title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Finska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/127

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Finska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2014
   2014/C 247/24
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Finska na rok 2013 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Finska na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Finska na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu Finska podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise ve své analýze dospěla k závěru, že se Finsko i nadále potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která si vyžaduje sledování a politické kroky. Nadále je třeba věnovat pozornost zejména slabé exportní výkonnosti posledních let v důsledku restrukturalizace průmyslu a nákladových i nenákladových faktorů konkurenceschopnosti.

               (8)

               Dne 17. dubna 2014 předložilo Finsko svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability na rok 2014 je navrátit se v roce 2015 k plnění střednědobého cíle, udržet strukturální saldo nad úrovní tohoto cíle po zbytek trvání programu stability a sestavovat od roku 2017 vyrovnaný rozpočet veřejných financí. Střednědobý cíl Finska, jímž je strukturální deficit ve výši 0,5 % HDP, odpovídá požadavkům Paktu o stabilitě a růstu. Finsko svůj střednědobý cíl v roce 2013 splnilo a předpokládá, že v roce 2014 setrvá v jeho blízkosti, čímž bude také splňovat výdajové kritérium. Finsko předpokládá, že v roce 2015 svůj střednědobý cíl překročí a bude i nadále splňovat výdajové kritérium. Celkově je program v podstatě v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Současně vykazuje míra hrubého dluhu rostoucí tendenci a očekává se, že v roce 2015 dočasně překročí referenční hranici 60 % HDP, především v důsledku horšího makroekonomického výhledu. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, který nebyl vypracován nezávisle, je realistický, ačkoli je v otázce hospodářského růstu na roky 2014 a 2015 mírně optimističtější než prognóza útvarů Komise z jara 2014. Prognóza útvarů Komise z jara 2014 předpokládá v roce 2014 zhoršení strukturálního salda o 0,3 % HDP, což znamená odchýlení se od střednědobého cíle, a v roce 2015 jeho zlepšení ve výši 0,6 % HDP, zatímco výdajové kritérium by mělo být v obou letech dodrženo. Na základě prognózy Komise a posouzení programu stability, v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97, má Rada za to, že Finsko pravděpodobně splní cíle svého programu stability a tyto cíle jsou ve velké míře v souladu s Paktem o stabilitě a růstu.

               (10)

               V dlouhodobém horizontu je Finsko vystaveno vysokému riziku z hlediska udržitelnosti kvůli dopadu nákladů souvisejících se stárnutím obyvatelstva na rozpočet. Finsko zaznamenalo existenci mezery v oblasti udržitelnosti a v roce 2013 vypracovalo program strukturální politiky, jehož cílem je tuto mezeru zacelit a obnovit růst. Dalším významným krokem je omezení výdajů ústředních vládních institucí a obecný vládní fiskální plán na období 2015–2018 z března 2014, který předpokládá realizaci korekčních opatření, strukturálních reforem a investic do růstu. Korekční opatření na straně příjmů se především týkají zvýšení daní z příjmu a ze zboží a služeb.

               (11)

               Efektivita veřejných služeb zaostává za vývojem produktivity v soukromém sektoru. Finsko připravuje správní reformy týkající se struktury obcí a sociálních a zdravotních služeb. Základem reformy obcí je jejich dobrovolné slučování, které stát podpoří finančními pobídkami. Výsledky tohoto dobrovolného slučování jsou zatím nejisté. Služby sociálního zabezpečení a zdravotní péče by měly být poskytovány pěti regionálními subjekty a na poskytování těchto služeb se budou nadále podílet i obce. Zatím nejsou známy podrobnosti; legislativní návrh by měl být předložen na podzim roku 2014. Nová struktura by měla být zavedena od začátku roku 2017. Zákon z července 2013 o podpoře soběstačnosti starších lidí, který klade velký důraz na prevenci, rehabilitaci a samostatný život, by měl přispět k nižší potřebě ústavní péče a zastavit růst budoucích nákladů na dlouhodobou péči.

               (12)

               Na trhu práce ve Finsku je i nadále hlavní výzvou dlouhodobá nabídka pracovní síly, jelikož počet osob, které trh práce opouštějí, je v současnosti vyšší než počet osob, které na něj vstupují. V zájmu uspokojení budoucí poptávky po pracovní síle je nutné prodloužit délku ekonomicky aktivního života a zvýšit nabídku pracovní síly. Vládní program strukturální politiky z roku 2013 obsahuje opatření vedoucí k prodloužení délky ekonomicky aktivního života a zvýšení nabídky pracovní síly, jakož i zvýšení pobídek k přijetí pracovní nabídky. Finsko omezuje možnosti předčasného odchodu do důchodu, ale přetrvávají některé režimy, jako např. tzv. tunel nezaměstnanosti, které starším nezaměstnaným umožňují pokračovat za určitých podmínek v pobírání dávek v nezaměstnanosti, dokud nedosáhnou věku pro odchod do důchodu. Zdá se, že nedávno zavedený koeficient střední délky života a ztrojnásobení akruální míry nároku na důchod, mají na praxi odchodu do důchodu pouze omezený účinek. Jelikož se navíc střední délka života prodlužuje rychleji, než se očekávalo, ale lidé déle nepracují, existuje riziko, že důchody nebudou dostatečné. Finsko si stanovilo cíl zvýšit do roku 2025 skutečný věk odchodu do důchodu na nejméně 62,4 let. Je sporné, zda lze tento cíl splnit bez přijetí dalších opatření, jako je například zvýšení zákonem stanoveného věku do důchodu a intenzivnější úsilí o zvýšení zaměstnatelnosti starších pracovníků. Sociální partneři připravují návrh důchodové reformy, kterou by měla realizovat nová vláda sestavená po všeobecných volbách na jaře 2015; reforma by měla vstoupit v platnost na začátku roku 2017. Finsko přijalo náležitá a ambiciózní opatření k řešení nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobé nezaměstnanosti. Potrvá však určitý čas, než dojde u cílových skupin k trvalému zlepšení jejich pracovních dovedností a uplatnění na trhu práce.

               (13)

               Finsko přijalo opatření ke zlepšení celkového konkurenčního prostředí a dosáhlo určitého pokroku v provádění programu na podporu zdravé hospodářské soutěže. Došlo ke sloučení úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a úřadu pro ochranu spotřebitele a realizace nové struktury je zatím ve své rané fázi. Podle zákona o hospodářské soutěži byl zaveden práh dominantního postavení pro maloobchodní prodejce spotřebního zboží a finskému úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů byly uděleny zvláštní pravomoci, aby mohl za určitých podmínek zasáhnout proti ekonomické činnosti, kterou vykonávají veřejné subjekty a která narušuje hospodářskou soutěž na trhu. Vysoká koncentrace finského maloobchodního trhu a určité prvky obsažené v příslušných pravidlech potenciálně snižují efektivnost hospodářské soutěže a posilují vedoucí postavení dvou hlavních maloobchodních subjektů na trhu. Jedná se například o požadavky územního plánování, které jsou přísné, a to zejména pro velké obchodní subjekty. V současné době probíhá revize předpisů o využívání půdy a územním plánování, což je příležitostí změnit je tak, aby v budoucnu podporovaly zdravou hospodářskou soutěž. Finský maloobchodní sektor patří mezi členskými státy k nejvíce regulovaným, včetně regulace velkých maloobchodních prodejen, která vytváří překážky hospodářské soutěži.

               (14)

               Hlavní výzvou pro finskou ekonomiku je obnovit růst a konkurenceschopnost. Finsko se v mezinárodních žebříčcích konkurenceschopnosti umisťuje na velmi vysokých pozicích, nicméně tempo, jakým v letech 2007–2012 ztratilo své podíly na exportních trzích, bylo nejvyšší v Unii. Intenzita výzkumu a vývoje v soukromém sektoru má sestupnou tendenci a vnitrostátní cíl pro výdaje na výzkum a vývoj se i nadále zdá nesplnitelným. Zásadním problémem zůstává efektivita, s jakou finský systém výzkumu a inovací přeměňuje investice do výzkumu a vývoje v nové inovativní produkty a služby. Současný příliv investic není dostatečný k tomu, aby se potenciál výzkumu a vývoje mohl přeměnit v nové produkty. Výkonnost obchodu a potenciální růst sráží omezený počet velkých vývozců prodávajících úzký sortiment výrobků a slabší tendence malých finských podniků vyvážet. Potenciál vývozu by mohl být zvýšen poskytnutím další podpory internacionalizace, která by byla přizpůsobena potřebám menších podniků. Finsko zahájilo reformy řešící problém schopnosti dodávat inovativní produkty a podporovat diverzifikaci průmyslu, včetně komplexní reformy výzkumných ústavů a financování výzkumu. Program strukturální politiky z roku 2013, omezení vládních výdajů a fiskální plán na období 2015–2018 z března 2014 obsahují nejen nápravná opatření a strukturální reformy, ale také zahrnují iniciativy na podporu růstu a inovací. Finsko by také mohlo získat diverzifikací svých energetických dodávek, zejména proto, že závisí na jediném dodavateli zemního plynu.

               (15)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Finska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Finska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (16)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (17)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 2, 4 a 5.

               (18)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Finsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Finsku v období 2014-2015:

               1.

               Zmenšit mezeru, která vzniká mezi dosahovanými výsledky a střednědobým cílem, zajistit návrat k plnění tohoto cíle v roce 2015 a poté jej dodržovat v souladu s plánem. Zajistit, aby bylo splněno kritérium veřejného dluhu za současného provádění prorůstové fiskální politiky. Provést urychleně reformy stanovené v programu strukturální politiky a v plánu omezení vládních výdajů a fiskálním plánu na období 2015–2018 s cílem zmenšit mezeru fiskální udržitelnosti a upevnit podmínky pro růst.

               2.

               Zajistit efektivní provádění stávajících správních reforem týkajících se uspořádání obcí a sociálních a zdravotních služeb s cílem zvýšit nákladovou efektivitu poskytování veřejných služeb.

               3.

               Zlepšit využití plného potenciálu pracovní síly na pracovním trhu, např. zvýšením míry zaměstnanosti a zaměstnatelnosti starších pracovníků a zvýšením skutečného věku odchodu do důchodu, omezením možnosti předčasného odchodu do důchodu a provázáním věku odchodu do důchodu nebo důchodových dávek se změnami střední délky života. Zlepšit pozici mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce se zvláštním zřetelem na odborné vzdělávání a cílená aktivační opatření.

               4.

               Pokračovat v úsilí o posílení hospodářské soutěže na trzích výrobků a služeb, zejména v maloobchodním odvětví, realizací programu na podporu zdravé hospodářské soutěže, včetně provedení změn v předpisech o využívání půdy a ve stavebním zákoně, aby více podporovaly zdravou hospodářskou soutěž.

               5.

               Pokračovat ve zvyšování schopnosti Finska dodávat v rychle se měnícím prostředí inovativní výrobky a služby a vytvářet podniky s vysokým růstovým potenciálem a pokračovat v diverzifikaci průmyslu, zejména zlepšením podnikatelského prostředí v zájmu posílení investic ve Finsku a dalším usnadněním vstupu menších podniků na vývozní trhy. Urychlit přípravu přeshraničního plynového propojení s Estonskem.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 24.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Doporučení Rady ze dne 20. září 2016 ke zřízení vnitrostátních rad pro produktivitu

text:
               24.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 349/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 20. září 2016
   ke zřízení vnitrostátních rad pro produktivitu
   (2016/C 349/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 ve spojení s čl. 121 odst. 2 a článkem 136 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Potencionální růst v eurozóně a Unii jako celku se od roku 2000 značně zpomalil. Sestupný trend růstu potenciálního produktu je způsoben zejména trvalým poklesem příspěvku souhrnné produktivity výrobních faktorů. Od roku 2008 byl hospodářský růst dále oslaben propadem investic. V budoucnu bude hospodářský růst v konečném důsledku záviset na zvýšení produktivity. Růst produktivity je mnohostrannou výzvou, která vyžaduje soubor vyvážených politik zaměřených zejména na podporu inovací, zvyšování dovedností, snižování nepružnosti na trhu práce a trzích s výrobky, jakož i na umožnění lepšího přidělování zdrojů. Ačkoliv je potřeba zlepšit produktivitu a výkonnost v oblasti konkurenceschopnosti v Unii, během nedávné krize se ukázalo, že členské státy, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), mohou být obzvláště vystaveny možnému nárůstu a náhlému odstranění makroekonomických nerovnováh, které se mohou rozšířit i do jiných členských států eurozóny, jakož i do členských států, které nejsou členy eurozóny. Jelikož neexistují pružné nominální směnné kurzy, potřebují tyto členské státy odpovídající mechanismy úpravy, které by reagovaly na otřesy v jednotlivých zemích. Dynamika v oblasti produktivity a konkurenceschopnosti je relevantní jak pro hromadění, tak i pro nápravu makroekonomické nerovnováhy (například schodky obchodní bilance a běžného účtu, výše domácích i vnějších závazků) a pro účinné přizpůsobení asymetrickým šokům. Výzkum a analýza v oblasti politik, které ovlivňují dynamiku produktivity a konkurenceschopnosti, by měly být základem pro vývoj slučitelný s cílem hladkého fungování hospodářské a měnové unie.

               (2)

               I když je toto doporučení určeno členským státům eurozóny, členské státy, které nejsou členy eurozóny, se vyzývají, aby určily nebo zřídily obdobné subjekty. Členským státům, které nejsou členy eurozóny a které prohlásí, že mají v úmyslu se tímto doporučením řídit, by mělo být umožněno, aby se stejnou měrou podílely na všech aspektech spolupráce související s radami pro produktivitu.

               (3)

               Evropský semestr, zejména postup při makroekonomické nerovnováze stanovený v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (1) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1174/2011 (2), stanoví rámec pro integrovanou koordinaci hospodářských politik a dohled nad nimi. Vzhledem k tomu, že je nutné podporovat pokrok v provádění strukturálních reforem, by tyto stávající mechanismy měly využít zvýšenou iniciativu ze strany členských států. Pro tento účel se jako opodstatněné jeví zajištění nezávislé analýzy na vnitrostátní úrovni a posílení politického dialogu v členských státech.

               (4)

               Zřízení vnitrostátních rad pro produktivitu odpovědných za sledování vývoje a poskytování informací pro vnitrostátní diskusi v oblasti produktivity a konkurenceschopnosti by mělo přispět ke zvýšení vlastní odpovědnosti za nezbytné politiky a reformy na vnitrostátní úrovni a ke zdokonalení znalostní základny pro koordinaci hospodářské politiky Unie. Tyto rady by měly analyzovat vývoj produktivity a konkurenceschopnosti a to i ve vztahu ke světovým konkurentům, s přihlédnutím ke specifickým podmínkám jednotlivých států a zavedeným postupům.

               (5)

               Rozsah diagnózy a analýzy ze strany rad pro produktivitu vychází z komplexního pojetí produktivity a konkurenceschopnosti. Diagnóza a analýza by měly zohlednit dlouhodobé hnací síly a faktory přispívající k produktivitě a konkurenceschopnosti, včetně inovací, a schopnost přilákat investice, podniky a lidský kapitál a zabývat se nákladovými a nenákladovými faktory, které mohou v krátkodobém horizontu ovlivnit ceny a kvalitu zboží a služeb a to i v porovnání se světovými konkurenty.

               (6)

               Nezávislá a vysoce kvalitní ekonomická analýza politických výzev navíc zvyšuje transparentnost politických diskusí. Posuzování politických výzev by mohlo zvýšit povědomí všech zúčastněných stran. To může mít pozitivní vliv na veřejnou podporu a odpovědnost za nezbytné reformy. Je-li to stanoveno v jejich vnitrostátním mandátu a v rozsahu v něm stanoveném, by mohly rady pro produktivitu rovněž hodnotit účinky politických řešení s cílem otevřeně poukázat na kompromisy politik.

               (7)

               Rady pro produktivitu by měly být funkčně autonomní ve vztahu k veškerým veřejným subjektům zabývajícím se tvorbou a prováděním politik v oblasti produktivity a konkurenceschopnosti v daném členském státě nebo na evropské úrovni. Měly by být zejména schopny vypracovávat nezávislé analýzy v oblasti své působnosti. Ačkoli složení rad pro produktivitu je na volné úvaze daného členského státu, mělo by být nestranné v tom smyslu, že by rady neměly pouze či převážně tlumočit názory a zájmy konkrétních skupin zúčastněných stran. Cílem těchto požadavků na nezávislost a nestrannost je zajistit, aby rady pro produktivitu měly pravomoc vypracovávat odborné analýzy formulované v obecném zájmu.

               (8)

               Charakteristiky rad pro produktivitu by měly být plně v souladu s článkem 152 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a měly by plně zohledňovat vnitrostátní postupy a subjekty v oblasti tvorby mezd. V souladu s článkem 28 Listiny základních práv Evropské unie by působení rad pro produktivitu nemělo ovlivňovat právo pracovníků ani zaměstnavatelů či jejich příslušných organizací sjednávat a uzavírat kolektivní smlouvy na příslušných úrovních ani právo na kolektivní akci podle unijních a vnitrostátních právních předpisů a praxe.

               (9)

               Rady pro produktivitu by měly být v kontaktu s radami pro produktivitu dalších zúčastněných členských států za účelem výměny názorů a osvědčených postupů, mimo jiné s přihlédnutím k širšímu rozměru eurozóny a Unie. Komise by měla usnadnit výměnu názorů mezi radami pro produktivitu všech zúčastněných členských států. Měly by rovněž probíhat pravidelné diskuse mezi radami pro produktivitu a Výborem pro hospodářskou politiku v otázkách spadajících do oblasti působnosti tohoto výboru, kterých by se zúčastnili příslušní odborníci nezúčastněných členských států.

               (10)

               Rady pro produktivitu by měly vykonávat svou činnost nepřetržitě. Své analýzy by měly zveřejňovat a měly by vydávat výroční zprávu, která by mohla být začleněna do již existující zprávy. Nezávislé poradenství poskytnuté těmito radami, mimo jiné prostřednictvím výročních zpráv, by mohly využívat členské státy a Komise v rámci evropského semestru a postupu při makroekonomické nerovnováze.

               (11)

               S cílem usnadnit výměnu názorů na nadnárodní úrovni by v každém členském státě měla existovat jedna identifikovatelná rada pro produktivitu. Je důležité využít stávajících struktur pro zachování toho, co již funguje, a pro minimalizaci správních nákladů. Rada pro produktivitu by případně mohla být založena na již vytvořené a respektované vnitrostátní struktuře, mimo jiné i pokud jde o zapojení zúčastněných stran a konzultace s nimi. Aby však mohly rady pro produktivitu vykonávat své činnosti řádně, mohly by se opírat o různé samostatné stávající subjekty za předpokladu, že jejich analýza dosahuje stejně vysoké kvality.

               (12)

               Tímto doporučením se nemění povinnosti stanovené v rámci evropského semestru, včetně vypracovávání a sledování doporučení pro jednotlivé země, ani uplatňování postupu při makroekonomické nerovnováze stanoveného v nařízení (EU) č. 1176/2011,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   I.   Cíle a oblast působnosti

               1.

               Cílem tohoto doporučení je, aby byly určeny nebo zřízeny vnitrostátní rady pro produktivitu, jejichž úkolem je analyzovat vývoj a politiky v oblasti produktivity a konkurenceschopnosti, a přispívat tak k posílení odpovědnosti za nezbytné reformy na vnitrostátní úrovni a jejich provádění, a tím i k posílení udržitelného hospodářského růstu a udržitelné hospodářské konvergence.

               2.

               Toto doporučení je určeno členským státům eurozóny. Členským státům, které nejsou členy eurozóny, se zřízení nebo určení obdobných subjektů rovněž doporučuje.

               3.

               Toto doporučení by mělo být uplatňováno v souladu s článkem 152 Smlouvy o fungování EU a mělo by zohledňovat vnitrostátní postupy a subjekty v oblasti tvorby mezd. Toto doporučení zohledňuje článek 28 Listiny základních práv Evropské unie a jeho uplatňováním není dotčeno právo sjednávat, uzavírat nebo vymáhat kolektivní smlouvy ani právo na kolektivní akci podle vnitrostátních právních předpisů a praxe.

         II.   Rady pro produktivitu

               4.

               Každý členský stát by měl mít radu pro produktivitu, jejímž úkolem je:

                           a)

                           diagnostikovat a analyzovat vývoj produktivity a konkurenceschopnosti v daném členském státě. Analýza by měla zohledňovat aspekty týkající se eurozóny a Unie a zabývat se dlouhodobými hnacími silami a faktory přispívajícími k produktivitě a konkurenceschopnost, včetně inovací, a schopností přilákat investice, podniky a lidský kapitál a dále by se měla zabývat nákladovými a nenákladovými faktory, které mohou v krátkodobém horizontu ovlivnit ceny a kvalitu zboží a služeb a to i v porovnání se světovými konkurenty. Základem analýzy by měly být transparentní a srovnatelné ukazatele; a

                           b)

                           nezávisle analyzovat politické výzvy v oblasti produktivity a konkurenceschopnosti a, je-li to stanoveno v jejich vnitrostátním mandátu a v rozsahu v něm stanoveném, hodnotit účinky politických řešení s cílem otevřeně poukázat na kompromisy politik.

               5.

               Každý členský stát by měl určit jednu radu pro produktivitu, která by se pak mohla opírat o různé stávající subjekty nebo by různými stávajícími subjekty mohla být tvořena.

               6.

               Rady pro produktivitu by měly vykonávat svou činnost nepřetržitě. Své analýzy by měly zveřejňovat a měly by vydávat výroční zprávu. Měly by být v kontaktu s radami pro produktivitu členských států, jejichž měnou není euro, za účelem výměny názorů a osvědčených postupů a případně vypracovávat společné analýzy, mimo jiné s přihlédnutím k širšímu rozměru eurozóny a Unie. Komise bude pořádat pravidelnou výměnu názorů se všemi zúčastněnými radami pro produktivitu, a to i v průběhu zjišťovacích misí v členských státech, a mohla by usnadňovat výměnu názorů mezi radami pro produktivitu.

         III.   Charakteristiky rad pro produktivitu

               7.

               Rady pro produktivitu by měly být funkčně autonomní ve vztahu k veškerým veřejným subjektům zabývajícím se tvorbou a prováděním politik v oblasti produktivity a konkurenceschopnosti v daném členském státě nebo na evropské úrovni. Při plnění úkolů podle tohoto doporučení by se měly řídit vnitrostátními právními přepisy, které zajišťují vysoký stupeň funkční autonomie a odpovědnosti, včetně:

                           a)

                           schopnosti včas a veřejně komunikovat;

                           b)

                           postupů jmenování svých členů na základě jejich zkušeností a schopností;

                           c)

                           vhodného přístupu k informacím pro výkon svého mandátu.

               8.

               Rady pro produktivitu by měly být objektivní, neutrální a plně nezávislé, pokud jde o analýzu a obsah. Mohou konzultovat příslušné zúčastněné strany, avšak neměly by tlumočit pouze či převážně názory a zájmy konkrétní skupiny zúčastněných stran.

               9.

               Rady pro produktivitu by měly být schopné provádět vysoce kvalitní ekonomické a statistické analýzy, včetně analýz uznaných akademickou obcí. Tyto analýzy by mohly provádět i stávající a samostatné subjekty, za předpokladu že dosáhnou stejně vysoké kvality.

         IV.   Vztah k evropskému semestru

               10.

               Nezávislé poradenství poskytnuté těmito radami, mimo jiné prostřednictvím výročních zpráv, by mohly využívat členské státy a Komise v rámci evropského semestru a postupu při makroekonomické nerovnováze. Tímto doporučením se nemění povinnosti stanovené v rámci evropského semestru, včetně vypracovávání a sledování doporučení pro jednotlivé země, ani uplatňování postupu při makroekonomické nerovnováze stanoveného v nařízení (EU) č. 1176/2011.

         V.   Odpovědnost a transparentnost

               11.

               Analýzy vypracované těmito radami by měly být zpravidla zveřejněny.

         VI.   Závěrečná ustanovení

               12.

               Členské státy eurozóny se vyzývají, aby zásady stanovené v tomto doporučení provedly nejpozději do dne 20. března 2018.

               13.

               Komise se vyzývá, aby do dne 20. března 2019 vypracovala zprávu o pokroku, a to na základě relevantních informací od všech členských států o provádění a o vhodnosti tohoto doporučení, včetně informací, zda se přijetí dalších ustanovení jeví jako nezbytné. Bude-li to opodstatněné, přiloží Komise ke zprávě návrh na úpravu tohoto doporučení.

      V Bruselu dne 20. září 2016.

            Za Radu

            předseda

         I. KORČOK

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1174/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 8).


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2016 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/12

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2016 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království z roku 2016
   (2016/C 299/03)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy růstu potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které je Spojené království uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Spojeném království pro rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Spojené království učinilo v plnění jemu určených doporučení, která přijala Rada dne 14. července 2015, a v plnění svých národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva rovněž obsahovala hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 představila Komise výsledky hloubkového přezkumu. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Spojené království se nepotýká s makroekonomickou nerovnováhou. Vysoká zadluženost domácností, vysoké ceny nemovitostí a vysoké schodky běžného účtu mohou představovat rizika. Na druhé straně bilance domácností jsou v souhrnu v dobrém stavu a odolnost bankovního sektoru se dále zlepšuje. V krátkodobém horizontu se zřejmě zvýšila schopnost domácností i širší ekonomiky zvládat rizika typu úrokového šoku nebo šoku v oblasti zaměstnanosti. Přestože vládní iniciativy určitý dopad na nabídku bydlení mají, nerovnováha mezi nabídkou a poptávkou v oblasti bydlení zůstává značná. Příznivý institucionální rámec a nízký objem závazků v cizí měně zmírňují rizika spojená s vysokým schodkem běžného účtu. Zvyšování schodku je způsobováno růstem schodku prvotních důchodů; po zlepšení nepříznivých cyklických podmínek se očekává jeho pokles.

               (3)

               Dne 24. března 2016 předložilo Spojené království svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj konvergenční program z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Spojené království se v současné době vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Jestliže Spojené království v období 2016–2017 dosáhne trvalé nápravy nadměrného schodku, bude se na něj od období 2017–2018 vztahovat preventivní složka paktu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém konvergenčním programu z období 2015–2016 vláda předpokládá, že celkový schodek v období 2016–2017 bude nižší než 3 % HDP, a má v plánu dosáhnout do období 2017–2018 dalšího snížení na 2,0 % HDP. Přepočtený (4) strukturální schodek naznačuje strukturální zlepšení ve výši 0,6 procentního bodu HDP v období 2015–2016, 0,9 p.b. HDP v období 2016–2017 a 0,7 p.b. HDP v období 2017–2018. Konvergenční program neobsahuje střednědobý rozpočtový cíl. Konvergenční program předpokládá, že poměr veřejného dluhu k HDP klesne z 88,9 % HDP v období 2015–2016 na 88,3 % v období 2016–2017 a následně v období 2017–2018 dále na 87,1 %. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření na podporu plánovaných cílů, pokud jde o schodky v obdobích 2016–2017 a 2017–2018, jsou dostatečně upřesněna. Dopad některých opatření plánovaných na období 2017–2018, jejichž rozpočtový dopad se odhaduje přibližně na 0,2 % HDP, však je méně jistý. Na základě prognózy Komise z jara 2016 se předpokládá, že Spojené království v období 2015–2016 dosáhlo doporučeného celkového schodku ve výši 4,1 % HDP a že splnilo doporučené fiskální úsilí. Předpokládá se, že Spojené království dosáhne nápravy svého nadměrného schodku ve lhůtě období 2016–2017 podle doporučení Rady, avšak nedosáhne doporučeného cílového celkového schodku vládního sektoru ve výši 2,7 % HDP. Předpokládá se, že během období, na něž se vztahuje postup při nadměrném schodku, bude kumulativně dosaženo mírně nižšího fiskálního úsilí, než bylo doporučeno. Očekává se, že Spojené království v období 2017–2018 za předpokladu nezměněné politiky splní doporučenou korekci směrem k minimálnímu střednědobému rozpočtovému cíli. Rovněž se předpokládá, že Spojené království v období 2017–2018 splní přechodné pravidlo pro zadlužení. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Spojené království ustanovení Paktu o stabilitě a růstu víceméně dodrží.

               (6)

               Produktivita ve Spojeném království od roku 2008 stagnuje. Příčinou mohou být různé faktory, mimo jiné nízké kapitálové investice, nedostatek dovedností, nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a změna ve složení ekonomiky, konkrétně přesun k odvětvím s nižší produktivitou. V této souvislosti je rovněž třeba vzít v úvahu problémy spojené s nedostatečnou nabídkou bydlení, zejména v zeměpisných oblastech s vysokým hospodářským růstem. Vláda ve svém koncepčním dokumentu „Fixing the foundations – creating a prosperous nation“ („Nápravou základů k prosperujícímu státu“) z července 2015 představila širokou škálu opatření reagujících na zmíněné problémy. Vzhledem k tomu, že stále existují určité bariéry pro investice, a vzhledem k nízké míře veřejných i soukromých investic ve Spojeném království, přicházejí vládní opatření pro zlepšení dovedností, více inovací a investic do infrastruktury v pravý čas; důležitá však bude účinná realizace. Jedním z hlavních investičních úkolů je zajištění odpovídající síťové infrastruktury. Národní plán pro infrastrukturu, jenž byl v březnu 2016 aktualizován, uvádí podrobnosti o vývoji infrastrukturních projektů v jednotném a soudržném rámci. Plán vychází z toho, že se pro většinu investic podaří zajistit navýšení soukromého financování. Vše záleží na provedení a monitoringu, přičemž mají klíčový význam transparentnost a odpovědnost. Nehledě na různé vládní iniciativy poptávka po bydlení nadále převyšuje nabídku, což se odráží ve vysokých a rostoucích cenách nemovitostí. Nedostatečná nabídka bydlení je nejvýraznější v rychle rostoucích oblastech Londýna a jihovýchodní Anglie. Využití pozemků se řídí zásadami stanovenými v celostátním rámci územního plánování; účinná reforma tohoto systému by mohla umožnit realizaci více staveb určených k bydlení.

               (7)

               Trh práce ve Spojeném království je i nadále dynamický. V roce 2015 dosáhla míra zaměstnanosti (ve věkové skupině 20–64) 76,9 %, zatímco u míry nezaměstnanosti pokračoval pokles, a dosáhla tak 5,3 %. Rovněž dále poklesla nezaměstnanost mladých lidí a poměr mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Zůstává nicméně prostor pro zlepšení, pokud jde o perspektivu neaktivních a nedostatečně zaměstnaných osob a pracovníků s nízkou kvalifikací. Lidem, kteří mají přístup pouze k málo placené práci, případně práci nabízené pouze na malý počet hodin, by pomohly lepší vyhlídky na postup na trhu práce a jasnější cesty ke zvyšování kvalifikace. To by také přispělo k řešení nedostatku dovedností, jenž se projevuje v některých sektorech ekonomiky, například ve stavebnictví. Velkou pozornost bude vyžadovat použití zdrojů získaných prostřednictvím dávky na učňovskou přípravu. Návrhy na zlepšení nabídky v oblasti péče o děti budou vyžadovat včasnou realizaci, jelikož dostupnost a cenová přijatelnost péče o děti zůstává problémem.

               (8)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Spojeného království, kterou zveřejnila ve své zprávě o Spojeném království pro rok 2016. Posoudila také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Spojenému království adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Spojeném království, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (9)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Spojenému království v období 2016 a 2017:

               1.

               Usilovat o trvalou nápravu nadměrného schodku do období 2016–2017. Po nápravě nadměrného schodku dosáhnout v období 2017–2018 fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP směrem k minimálnímu střednědobému rozpočtovému cíli.

               2.

               Řešit nedostatky v investicích do síťové infrastruktury, včetně realizace priorit Národního plánu pro infrastrukturu. Podniknout další kroky na podporu nabídky bydlení, včetně provedení reforem celostátního rámce územního plánování.

               3.

               Řešit nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a umožnit zvyšování kvalifikace, včetně zvýšení kvality učňovské přípravy. Dále zlepšit dostupnost cenově přijatelné kvalitní celodenní péče o děti.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Strukturální saldo přepočítává Komise podle společně dohodnuté metodiky na základě informací uvedených v konvergenčním programu.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Německa na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/20

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Německa na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2014
   2014/C 247/05
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Německa na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Německa na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Německa na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Německo uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu týkajícího se Německa, který vypracovala podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že v Německu existuje makroekonomická nerovnováha, jež si vyžaduje sledování a politické kroky. Zejména běžný účet trvale vykazuje velmi vysoký přebytek, což svědčí o pozitivních účincích silné konkurenceschopnosti, přičemž velké objemy úspor jsou investovány v zahraničí. Je to rovněž známkou toho, že hospodářský růst zůstává na nízké úrovni a hospodářské zdroje zřejmě nejsou alokovány efektivně. Třebaže přebytky běžného účtu neznamenají podobné riziko jako vysoké schodky, je třeba výši a přetrvávání tohoto přebytku běžného účtu v Německu věnovat zvláštní pozornost. Vzhledem k velikosti německého hospodářství je obzvláště nutné přijmout kroky ke snížení rizika nepříznivých dopadů na fungování domácího hospodářství a eurozóny.

               (8)

               Dne 14. dubna 2014 předložilo Německo svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 8. dubna 2014 svůj program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability z roku 2014 je zajistit trvalé dodržování střednědobého rozpočtového cíle. Program stability potvrzuje střednědobý cíl ve výši 0,5 % HDP, který reflektuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Podle programu stability zůstane (přepočtené) strukturální saldo v roce 2014 i v následujících letech kladné a hrubý dluh by se v roce 2014 měl snížit na 76 % HDP a v dalších letech by si měl nadále udržet dostatečně sestupnou tendenci. Rozpočtová strategie nastíněná v programu stability je tedy v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu stability vycházejí, který však doposud neuznal nezávislý subjekt, je reálný a je obecně v souladu s prognózou útvarů Komise z jara 2014. Na základě prognózy Komise a posouzení programu stability provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že veřejné finance v Německu zůstávají obecně zdravé a že střednědobý rozpočtový cíl by měl být podle prognózy i nadále dodržen stejně jako pravidlo týkající se dluhu.

               (10)

               Pokud jde o zvýšení nákladové efektivnosti veřejných výdajů v oblasti zdravotní a dlouhodobé péče, dosáhlo Německo pouze omezeného pokroku, ačkoli byly oznámeny nové iniciativy. Třebaže mají tyto plány zlepšit nákladovou efektivnost v oblasti zdravotní péče, nejeví se jako dostatečné k tomu, aby omezily růst nákladů očekávaný v budoucnosti. Cílem nedávno přijaté důchodové reformy je zlepšit podmínky pro předčasný odchod do důchodu („Rente mit 63“, do důchodu v 63 letech) a zvýšit důchodové příjmy některých skupin obyvatel, přičemž k tomuto kroku patří důchodový příplatek pro rodiče, kteří doma vychovávali děti narozené před rokem 1992 („Mütterrente“, důchod pro matky). Tato reforma ještě více zatíží udržitelnost veřejného důchodového systému a podle plánu má být financována zvýšením sazby příspěvků do důchodového systému, což se může negativně projevit na disponibilních příjmech aktivní pracovní síly. Reforma by rovněž mohla negativně ovlivnit uzavírání doplňkového důchodového pojištění v rámci druhého a třetího pilíře. Německo dosáhlo omezeného pokroku při zvyšování výdajů na vzdělávání a částečně pokročilo při navyšování výdajů na výzkum. Podle všeho je nezbytné, aby byly na všech úrovních státní správy přijaty další kroky, tak aby bylo do roku 2015 možné splnit cíl ohledně celkových veřejných a soukromých výdajů na vzdělávání a výzkum ve výši 10 % HDP či ještě ambicióznější návazné cíle, aby se Německo vyrovnalo nejinovativnějším ekonomikám. V minulých letech začalo Německo více investovat do infrastruktury a existují plány na další růst těchto investic, nicméně zdá se, že bude zapotřebí ještě více úsilí.

               (11)

               Při zlepšování efektivnosti daňového systému a jeho přínosů pro růst a při snaze snížit vysoké daňové zatížení práce dosáhlo Německo celkově pouze omezeného pokroku. Německo neplánuje žádné významné kroky pro přesun zdanění směrem ke zdrojům příjmů, jež jsou příznivější pro růst. Mohlo by zvážit omezenější používání snížené sazby DPH (v současnosti 7 %) a rozšíření obecného základu DPH. Příjmy z periodických daní z nemovitostí jsou v Německu spíše nízké a svědčí o tom, že existuje prostor pro jejich zvýšení; stejně tak by bylo daňové zatížení rozděleno spravedlivěji, pokud by Německo přehodnotilo základ obecní daně z nemovitosti (Grundsteuer). Aby se v Německu dále zlepšily podmínky pro investice, bylo by vhodné reformovat živnostenskou daň (Gewerbesteuer), snížit administrativní zátěž související s výběrem daní a omezit stávající tendenci upřednostňovat v rámci zdanění podniků dluhové financování.

               (12)

               Fiskální rámec byl doplněn zavedením vnitrostátního pravidla vyrovnaného rozpočtu a zřízením nezávislého poradního výboru. V několika spolkových zemích jsou však zřejmě stále třeba specifická pravidla pro provádění ústavního pravidla vyrovnaného rozpočtu („dluhová brzda“), aby se zajistilo účinné uplatňování dluhové brzdy v ročním rozpočtovém procesu. Plánovaný přezkum fiskálních vztahů mezi spolkovou úrovní a jednotlivými zeměmi a obcemi by měl být využit k posílení fiskální odpovědnosti.

               (13)

               V uplynulých letech došlo ke zvýšení mezd, co byl jejich růst dlouho tlumen, třebaže růst reálné mzdy v roce 2013 byl nižší než v roce 2012. V roce 2015 hodlá Německo zavést všeobecnou minimální mzdu ve výši 8,50 EUR/hodinu, která nabude plné účinnosti v roce 2017. Zavedení všeobecné minimální mzdy, která by měla zaměstnancům zajistit odpovídající minimální příjem, si vyžaduje pozornou kontrolu jejího dopadu, zejména na zaměstnanost. Pouze omezené úsilí bylo vyvinuto na snížení vysokého daňového zatížení, zejména u osob s nízkými příjmy. Přijatá důchodová reforma a současné reformní plány v oblasti dlouhodobé péče, jejichž součástí je zvýšení sazeb příspěvků na sociální pojištění, by mohly daňové zatížení znovu zvýšit. Německo zaznamenalo určitý pokrok při zvyšování úrovně dosaženého vzdělání znevýhodněných osob, nicméně stále přetrvává silná souvislost mezi úrovní dosaženého vzdělání a sociálně-ekonomickým zázemím dotčených osob, a to po celou dobu jejich produktivního věku. Třebaže bylo dosaženo určitého pokroku v oblasti vhodných aktivačních a integračních opatření, dlouhodobá nezaměstnanost je nadále důvodem k obavám a svědčí o tom, že jsou nutná další opatření. Německo pouze omezeně pokročilo při přijímání opatření, která mají zjednodušit přechod tzv. minijobů na takovou formu zaměstnání, na kterou se plně vztahuje povinnost odvádět příspěvky na sociální zabezpečení. Nijak se nepokročilo při omezování daňových faktorů, které druhé výdělečně činné osoby v domácnosti odrazují od práce. Německo do určité míry pokročilo při zvyšování dostupnosti míst v celodenních zařízeních předškolního vzdělávání a péče o děti i ve zvyšování počtu celodenních škol. Zároveň mají některá zařízení péče o děti a celodenní školy stále ještě problémy s kvalitou, přičemž existují rozdíly v rámci regionů.

               (14)

               Návrh vlády na přepracování zákona o energii z obnovitelných zdrojů má za cíl zpomalit celkový nárůst nákladů na energie, rovnoměrněji rozdělit náklady mezi spotřebitele, kontrolovat rozmach energie z obnovitelných zdrojů a podporovat integraci trhu. Provádění této reformy je třeba pozorně sledovat s ohledem na její dopad na nákladovou efektivnost podpůrného systému. Je třeba, aby Německo vyvíjelo další úsilí, pokud jde o rozšíření sítě a koordinaci se sousedními zeměmi.

               (15)

               Politická opatření na další podporu hospodářské soutěže v odvětví služeb jsou omezená, třebaže u určitých profesí a v určitých regionech byly schváleny ojedinělé reformy, například ohledně schvalovacích postupů a obchodní komunikace v odvětví stavebnictví. Růst produktivity je v odvětví služeb strukturálně nižší než v průmyslu, obzvláště nízký je nicméně u některých typů služeb, zejména u služeb poskytovaných svobodnými povoláními. Stále ještě existují překážky bránící ve vstupu na trh a ve výkonu svobodných povolání. Mezi tyto překážky patří požadavky na právní formu a podíl na kapitálu, jakož i požadavky na odbornou kvalifikaci. V jednotlivých spolkových zemích jsou svobodná povolání upravena různě, což svědčí o tom, že by bylo možné identifikovat nejméně zatěžující regulační přístupy a uplatnit je v celé zemi. Hodnota zakázek, které německé orgány zveřejňují v souladu s právními předpisy EU, je i nadále jedna z nejnižších v Unii. Úplný přechod na transparentní trh s elektronickým zadáváním veřejných zakázek by mohl posílit hospodářskou soutěž. V odvětví maloobchodu omezují předpisy v oblasti plánování v některých spolkových zemích nadále vstup nových subjektů na trh. Při zlepšování hospodářské soutěže na železnici bylo dosaženo pouze omezeného pokroku.

               (16)

               Německo dosahuje malého pokroku u opatření, která mají konsolidovat bankovní sektor, zejména při zlepšování rámce pro správu a řízení. Restrukturalizaci zemských bank (Landesbanken) v minulých letech podněcovala především rozhodnutí Komise v oblasti státní podpory a tento sektor stále zůstává roztříštěný. Je nutné dále usilovat o řešení strukturálních překážek a překážek v oblasti řízení, které brání konsolidaci iniciované trhem, což by zvýšilo i celkovou efektivnost finančního sektoru. Přezkum právního rámce upravujícího druhý bankovní pilíř by mohl dále napomoci konsolidaci ve veřejném bankovním sektoru.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Německa. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku v Německu, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení Rada projednala program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (19)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 4.

               (20)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Německo mělo rovněž zajistit úplné a včasné provedení uvedených doporučení,

         DOPORUČUJE Německu v období 2014–2015:

               1.

               Prosazovat fiskální politiku, jež podporuje růst, a zachovat zdravou fiskální pozici tím, že zajistí, že po celé období, na něž se vztahuje program stability, bude i nadále plněn střednědobý rozpočtový cíl a že míra veřejného zadlužení financí bude mít i nadále udržitelnou sestupnou tendenci. Zejména využít dostupných prostředků k vyšším a efektivnějším veřejným investicím do infrastruktury, vzdělávání a výzkumu. Zlepšit efektivnost daňového systému, především rozšířením daňové základny (zejména ve vztahu ke spotřebě), přehodnocením základu obecní daně z nemovitosti, zlepšením správy daní a přezkoumáním živnostenské daně; cílem by rovněž mělo být posílení soukromých investic. Dále usilovat o zvýšení nákladové efektivnosti veřejných výdajů v oblasti zdravotní a dlouhodobé péče. Zajistit udržitelnost veřejného důchodového systému tím, že i) se změní financování nových nepojistných / s důchodovým systémem nesouvisejících dávek („Mütterrente“) a tyto dávky budou financovány z daňových příjmů, čímž se rovněž zabrání dalšímu zvýšení příspěvků na sociální zabezpečení, ii) zvýší se pobídky pro pozdější odchod do důchodu a iii) zvýší se zabezpečení v rámci druhého a třetího pilíře důchodového systému. Dokončit důsledně ve všech spolkových zemích zavádění dluhové brzdy a zajistit, aby kontrolní postupy a mechanismy nápravy byly relevantní a byly prováděny včas. Zlepšit koncepci fiskálních vztahů mezi spolkovou úrovní a jednotlivými zeměmi a obcemi, mimo jiné s cílem zajistit přiměřené veřejné investice na všech úrovních veřejné správy.

               2.

               Zlepšit podmínky pro další podporu domácí poptávky, mimo jiné snížením vysokých daní a příspěvků na sociální zabezpečení, zejména u osob s nízkými příjmy. Při zavádění všeobecné minimální mzdy sledovat její dopad na zaměstnanost. Zlepšit zaměstnatelnost pracovníků tím, že se dále zvýší úroveň dosaženého vzdělání znevýhodněných osob a na pracovním trhu budou realizována ambicióznější aktivační a integrační opatření, především ve prospěch dlouhodobě nezaměstnaných. Přijmout opatření na omezení daňových faktorů, které odrazují od práce (zejména v případě druhé výdělečně činné osoby v domácnosti) a usnadnit přechod tzv. minijobů na takovou formu zaměstnání, na kterou se plně vztahuje povinnost odvádět příspěvky na sociální zabezpečení. Řešit nedostatek dostupných míst v zařízeních celodenní péče o děti a celodenních školách, který je problémem v některých regionech, a zároveň u nich zlepšit celkovou kvalitu výuky.

               3.

               Nadále minimalizovat celkové náklady na transformaci energetického systému. Zejména sledovat dopad reformy zákona o energii z obnovitelných zdrojů na nákladovou efektivnost podpůrného systému energie z obnovitelných zdrojů. Posílit úsilí o urychlené rozšíření vnitrostátních a přeshraničních elektrických a plynových rozvodných sítí. Zavést úzkou koordinaci energetické politiky se sousedními zeměmi.

               4.

               Přijmout ambicióznější opatření s cílem dále povzbudit hospodářskou soutěž v odvětví služeb (včetně určitých služeb poskytovaných svobodnými povoláními), mimo jiné přezkumem stávajících regulačních přístupů v různých spolkových zemích a jejich postupným sbližováním směrem k osvědčeným postupům ve všech těchto zemích. Zjistit příčiny nízké hodnoty veřejných zakázek, jichž se týkají postupy pro zadávání veřejných zakázek podle předpisů EU. Zintenzivnit úsilí o odstranění neodůvodněných předpisů v oblasti plánování, které brání vstupu nových subjektů na maloobchodní trh. Podniknout další kroky k odstranění zbývajících překážek bránících hospodářské soutěži na železnici. Pokračovat v konsolidaci sektoru zemských bank (Landesbanken), mimo jiné zlepšením rámce pro správu a řízení.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 33.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


				|

		52012DC0304

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Dánska na rok 2012 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Dánska na období 2012–2015 /* COM/2012/0304 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Dánska na rok
2012
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Dánska na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne
16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické
nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem
posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států[5], které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Dánska na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Dánska
na období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6], ve které
je Dánsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu.
Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace
podporující růst, obnovy běžného poskytování úvěrů
ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení
nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné
správy.
(6)       Dne 2. března 2012
Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby představily své závazky včas, tak aby mohly být
zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních
programů a národních programů reforem.
(7)       Dne 30. dubna 2012
předložilo Dánsko svůj konvergenční program na období 2012–2015
a národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich
vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně. Komise ve svém
hloubkovém přezkumu[7]
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 dospěla k
závěru, že Dánsko se potýká s vnitřní a vnější nerovnováhou, i
když nikoliv nadměrnou.
(8)       Na základě posouzení
konvergenčního programu na rok 2012 podle nařízení Rady (ES) č.
1466/97 zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož
vycházejí rozpočtové projekce v programu, je realistický. Scénář počítá
s růstem HDP o 1,2 % v roce 2012 a 1,5 % v roce 2013, což je vesměs v
souladu s prognózou Komise z jara 2012, která pro uvedené roky předpokládá
růst 1,1 % a 1,4 %. Podle toho jsou i schodky veřejných financí v
konvergenčním programu (4,0 % HDP v roce 2012 a 1,8 % HDP v roce 2013)
mírně nižší než v prognóze Komise z jara 2012 (4,1 % a 2,0 % HDP). Cílem
rozpočtové strategie nastíněné v programu je náprava nadměrného
schodku do roku 2013 a dosažení střednědobého rozpočtového cíle,
jímž je přinejmenším strukturálně vyrovnaný rozpočet, v roce
2020. Program tedy potvrzuje dřívější střednědobý cíl, jenž
náležitě zohledňuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu.
Celkový schodek plánovaný v roce 2013 odpovídá včasné nápravě
nadměrného schodku veřejných financí a fiskální úsilí plánované v
uvedeném roce je – na základě (nově vypočteného) strukturálního
salda rozpočtu[8]
– v souladu s doporučením Rady vydaným v červenci 2010 v rámci
postupu při nadměrném schodku. Oproti dřívějším plánům
se proces konsolidace posunul více směrem ke konci programového období a v
roce 2013 je zapotřebí vyvinout značné úsilí k zajištění
nezbytné strukturální korekce. Riziko nedodržení referenční hodnoty 3 %
HDP v roce 2013 je omezené: podle prognózy Komise z jara 2012 bude schodek
veřejných financí činit 2,0 % HDP. Na základě (nově vypočteného)
strukturálního rozpočtu salda nebude od roku 2013 odhadované zlepšení
strukturálního salda rozpočtu dosahovat úrovně 0,5 % HDP požadované v
Paktu o stabilitě a růstu. Zároveň se očekává, že míra růstu
veřejných výdajů bude při zohlednění diskrečních
opatření na straně příjmů v souladu s výdajovým kritériem
Paktu o stabilitě a růstu. Část rozpočtových schodků
bude financována snížením vkladů vlády u dánské národní banky. Hrubý
veřejný dluh se podle projekcí sníží ze 46,5 % HDP v roce 2011 na 41,1 % v
roce 2015, což je značně méně než 60 % HDP.
(9)       Klíčovou prioritou je
pro Dánsko zvýšit nabídku práce, a zajistit tak budoucí prosperitu a fiskální
udržitelnost. V roce 2011 Dánsko dokončilo ambiciózní reformu systému
dobrovolného předčasného odchodu do důchodu a předložilo
dříve plánované zvýšení zákonného věku odchodu do důchodu a jeho
navázání na naději dožití. Nyní je třeba se zaměřit na
reformu systému invalidních důchodů a systému dotovaného
zaměstnávání (tzv. flex-job). Vláda předložila v této oblasti
návrh reformy, jež by měla být bezodkladně provedena. Je třeba
rovněž řešit rostoucí rozdíly v zaměstnanosti lidí z rodin
migrantů a zbytku pracující populace.
(10)     V posledních desetiletích se v
Dánsku zpomalil růst produktivity práce, přičemž jednou z
příčin je slabá výkonnost vzdělávacího systému. I přes
vysoké výdaje na vzdělávání je kvalita dánského školství podle
průzkumu PISA OECD pouze průměrná. Studenti také dokončují
své studium v pozdějším věku než v jiných členských státech a
relativně vysoká je i míra předčasného ukončování studia na
institucích odborného vzdělávání. V reakci na problémy v této oblasti
vláda oznámila řadu nových opatření zaměřených jak na
povinnou školní docházku, tak na sekundární vzdělávání. Rozpočet na
rok 2012 rovněž podporuje zavádění sociálních doložek v rámci
zadávání veřejných zakázek a souvisejících opatření, díky čemuž
bude pro soukromé společnosti finančně výhodné nabízet
učňovskou přípravu a přibude volných míst. Větší
nabídka učňovských míst bude také předmětem jednání
tripartity a zabývat se jí bude i meziresortní výbor.
(11)     Jiným možným důvodem
pomalého růstu produktivity je poměrně slabá hospodářská
soutěž v Dánsku. V roce 2011 byl přijat „balíček pro
hospodářskou soutěž“ zaměřený především na
stavebnictví, maloobchodní odvětví, zdravotnictví a služby veřejného
sektoru. S cílem přijmout případná nová opatření se
prověřuje jednak hospodářská soutěž v odvětví
taxislužby a přepravních služeb, jednak liberalizace lékáren. V
současné době probíhají jednání s regionálními a místními správami o
otázce zvyšování počtu veřejných zakázek v obcích a regionech. V této
souvislosti vládní výbor nedávno dospěl k závěru, že dánské právní
předpisy v oblasti hospodářské soutěže je třeba posílit a
že sankce za jejich porušení jsou příliš nízké, a nemají tak odrazující
účinek. Vzhledem k tomu, že za poslední rok byl v této oblasti přijat
jen omezený počet konkrétních iniciativ, jsou potřeba další opatření,
která by uvedený problém náležitě řešila.
(12)     Hloubkový přezkum podle
článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 potvrdil, že vysoké hrubé
zadlužení domácností je sice do určité míry strukturálním rysem dánského
hospodářství (přičemž majetek domácností značně
přesahuje jejich zadlužení), přesto se obavy ohledně dluhů
domácností objevují, jelikož v důsledku vývoje na trhu s bydlením se
zadlužení dostalo nad úroveň odůvodnitelnou strukturálními faktory.
Od roku 2003 se změnila i skladba hypotečních úvěrů: na
úkor splátkových úvěrů s pevnou úrokovou sazbou narůstá obliba
úvěrů osvobozených od splátek a s pohyblivou sazbou. V
současnosti proto domácnosti při dané míře zadlužení
pociťují nárůst úrokových sazeb a výkyvy cen nemovitostí
silněji, než tomu bylo před deseti lety. Tím se zvyšují potenciální
rizika pro finanční a hospodářskou stabilitu. Dánsko přijalo
příslušná opatření, jež mají riziková místa v systému hypoték
řešit. Kromě toho ministerstvo obchodu a růstu nyní analyzuje
rozdělení aktiv a pasiv v domácnostech a potenciální zranitelnost
domácností v případě různých hospodářských
otřesů. Rovněž by však měla být zvážena opatření,
jimiž by se ve střednědobém horizontu předešlo procyklickému
vývoji na trhu s bydlením a jež by měla v ideálním případě
spočívat v nové úpravě zdanění majetku podle jeho skutečné
ceny na trhu. Budoucím procyklickým účinkům by se mohlo předejít
i díky odstranění limitů pro každoroční nárůst daně z
obecních pozemků. Tato opatření by měla být zaváděna
postupně, jelikož je třeba brát v potaz současnou potřebu
stabilizace na trhu s bydlením.
(13)     Dánsko učinilo řadu
závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky, jakož i plnění
závazků předložených v roce 2011, se týkají podpory
zaměstnanosti, zvýšení konkurenceschopnosti, posílení udržitelnosti
veřejných financí a finanční stability. Komise posoudila plnění
závazků v rámci Paktu euro plus. Výsledky posouzení byly zohledněny v
doporučeních.
(14)     V rámci evropského
semestru vypracovala Komise důkladnou analýzu hospodářské politiky
Dánska. Posoudila konvergenční program a národní program reforem a
předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Dánsku, ale také
jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba
posílit celkovou správu ekonomických záležitostí Evropské unie tím, že budou do
vnitrostátních rozhodnutí zahrnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v
rámci evropského semestru se odrážejí v doporučeních v bodech 1 až 5 níže.

(15)     Na základě tohoto
posouzení Rada přezkoumala konvergenční program Dánska a její
stanovisko[9]
se odráží zejména v doporučení v bodě 1 níže.
(16)     Na základě výsledků
hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala
národní program reforem Dánska na rok 2012 a konvergenční program Dánska.
Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011
se odrážejí zejména v doporučeních v bodech 3, 4 a 5 níže,
DOPORUČUJE, aby Dánsko v období
2012–2013 provedlo tato opatření:
1.           Provádět podle plánu
rozpočtovou strategii s cílem zajistit nápravu nadměrného schodku do
roku 2013 a dosáhnout roční průměrné strukturální korekce
uvedené v doporučeních Rady v rámci postupu při
nadměrném schodku. Dále pak usilovat o odpovídající strukturální korekci
s cílem dosáhnout dostatečného pokroku při plnění střednědobého
rozpočtového cíle včetně splnění výdajového kritéria.
2.           Podniknout další kroky ke
zvýšení dlouhodobé nabídky práce, a to reformou systému invalidních
důchodů, lepším zacílením systémů dotovaného zaměstnávání
(tzv. systém flex-job) na osoby se sníženou pracovní schopností a
zvýšením zaměstnatelnosti osob z rodin migrantů.
3.           Provést bezodkladně
oznámená opatření na zvýšení nákladové efektivnosti vzdělávacího
systému, snížit předčasné ukončování studia, a to zejména v
oblasti odborného vzdělávání, a zvýšit počet učňovských
míst.
4.           Pokračovat v úsilí o
odstraňování překážek pro hospodářskou soutěž, zejména v
odvětví místních služeb, maloobchodu a stavebnictví, mimo jiné tím, že se
zadávání veřejných zakázek na služby v obcích a regionech více otevře
hospodářské soutěži a zajistí se dostatečně odrazující
sankce v právních předpisech v oblasti hospodářské soutěže.
5.           Zvážit další preventivní
opatření na posílení stability trhu s bydlením a finančního systému
ve střednědobém horizontu, včetně zohlednění
výsledků probíhající studie ministerstva obchodu a růstu o
rozdělení aktiv a pasiv v domácnostech a přezkumu systému
zdanění majetku a obecních pozemků.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř.
věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012)
304 final.
[4]               P7_TA(2012)0048
a P7_TA(2012)0047.
[5]               Rozhodnutí
Rady 201/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[6]               COM(2012)
68 final.
[7]               SWD
(2012) 153 final.
[8]               Cyklicky
očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných
opatření, jež útvary Komise pomocí společně dohodnuté metodiky
znovu vypočítaly na základě údajů v programu.
[9]               Podle
čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení č. U2 ze dne 12. června 2009 o použití čl. 64 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 na nezaměstnané osoby, jež doprovázejí své manžely či manželky nebo partnery či partnerky, kteří (které) vykonávají výdělečnou činnost v jiném členském státě než v příslušném státě (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)

text:
               24.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/51

         DOPORUČENÍ č. U2
   ze dne 12. června 2009
   o použití čl. 64 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 na nezaměstnané osoby, jež doprovázejí své manžely či manželky nebo partnery či partnerky, kteří (které) vykonávají výdělečnou činnost v jiném členském státě než v příslušném státě
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   2010/C 106/16
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle kterého se správní komise zabývá všemi správními otázkami a otázkami výkladu vyplývajícími z nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (2),
   s ohledem na čl. 64 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 a na čl. 55 odst. 1 nařízení (ES) č. 987/2009,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle podmínek čl. 64 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 zcela nezaměstnaná osoba, která odchází do jiného členského státu než je příslušný stát s cílem hledat zaměstnání, si zachová nárok na peněžité dávky v nezaměstnanosti za určitých podmínek a s určitými omezeními.

               (2)

               Jednou z podmínek stanovených v písmenu a) uvedeného odstavce je, že dotčená osoba musí zůstat k dispozici službám zaměstnanosti příslušného členského státu nejméně čtyři týdny poté, co se stala nezaměstnanou.

               (3)

               Poslední věta písmene a) však příslušným službám nebo institucím umožňuje povolit uchazeči o zaměstnání odjezd před uplynutím těchto čtyř týdnů.

               (4)

               Toto povolení by nemělo být zamítnuto osobám, které splňují ostatní podmínky stanovené v čl. 64 odst. 1 uvedeného nařízení a zároveň chtějí doprovázet svého manžela či manželku nebo partnera či partnerku, který (která) přijal (přijala) práci v jiném členském státě,
               jednajíc v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,

         DOPORUČUJE PŘÍSLUŠNÝM ÚTVARŮM A INSTITUCÍM, ABY:

               1.

               Odjezd před uplynutím čtyř týdnů, jak je stanoveno v poslední větě čl. 64 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 883/2004, byl povolen zcela nezaměstnané osobě, která splňuje všechny ostatní podmínky stanovené v čl. 64 odst. 1 a doprovází manžela či manželku nebo partnera či partnerku, který (která) přijal (přijala) práci v jiném členském státě než v příslušném státě.
               Definice partnera (partnerky) je určena na základě právních předpisů příslušného členského státu.

               2.

               Toto doporučení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne vstupu nařízení (ES) č. 987/2009 v platnost.

            předsedkyně správní komise

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.