupení. Pro Chorvatsko tyto úmluvy a
protokoly vstupují v platnost dnem, který určí Rada. Seznam zahrnuje
úmluvu o vzájemné právní pomoci a protokol o vzájemné právní pomoci.
(4)       V souladu
s čl. 3 odst. 5 aktu o přistoupení má Rada provést
veškeré úpravy, které jsou z důvodů přistoupení k uvedené úmluvě
a protokolu nezbytné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Úmluva o vzájemné právní pomoci vstoupí v
platnost dne [premier jour du premier mois suivant la date d'adoption de la
présente décision] mezi Chorvatskem a členskými státy, pro které je
tato úmluva k tomuto datu v platnosti.
Protokol o vzájemné právní pomoci vstoupí v
platnost dne [premier jour du premier mois suivant la date d'adoption de la
présente décision] mezi Chorvatskem a členskými státy, pro které je
tento protokol k tomuto datu v platnosti.
Článek 2
Znění úmluvy o vzájemné právní pomoci a
protokolu o vzájemné právní pomoci sepsané v chorvatském jazyce, které je
připojeno k tomuto rozhodnutí, je stejně závazné jako ostatní
znění uvedené úmluvy a protokolu.
Článek 3
Toto rozhodnutí
vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 112, 24.4.2012, s. 10.
[2]               Úř. věst. C […],
[…], s. […].
[3]               Úř. věst. C […], […],
s. […].


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2015 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/28

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2015 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2015
   (2015/C 272/08)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2014.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Bulharsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Bulharsku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Bulharsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Zpráva rovněž obsahuje výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Bulharsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Zejména otřesy ve finančním sektoru, k nimž došlo v roce 2014, vyvolaly obavy ohledně bankovních praktik v části vlastněné domácími subjekty, které mohou mít vážné důsledky pro finanční sektor a celkovou makroekonomickou stabilitu. Kromě toho stále záporná (i když zlepšující se) vnější pozice, nadměrný objem úvěrů v podnikovém sektoru a slabá korekce trhu práce nadále představují makroekonomická rizika a zasluhují velkou pozornost.

               (7)

               Dne 30. dubna 2015 předložilo Bulharsko svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj konvergenční program z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Bulharsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém konvergenčním programu z roku 2015 plánuje udržet celkový schodek vládního sektoru v roce 2015 na hodnotě 2,8 % HDP. Záměrem vlády je následně schodek postupně snížit na úroveň 1,3 % HDP v roce 2018. Podle konvergenčního programu vláda plánuje dosáhnout střednědobého cíle (tj. strukturálního schodku ve výši 1 % HDP) v roce 2018. Poměr veřejného dluhu k HDP by se měl průběhu trvání programu zvýšit a v roce 2018 dosáhnout téměř 31 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, jež mají podpořit dosažení plánovaných cílů v oblasti schodku od roku 2016, však nebyla dostatečně upřesněna. Podle prognózy Komise z jara 2015 má být čistý růst výdajů v roce 2015 v souladu s výdajovým kritériem. Nicméně s ohledem na zhoršení strukturálního salda (1,7 % HDP v roce 2014) existuje určité riziko odchylky od tohoto požadavku během let 2014–2015. V roce 2016 hrozí výrazné odchýlení, neboť čistý růst výdajů referenční hodnotu přesáhne o 0,9 % HDP. V obou letech budou tudíž zapotřebí další opatření. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že hrozí, že Bulharsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (9)

               Dodržování daňových předpisů je v Bulharsku i nadále velkým problémem. Je třeba komplexní strategie pro dodržování daňových předpisů založená na důkladné analýze rizik, systematickém posuzování dopadů již přijatých opatření a úzké spolupráci mezi různými orgány daňové správy.

               (10)

               Bulharský systém zdravotní péče trpí několika významnými problémy, mezi něž mimo jiné patří špatný zdravotní stav obyvatel, malý objem finančních prostředků a výrazná neefektivita ve využívání zdrojů. Střední délka života je značně pod průměrem EU a střední délka života při narození patří k nejnižším v EU. Systém je i nadále založen na nepřiměřeně velkém odvětví nemocniční péče. Přestože se financování primární a ambulantní péče v nedávných letech v nominálním vyjádření mírně zvýšilo, je jeho objem stále poměrně omezený. Fond zdravotní péče má smluvní povinnost hradit nemocnicím léčbu za předem stanovené ceny, což nemocnice motivuje k poskytování neadekvátně zacílené zdravotní péče. V roce 2014 byla přijata národní strategie pro zdravotnictví, které však chybí jasný realizační plán.

               (11)

               Otřesy v bankovním sektoru, k nimž došlo v létě roku 2014, odhalily institucionální a dohledové nedostatky. Skutečnost, že orgán dohledu nezachytil vážné problémy, jimž čelila čtvrtá největší banka v Bulharsku, Korporativna Targovska Banka (KTB), poukazuje na nedostatky v postupech dohledu nad finančním sektorem a na přehlédnutí rizika koncentrace. Byla tím oslabena důvěryhodnost bankovního dohledu, což následně vyvolalo i pochyby o zdraví ostatních částí finančního sektoru. Krize likvidity v červnu 2014 dala podnět k hloubkovému auditu v KTB, v jehož důsledku byla této bance odebrána bankovní licence. Pojištěné vklady, jejichž objem odpovídal 4,4 % HDP, byly vyplaceny s velkým zpožděním.

               (12)

               Aktivní politiky na trhu práce jsou nedostatečně rozvinuté, pokud jde o pokrytí i zacílení. Kvůli roztříštěnosti agentur je velmi náročné poskytovat nezaměstnaným a neaktivním osobám dávky a služby. Koordinace mezi úřady práce a ředitelstvím pro sociální pomoc není zaměřena na efektivní a integrované zajišťování opatření na pomoc nejzranitelnějším skupinám. Bulharsko má vysoký podíl mladých lidí, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy a kteří nejsou v kontaktu se službami zaměstnanosti, a pohybují se tak mimo dosah standardních aktivačních opatření trhu práce. Většina nezaměstnaných v Bulharsku je bez práce dlouhodobě, což nasvědčuje tomu, že je tento fenomén více strukturální než cyklický. Bulharská minimální mzda je sice v nominálním vyjádření nejnižší v Unii, ale od roku 2011 se podstatně zvýšila a vláda v nadcházejících letech plánuje další výrazná navýšení. Takovéto ostré diskreční posuny ve vládní politice stanovování mezd by mohly narušit trh práce. Pro stanovování minimální mzdy navíc neexistují jasná pravidla, takže systém vytváří nejistotu ohledně toho, zda bude dosaženo správné rovnováhy mezi podporou zaměstnanosti a konkurenceschopnosti na jedné straně a ochranou pracovních příjmů na straně druhé. Chudoba a sociální vyloučení jsou i nadále problémem, jelikož míra materiální deprivace v Bulharsku je jedna z nejvyšších v Unii. Obzvláště vysoká míra chudoby a sociálního vyloučení panuje u romské populace. Většina mladých Romů nepracuje ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Docházka romských dětí do předškolních zařízení a školek je nízká a téměř čtvrtina dětí ve věku 7–15 let je mimo vzdělávací systém.

               (13)

               Nízká kvalita systémů vzdělávání a odborné přípravy a jejich malá relevance pro trh práce brání zásobování ekonomiky pracovními silami s vhodnou kvalifikací. Míra účasti dospělých na celoživotním učení je jedna z nejnižších v Unii. Ani po letech průtahů Bulharsko dosud nepřijalo reformu zákona o školním vzdělávání a provádění strategie řešící předčasné ukončování školní docházky je stále v rané fázi. V roce 2015 byla přijata národní strategie odborného vzdělávání a přípravy na období 2014–2020 a nová strategie vyššího vzdělávání. Realizace těchto strategií by měla pomoci zdokonalit vzdělávací systém, zvýšit jeho relevanci pro ekonomiku a podporovat inovace a vytváření pracovních míst.

               (14)

               Na jaře 2015 představila vláda návrh reformy důchodového systému. Přiměřenost a udržitelnost důchodového systému závisejí na reformách, které podporují delší pracovní život s menším počtem přerušení a poskytují k němu motivaci. V roce 2013 bylo zjištěno, že 1,2 milionu důchodců pobírá důchody, které je staví pod vnitrostátní hranici chudoby. Hlavními příčinami nízkých důchodových nároků jsou předčasné důchody a krátká období plateb příspěvků. Rychlé stárnutí bulharské společnosti situaci v budoucnu pravděpodobně ještě zhorší. Je proto na místě, aby Bulharsko dále omezovalo růst výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, aby tak přispělo k dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, a to včetně provedení důkladných důchodových reforem.

               (15)

               Klíčovým stavebním kamenem podnikatelského prostředí vstřícného vůči investorům je nezávislý, vysoce kvalitní a efektivní systém soudnictví a účinné mechanismy boje s korupcí. Hlavními problémy v této oblasti jsou absence celkové koordinace, institucionální nedostatky a špatné výsledky, pokud jde o dosahování pravomocných odsouzení. Na tyto důležité oblasti politiky se zaměří mechanismus pro spolupráci a ověřování.

               (16)

               Insolvenční rámec v Bulharsku je neefektivní, zvyšuje nejistotu účastníků trhu a snižuje celkovou atraktivitu země pro investory. Úpadková řízení jsou delší než ve srovnatelných zemích a návratnost pohledávek je nízká. Potřebu efektivního rámce pro řešení úpadků je také třeba vnímat v kontextu vysoké zadluženosti nefinančních podniků v Bulharsku a úlohy takového rámce při snižování zadluženosti.

               (17)

               V roce 2014 byly přijaty strategie pro reformu veřejné správy a zavedení elektronické veřejné správy. K jejich realizaci bude zapotřebí silné politické vedení a koordinace. I přes dříve vynaložené úsilí zůstává kvalita veřejných služeb nízká. Nedostatečný rozvoj elektronické veřejné správy omezuje úsilí o zvýšení transparentnosti a snížení administrativní zátěže. Obzvláště problematické jsou postupy zadávání veřejných zakázek, které brzdí často se měnící právní rámec a nedostatečná administrativní kapacita. Ověřování ex ante nabídkových řízení se často provádí jen formálně. Současně se na veřejné zakázky uplatňují překrývající se kontroly ex post, které někdy docházejí k rozdílným závěrům. Jednou z příčin nedostatečné transparentnosti nabídkových řízení je skutečnost, že nebyla dokončena instalace plného rozsahu platforem pro elektronické zadávání veřejných zakázek. Nesrovnalosti v postupech zadávání veřejných zakázek měly v minulosti za následek značná zpoždění při provádění programů fondů EU, mají negativní dopad na podnikatelské prostředí a brání tolik potřebnému zdokonalení infrastruktury. Víceletá strategie přijatá v červenci 2014 s cílem řešit hlavní slabiny systému zadávání veřejných zakázek uvádí jasný harmonogram konkrétních kroků, které mají být podniknuty v letech 2015 a 2016. Je nutné ji realizovat.

               (18)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Bulharska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Bulharsku pro rok 2015. Posoudila také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Bulharsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Bulharsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada konvergenční program, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (20)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3 a 5,

         DOPORUČUJE Bulharsku v období 2015–2016:

               1.

               Vyhnout se v roce 2015 strukturálnímu zhoršení veřejných financí a v roce 2016 dosáhnout korekce ve výši 0,5 % HDP. Na základě komplexní analýzy rizik a hodnocení minulých opatření provést rozhodné kroky ke zlepšení výběru daní a řešení stínové ekonomiky. Zlepšit nákladovou efektivitu systému zdravotní péče, zejména provedením přezkumu cen zdravotní péče a posílením ambulantní péče a primární péče.

               2.

               Do prosince 2015 v úzké spolupráci s evropskými orgány dokončit celosystémový nezávislý přezkum kvality aktiv a zátěžový test bankovního sektoru směřující zdola nahoru. Prověřit portfolia v odvětvích důchodových fondů a pojišťovnictví. Prověřit a upevnit dohled nad bankovním i nebankovním finančním sektorem, mimo jiné posílením rámců pro řešení krizí bank a pojištění vkladů. Zlepšit správu a řízení finančních zprostředkovatelů, mimo jiné řešením rizika koncentrace a expozic spřízněných stran.

               3.

               Vypracovat integrovaný přístup vůči skupinám na okraji trhu práce, zejména starším pracovníkům a mladým lidem, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Za konzultace se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy zřídit transparentní mechanismus pro stanovování minimální mzdy a minimálních příspěvků na sociální zabezpečení s ohledem na jejich dopad na chudobu pracujících, vytváření pracovních míst a konkurenceschopnost.

               4.

               Přijmout reformu zákona o školním vzdělávání a zlepšením přístupu ke kvalitnímu vzdělávání v raných letech zvýšit účast znevýhodněných dětí, zejména romských, na vzdělávání.

               5.

               V zájmu zlepšení investičního klimatu vypracovat komplexní reformu insolvenčního rámce založenou na nejlepší mezinárodní praxi a odborných znalostech, zejména za účelem zdokonalení mechanismů předinsolvenční a mimosoudní restrukturalizace.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 7).

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2013 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2012–2016

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/47

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2013 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2012–2016
   2013/C 217/12
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2012 a stanovisko ke konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) zprávu mechanismu varování, ve které není Lotyšsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 29. dubna 2013 předložilo Lotyšsko svůj konvergenční program na období 2012–2016 a dne 2. května 2013 svůj národní program reforem na rok 2013. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Na základě posouzení konvergenčního programu podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický. Očekává se, že hospodářský růst se v průběhu programového období o něco zpomalí na zhruba 4 % ročně. Nárůst cen bude podle očekávání mírný. Schodek vládních institucí v roce 2012 poklesl značně pod referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě a v uvedeném roce bylo dosaženo střednědobého rozpočtového cíle, což je o dost dříve, než se předpokládalo v konvergenčním programu Lotyšska na období 2012–2015. Konvergenční program potvrzuje předchozí střednědobý rozpočtový cíl ve výši –0,5 %, což přiměřeně odráží cíle Paktu o stabilitě a růstu. Cílem rozpočtové strategie navržené v konvergenčním programu je udržet strukturální saldo rozpočtu, které vychází ze střednědobého rozpočtového cíle, přičemž jakékoliv odchylky je třeba omezit na dodatečný dopad systémové důchodové reformy. Tato reforma zahrnuje postupný nárůst podílu příspěvků na sociální zabezpečení, který bude odkloněn do fondového důchodového systému a bude realizován v letech 2013, 2015 a 2016. Po celkovém hodnocení, jehož referenční hodnotou bylo nově vypočtené strukturální saldo, včetně analýzy výdajů bez zohlednění diskrečních opatření, je však patrné, že strukturální saldo se v roce 2013 odchýlí od střednědobého rozpočtového cíle o 1,0 procentního bodu HDP, tj. výrazně více, než kolik činí dodatečný dopad systémové důchodové reformy, a v roce 2014 o další 0,2 procentního bodu. Očekává se, že veřejný dluh se v průběhu celého programového období udrží výrazně pod 60 %, přičemž ve srovnání s rokem 2012 (40,7 % HDP) vzroste v roce 2013 na 44,5 %, jelikož veřejná správa shromažďuje aktiva na splácení dluhu, a od roku 2014 se bude snižovat, jelikož bude zahájeno jeho splácení, a do konce programového období dosáhne 34,6 %. V lednu 2013 schválil lotyšský parlament zákon o rozpočtové kázni, který vstoupil v platnost v březnu 2013. Pokud bude řádně prováděn, významně posílí lotyšský fiskální rámec, poskytne účinný mechanismus k omezení růstu veřejných výdajů v době konjunktury a bude sloužit jako základ pro pravidly podložené víceleté plánování rozpočtu.

               (10)

               Lotyšsko snížilo zdanění práce a v této souvislosti hodlá v letech 2014 a 2015 podniknout další kroky. Daňové zatížení osob s nízkými příjmy však i nadále patří k nejvyšším v Unii, a je tedy třeba řádně vyvážit daňovou politiku tak, aby podnítila zaměstnanost osob s nízkou kvalifikací. Přesun daňové zátěže z práce na periodické daně z nemovitostí a daně z využívání přírodních a jiných zdrojů by navíc zlepšil strukturální saldo. Environmentální daně zůstávají poměrně málo rozšířeny a výrazně jim dominuje zdanění pohonných hmot, zatímco zdanění jiných zdrojů energie, znečištění a využívání přírodních zdrojů je pod průměrem Unie. Další rozšíření daňové základny o jiné typy zdanění v oblasti životního prostředí by napomohlo dosažení environmentálních cílů. Vláda zvýšila úsilí v boji proti neformální ekonomice a neměla by v něm polevovat.

               (11)

               Ačkoliv byla pokrizová strukturální korekce úspěšná, ze zkušenosti vyplývající z výrazného konjunkturálního cyklu je patrné, že je třeba pomocí vhodných obezřetnostních politik na mikroúrovni i makroúrovni sledovat budoucí růst úvěrů a stabilitu financování bank souvisejícího se zahraničním přílivem vkladů.

               (12)

               Lotyšsko přijalo řadu opatření k řešení vysoké míry dlouhodobé nezaměstnanosti a nezaměstnanosti mladých lidí. V porovnání s rokem 2012 bylo v roce 2013 zvýšeno financování a rozsah aktivních politik na trhu práce a provádí se nová opatření, včetně profilování nezaměstnaných a lepší pomoci při hledání práce. Dlouhodobá nezaměstnanost a nezaměstnanost mladých lidí je nicméně stále vysoká, opětné zapojení nezaměstnaných a příjemců dávek do pracovního procesu je nízké a přístup k sociálním službám špatný. Panují obavy, že odborné vzdělávání a příprava nejsou schopny zprostředkovat pracovním silám dostatečně kvalitní znalosti, a nabídka kvalitní odborné praktické přípravy je omezená. Je třeba zavést ucelené poradenství pro volbu povolání a i nadále provádět reformy v oblasti odborného vzdělávání a přípravy, včetně zvýšení kvality a dostupnosti odborné praktické a učňovské přípravy.

               (13)

               Vysokému procentu lotyšské populace hrozí chudoba či sociální vyloučení (40 %) a u dětí je toto riziko ještě vyšší, totiž 43,6 %. Riziko chudoby se v roce 2012 celkově mírně zvýšilo, z čehož lze usuzovat, že růst automaticky neznamená snižování chudoby, a že je tedy zapotřebí cílených politik. Lotyšsko přijalo několik opatření k řešení chudoby nezaměstnaných a dětí. Nicméně přímých opatření pro řešení problémů souvisejících se systémem sociální pomoci bylo méně, zejména pokud jde o transparentnost, přiměřenost sociálních dávek a jejich rozsah a nedostatečná aktivační opatření pro příjemce podpory. V důsledku nedostatečného fiskálního prostoru Lotyšsko snížilo výši zaručeného minimálního příjmu a zrušilo financování zaručeného minimálního příjmu ze státního rozpočtu. Tato rozhodnutí pravděpodobně ještě zhorší extrémní chudobu a zvýší stávající nerovnost v přístupu k sociální pomoci panující na úrovni místních správ; rovněž se sníží motivace ústřední správy investovat do rozvoje politik a kontroly sociální pomoci. Je důležité sledovat důsledky těchto rozhodnutí a zabránit jakémukoliv zhoršení situace.

               (14)

               Lotyšsko navrhlo ambiciózní reformu, u níž lze očekávat významný kladný dopad na kvalitu vysokoškolského vzdělávání. Navrhovaná reforma zahrnuje revizi akreditačního procesu, oddělení akademických a správních kompetencí univerzit, vypracování nového modelu financování a konsolidaci vysokoškolských institucí. Tyto plány se však nacházejí v rané fázi a je třeba je řádně provést tak, aby skutečně přinesly předpokládané kladné dopady. V roce 2013 bude navíc provedeno hodnocení efektivnosti vědeckých institucí a jejich strategií rozvoje. Toto důležité hodnocení by mělo být základem budoucí reformy a financování vědeckých institucí a mělo by podpořit zvýšení inovací v Lotyšsku.

               (15)

               Lotyšsko navrhlo politická opatření, jejichž cílem jsou úspory energie v hlavních hospodářských odvětvích. Očekává se, že v odvětví stavebnictví se v budoucích letech ušetří více než 70 % elektrické energie. Provádění projektů domovní izolace je však pomalé a počet dokončených projektů je s ohledem na počet stávajících budov nízký, což způsobuje velké ztráty energie. Potenciál úspor pro vyšší efektivitu je v tomto odvětví významný, jelikož energetická náročnost lotyšských domácností byla v roce 2010 nejvyšší v Unii. V roce 2012 Lotyšsko dosáhlo pokroku v otvírání svého trhu s elektrickou energií hospodářské soutěži a účasti na regionálních trzích. V podnikatelském sektoru se plně prosazuje uzavírání smluv přímo s dodavateli elektrické energie a na dobrovolné bázi se zavádí i u domácností. V červnu 2013 hodlá Lotyšsko přistoupit k obchodování na severské energetické burze Nord Pool Spot. V otvírání trhu se zemním plynem však nebylo dosaženo žádného pokroku a stále přetrvává závislost na jednom zdroji energie. Orgány rovněž vedou obtížná jednání ohledně řízení a vlastnictví zařízení pro skladování zemního plynu, které je pro řádné fungování regionálního trhu s plynem velmi důležité.

               (16)

               Lotyšský soudní systém se vyznačuje neefektivností civilního soudnictví. Je nepříznivě poznamenán několika faktory, jako jsou zdlouhavá soudní řízení v občanských a obchodních věcech v prvním stupni a nízká míra ukončených soudních případů, což vede k narůstání počtu nevyřízených případů. Obzvláště dlouhá je doba vyřízení případů v úpadkových řízeních. Vedle toho se mnohé případy v prvním stupni nevyřeší, což vede ke zpožděním na všech stupních, včetně Nejvyššího soudu. Nedávno byla přijata pozitivní opatření ke zlepšení efektivnosti a kvality systému, ke zhodnocení jejich dopadu je však příliš brzy. Je zejména důležité věnovat dostatečnou pozornost politikám řízení lidských zdrojů v soudnictví. K vyšší kvalitě soudnictví by mohlo přispět intenzivnější zapojení Soudní rady, revize úlohy soudní správy a intenzivnější poskytování odborné přípravy soudcům. Na konci roku 2012 byly navrženy změny úpadkového zákona. Teprve se však ukáže, zda navržené změny postačí k vyřešení nedostatků zákona uceleným způsobem. Byly například zjištěny problémy v souvislosti s praktickým prováděním zákona, zejména pokud jde o úlohu správců konkurzní podstaty, jejich odpovědnosti vůči soudcům a účinnou likvidaci majetku, a rovněž v oblasti úpadků fyzických osob byly zjištěny nedostatky, které je třeba řešit.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska. Posoudila konvergenční program i národní program reforem. Zohlednila nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Lotyšska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 7.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rady konvergenční program Lotyšska a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE, aby Lotyšsko v období 2013-2014 provedlo tato opatření:

               1.

               Posílit rozpočtovou strategii tak, aby bylo zajištěno, že odchylka od střednědobého rozpočtového cíle odráží pouze dodatečný dopad systémové důchodové reformy. V rámci této strategie snížit zdanění osob s nízkými příjmy přesunem zdanění do oblastí, jako jsou spotřební daně, periodické daně z nemovitostí nebo ekologické daně. I nadále usilovat o lepší dodržování daňových předpisů a bojovat proti stínové ekonomice. Pokračovat v posilování fiskálního rámce účinným prováděním zákona o rozpočtové kázni a víceletého plánování rozpočtu.

               2.

               Nadále využívat obezřetnostní politiky na mikroúrovni i makroúrovni, aby se zabránilo možné zranitelnosti plynoucí z budoucího růstu úvěrů a bankovními činnostmi nerezidentů.

               3.

               Řešit dlouhodobou nezaměstnanost a nezaměstnanost mladých lidí zvýšením rozsahu a účinnosti aktivních politik na trhu práce a cílených sociálních služeb. Zlepšit zaměstnatelnost mladých lidí, například prostřednictvím iniciativy „Záruka pro mladé lidi“, zavést ucelené poradenství pro volbu povolání, provést reformy v oblasti odborného vzdělávání a přípravy a zlepšit kvalitu a dostupnost učňovské přípravy.

               4.

               Řešit vysokou míru chudoby reformou sociální pomoci tak, aby se zvýšil její rozsah, zlepšením přiměřenosti sociálních dávek a aktivačních opatření pro jejich příjemce. Posílit prováděcí mechanismy tak, aby účinně snížily dětskou chudobu.

               5.

               Provést plánované reformy vysokoškolského vzdělávání týkající se zejména zavedení finančního modelu, který by umožňoval odměňování v závislosti na kvalitě, reformy akreditačního systému, konsolidace institucí a podpory mezinárodních vztahů. Přijmout další opatření k modernizaci výzkumných institucí na základě probíhajícího nezávislého hodnocení.

               6.

               I nadále zlepšovat energetickou účinnost, zejména u obytných budov a v sítích dálkového vytápění, motivovat ke snížení nákladů na energii a přesunout spotřebu směrem k energeticky účinným produktům. Zlepšit propojenost s energetickými sítěmi Unie a podniknout kroky k liberalizaci trhu se zemním plynem, včetně stanovení jasných pravidel pro přístup třetích stran k zařízením pro jeho skladování.

               7.

               Dokončit probíhající reformy v soudnictví s cílem zlepšit jeho účinnost a kvalitu a snížit počet nevyřízených případů a délku řízení, včetně úpadkových řízení. Zavést ucelenou politiku lidských zdrojů, přijmout opatření ke zlepšení rozhodčího práva a zefektivnit systém rozhodčích soudů.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Úř. věst. C 219, 24.7.2012, s. 50.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.