               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 76/206

      P8_TA(2018)0227
      Libye
      Doporučení Evropského parlamentu ze dne 30. května 2018 Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku o Libyi (2018/2017(INI))
      (2020/C 76/25)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2259 (2015) a následné rezoluce,

                  —

                  s ohledem na libyjskou politickou dohodu,

                  —

                  s ohledem na zprávu generálního tajemníka OSN ze dne 22. srpna 2017 o misi OSN na podporu Libye,

                  —

                  s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1973 (2011) a všechny její následné rezoluce týkající se Libye, včetně rezoluce č. 2380 (2017),

                  —

                  s ohledem na zprávu generálního tajemníka OSN vypracovanou v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti č. 2312 (2016),

                  —

                  s ohledem na prohlášení vysokého komisaře OSN pro lidská práva ze dne 14. listopadu 2017 o utrpení migrantů v Libyi, jež je hanbou pro svědomí lidstva,

                  —

                  s ohledem na zprávu Úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva z dubna 2018 s názvem „Zneužívání za mřížemi: svévolné a nezákonné zadržování v Libyi“,

                  —

                  s ohledem na svá usnesení ze dne 18. září 2014 (1), ze dne 15. ledna 2015 (2) a ze dne 4. února 2016 (3) o situaci v Libyi,

                  —

                  s ohledem na prohlášení spolupředsedů Smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU o situaci migrantů v Libyi přijaté dne 20. prosince 2017,

                  —

                  s ohledem na Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu,

                  —

                  s ohledem na globální přístup EU k migraci a mobilitě,

                  —

                  s ohledem na společné sdělení Komise a místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ze dne 25. ledna 2017 s názvem: „Migrace na trase přes centrální Středomoří. Řízení toků, záchrana životů“ (JOIN(2017)0004),

                  —

                  s ohledem na Maltské prohlášení ze dne 3. února 2017,

                  —

                  s ohledem na společnou strategii Afrika-EU a její akční plán,

                  —

                  s ohledem na společné prohlášení o situaci migrantů v Libyi, na němž se Africká unie a Evropská unie shodly na summitu konaném v roce 2017, a na vytvoření trojstranné pracovní skupiny na vysoké úrovni AU-EU-UN,

                  —

                  s ohledem na závěry Rady o Libyi ze dne 17. července 2017,

                  —

                  s ohledem na závěry Evropské rady ze dne 19. října 2017,

                  —

                  s ohledem na článek 113 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A8-0159/2018),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že situace v Libyi je mimořádně křehká a země čelí řadě složitých a vzájemně propojených problémů týkajících se politické stability, hospodářského rozvoje a bezpečnosti;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že krize v Libyi má obrovský dopad na občany Libye i na celý sousední region a na EU, a proto je v zájmu občanů Libye i sousedních zemí, subsaharské Afriky a oblasti Středomoří velmi důležité zajistit v této zemi stabilitu, což je zásadní podmínka pro zlepšení hospodářské a sociální situace v zemi;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že stabilita v jižní Libyi vzbuzuje velké obavy s ohledem na to, že situace v sousedních zemích je velmi nestabilní a džihádistické povstání by mohlo ohrozit oslabené vlády v sahelsko-saharské oblasti;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že EU by měla informovat proaktivnějším způsobem o svém diplomatickém úsilí a o svém velkém finančním příspěvku ke konsolidaci bezpečnostní, společenské a hospodářské situace v Libyi;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že konflikt v Libyi se podaří vyřešit pouze prostřednictvím soudržného, komplexního a inkluzivního přístupu zahrnujícího všechny mezinárodní aktéry a zúčastněné strany, včetně zástupců různých místních komunit, kmenových náčelníků a aktivistů občanské společnosti, a tím, že Libye sama zajistí mírový proces a podpoří začlenění;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že jediným životaschopným rámcem pro řešení krize je v současné chvíli libyjská politická dohoda a akční plán OSN pro Libyi;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že EU prostřednictvím diplomatických kroků a konkrétní podpory napomáhá politickému přechodu Libye ke stabilní, fungující zemi a podporuje v tomto ohledu zprostředkovatelské úsilí vedené ze strany OSN;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že je nanejvýš důležité, aby všechny členské státy vystupovaly jednotně, posilovaly zprostředkovatelské úsilí EU a zdůrazňovaly ústřední úlohu OSN a akčního plánu OSN; vzhledem k tomu, že jednotlivé iniciativy členských států jsou v každém případě vítané pouze tehdy, pokud jsou vyvíjeny v rámci evropského rámce a jsou v plném souladu s cíli zahraniční politiky EU;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že kroky EU přináší výsledky v oblasti migrace s ohledem na to, že čísla na konci roku 2017 poklesla o třetinu ve srovnání s rokem 2016 a že v prvních měsících roku 2018 čísla poklesla o 50 % ve srovnání se stejným obdobím loňského roku;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že Libye je důležitým tranzitním a výchozím bodem pro migranty, zejména migranty ze subsaharské Afriky, kteří se pokoušejí dostat do Evropy; vzhledem k tomu, že tisíce migrantů a uprchlíků, kteří prchají před násilím v Libyi, přišlo o život při pokusu přeplout Středozemní moře a dostat se do Evropy;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že migranti patří mezi ty, kdo nejvíce trpí bezpečnostními problémy v Libyi, neboť se často stávají obětí násilí, svévolného zatýkání a zadržování ze strany nestátních aktérů, vyděračství, únosů, jejichž cílem je vydírání, a vykořisťování;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že mnoho migrantů, obzvláště ze subsaharské Afriky, bylo podrobeno svévolnému zadržování ze strany rozličných ozbrojených skupin v zemi;

                  M.

                  vzhledem k tomu, že nucený návrat nejméně 132 Súdánců, kteří dostávali pomoc od UNHCR, z Nigeru do Libye vyvolává velké znepokojení;

                  N.

                  vzhledem k tomu, že problém vnitřně vysídlených osob je stále živý; vzhledem k tomu, že tyto osoby často čelí kritickému ohrožení, jako je například přechod přes oblast konfliktu, přítomnost pozemních min a nevybuchlých zařízení a násilí ze strany různých milicí;

                  O.

                  vzhledem k tomu, že Libye se stala tranzitní zemí pro obchod s lidmi; vzhledem k tomu, že na území Libye se i nadále nachází stovky tisíců migrantů a žadatelů o azyl s různou státní příslušností, přičemž mnozí z nich žijí v nuzných podmínkách, čímž se stávají snadným terčem pro převaděče; vzhledem k tomu, že existuje podezření, že se v Libyi provozuje otroctví;

                  P.

                  vzhledem k tomu, že pro každodenní život obyčejných Libyjců jsou typické stále se zhoršující životní podmínky, které jsou ztěžovány ještě problémy s hotovostí, přerušenými dodávkami vody a častými výpadky proudu, jakož i naprosto katastrofálním systémem zdravotnictví v zemi;

                  Q.

                  vzhledem k tomu, že politické klima v Libyi se vyznačuje hlubokou nedůvěrou mezi hlavními politickými a vojenskými subjekty z různých regionů;

                  R.

                  vzhledem k tomu, že mezinárodně uznávaná vláda národní jednoty stále více spoléhá na několik milicí, pokud jde o její vlastní bezpečnost; vzhledem k tomu, že tyto milice získaly nevídanou míru vlivu na státní instituce v Tripolisu, což ohrožuje probíhající snahy OSN o vytvoření životaschopnějšího politického rámce v této zemi;

                  S.

                  vzhledem k tomu, že země jako Turecko, Katar, Egypt a SAE mají značný vliv na různé skupiny v rámci znesvářených frakcí;

                  T.

                  vzhledem k tomu, že identita různých libyjských komunit na nižší než celostátní úrovni, kmeny nebo etnické skupiny představují odedávna hluboké pletivo společensko-kulturních vztahů v Libyi a hrají zásadní úlohu v dynamice sociálního a politického vývoje a v bezpečnostní problematice země; vzhledem k tomu, že libyjská společnost má silné tradice, pokud jde o postupy neformálního řešení sporů mezi městy, kmeny a etnickými komunitami;

                  U.

                  vzhledem k tomu, že v zemi v současné době chybí jasný a společný právní rámec týkající se volebního systému; vzhledem k tomu, že nebyla přijata žádná ústava, takže zemi i nadále chybí nezbytný právní rámec pro uspořádání nových voleb; vzhledem k tomu, že nynější převládající atmosféra beztrestnosti, široké ilegality, korupce a úloha ozbrojených skupin a napětí mezi libyjskými kmeny a regiony přispívá k dalšímu poklesu důvěryhodnosti již tak slabých veřejných a vládních institucí;

                  V.

                  vzhledem k tomu, že Libye zažívá neustálý nárůst počtu poprav bez řádného soudu, mučení, svévolného zadržování a nevybíravých útoků na rezidenční oblasti a infrastrukturu a stále sílící nenávistné projevy a výzvy k násilí;

                  W.

                  vzhledem k tomu, že se extremistická salafistická skupina Madchálistů stává silnější a relevantnější na východě i na západě Libye; vzhledem k tomu, že se Madchálisté staví proti volbám, dychtí po zachování statusu quo, zcela odmítají jakýkoli model demokracie a jsou těžce vyzbrojeni, pročež představují konkrétní riziko dalšího šíření extremismu a násilí v zemi;

                  X.

                  vzhledem k tomu, že zhroucení systému trestního soudnictví podporuje beztrestnost v zemi a zužuje obětem možnosti, jak hledat ochranu a nápravu; vzhledem k tomu, že v některých regionech dochází jen k nevýznamným krokům vedoucím k zahájení okamžitého, důkladného, účinného, nestranného a nezávislého vyšetřování a k postavení pachatelů před soud, a to i v případech, kdy jsou po trestném činu předloženy policejní zprávy; vzhledem k tomu, že v Libyi nebyl od roku 2011 odsouzen žádný pachatel trestného činu, který je členem ozbrojené skupiny;

                  Y.

                  vzhledem k tomu, že kruh násilí v Libyi je trvale podněcován vše postihující beztrestností za závažné případy porušování lidských práv; vzhledem k tomu, že nebude-li tento problém řádně řešen, trvalá absence právního státu způsobí, že vyhlídky na pokojné soužití a boj proti násilnému extremismu budou postrádat pro obyvatele smysl;

                  Z.

                  vzhledem k tomu, že byly uneseny desítky politických aktivistů a obhájců lidských práv, pracovníků ve sdělovacích prostředcích a dalších veřejných činitelů nebo bylo těmto osobám vyhrožováno; vzhledem k tomu, že OSN obdržela zprávy o svévolném zadržování a mučení a špatném zacházení na obou stranách;

                  AA.

                  vzhledem k tomu, že eskalace útoků na pracovníky justice, místní organizace občanské společnosti, ochránce lidských práv a pracovníky sdělovacích prostředků, ale i na uprchlíky a migranty, urychlila zhoršování situace v oblasti lidských práv pro veškeré civilní obyvatelstvo na území Libye; vzhledem k tomu, že absence právního státu a beztrestnost za vážné porušování lidských práv, včetně mučení, svévolného zadržování, poprav bez řádného soudu a nevybíravých útoků na civilní obyvatelstvo a infrastrukturu neustále přiživuje kruh násilí v zemi;

                  AB.

                  vzhledem k tomu, že propustnost libyjských hranic podporuje nelegální obchodování na hranicích; vzhledem k tomu, že zvyšování počtu ozbrojených skupin v pohraničních oblastech ještě více podnítilo soupeření obchodníků s lidmi o kontrolu a přístup k přeshraničním zdrojům; vzhledem k tomu, že tzv. zahraniční bojovníci, kteří přicházejí do země, a různé zločinecké sítě nadále těží z nekontrolovaného šíření zbraní;

                  AC.

                  vzhledem k tomu, že politická nejistota a nestabilita učinila z Libye místo, kde bují aktivita extrémistických skupin; vzhledem k tomu, že region Fezzan je strukturálně nestabilní a z historického hlediska je tranzitním místem do Evropy pro uprchlíky a migranty a pro pašování ropy, zlata, zbraní a drog a pro obchodování s lidmi; vzhledem k tomu, že pro tentýž region je typické etnické a kmenové napětí, které ještě zesílilo po Kaddáfího pádu, a soupeření o kontrolu nad libyjskými zdroji; vzhledem k tomu, že stabilizace regionu Fezzan je důležitá pro stabilizaci celé země;

                  AD.

                  vzhledem k významu libyjských místních orgánů při prevenci konfliktů a při poskytování základních veřejných služeb obyvatelstvu;

                  AE.

                  vzhledem k tomu, že v městě Derna došlo od 7. května 2018 k eskalaci pozemních, leteckých a dělostřeleckých útoků; vzhledem k tomu, že bylo zabito mnoho civilních obyvatel a zároveň byl silně omezen přístup k pomoci a lékařské péči a humanitární situace je závažná;

                  AF.

                  vzhledem k tomu, že oficiální delegace Parlamentu uskutečnila ve dnech 20.–23. května 2018 cestu do Libye;

                  1.

                  doporučuje Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku následující:

                              a)

                              zajistit co největší podporu akčnímu plánu OSN pro Libyi, který v září 2017 představil zvláštní zástupce OSN Ghassan Salamé a který má přispět ke stabilizaci Libye a k politickému a inkluzivnímu procesu národního usmíření a všem libyjským aktérům, včetně všech kmenových subjektů, umožnit dosáhnout stabilní a dlouhodobé politické dohody a zároveň věnovat řádnou pozornost zapojení žen a menšin; přihlížet k výsledkům inkluzivních konzultačních postupů, které byly Radě bezpečnosti OSN předloženy dne 21. května 2018; přísně odsoudit jakýkoli pokus o oslabení mírového procesu pod vedením OSN; pokračovat v úzké spolupráci s podpůrnou misí OSN v Libyi (UNSMIL);

                              b)

                              zintenzivnit své diplomatické snahy o podporu plánu OSN a pomoc libyjské vládě v jejím úsilí o dosažení politické shody, zaručení bezpečnosti a rozšíření její pravomoci na celé území Libye, nad rámec úzké teritoriální kontroly mezinárodně uznané vlády národní jednoty, což je nezbytnou podmínkou pro inkluzivní politické řešení ve prospěch stabilizace, rekonstrukce a usmíření v této zemi, budování státu a pro mírové operace založené na demokracii, právním státu a lidských právech; zajistit, aby o procesu stabilizace a o budoucí formě státu rozhodovali sami Libyjci; podporovat posilování místních mechanismů a kapacit v zemi s ohledem na mediaci, řešení konfliktů a příměří a propojit je s akčním plánem OSN jako součást soudržného a integrovaného přístupu, který by přinesl konkrétní a trvalé výsledky;

                              c)

                              podporovat takzvaná „setkání na radnici“, k nimž dochází v některých obcích pod záštitou OSN, jakožto účinné iniciativy smíření zdola, jejichž cílem je podporovat dialog mezi různými komunitami, a tak konkrétně přispívat k vytvoření udržitelného a proveditelného řešení libyjské krize a pomáhat vytvářet národní občanskou kulturu;

                              d)

                              hledat způsoby, jak podpořit budování institucí, vytvořit skutečnou občanskou společnost a rychle nastartovat ekonomiku, a odvrátit se od příliš rozbujelé veřejné služby a podporovat udržitelný rozvoj soukromého sektoru, což je nezbytné k zajištění dlouhodobé stability a prosperity v zemi;

                              e)

                              podpořit úsilí Libye o zavedení nového ústavního pořádku, který by měl obsahovat návod na spravedlivé rozdělování ropného bohatství a jasné oddělení úkolu a povinností historických regionů na jedné straně a veškerých vnitrostátních správních orgánů na straně druhé; připomenout, že tato nová ústava, která by mohla být inspirována prvky upravené ústavy z roku 1963, by podpořila úsilí o uspořádání celostátních voleb, které by se měly konat až poté, co bude přijata nová ústava a budou skutečně splněny nezbytné podmínky zajišťující vysokou účast, jakož i a ohlas mezi veřejností a jejich legitimitu;

                              f)

                              dále v rámci orgánů a institucí EU klást prioritu na hledání řešení, jak lépe vyřešit všechny aspekty krize v Libyi a jaké nástroje a odvětví zapojit, mimo jiné věnovat větší pozornost místní dynamice, a zavést tak účinný a komplexní přístup k zemi a prokázat jednotnost mezi všemi orgány a institucemi a členskými státy, pokud jde o účel a iniciativy, tak, aby všichni zúčastnění aktéři uplatňovali stejná opatření jako součást širší regionální strategie;

                              g)

                              posílit svou přítomnost, viditelnost a chápání komplikovanosti situace v zemi tím, že bude znovu ustavena delegace EU v Tripolisu a do této delegace se natrvalo navrátí personál z EU;

                              h)

                              nadále zdůrazňovat, že libyjskou krizi nelze vyřešit vojenskou cestou, a zopakovat, že je třeba, aby se všechny strany a ozbrojené skupiny v Libyi řídily článkem 42 politické dohody v Libyi, respektovaly zásady mezinárodního humanitárního práva a mezinárodních lidských práv a upustily od nenávistných projevů a násilí a aby se demobilizovaly a zavázaly k mírovému řešení konfliktu, a zabránily tak dalším škodám a ztrátám na životech; domnívá se, že jednání by měla sloužit ke sjednocení libyjských bezpečnostních jednotek ze všech oblastí s cílem vybudovat takovou strukturu národní bezpečnosti, kterou budou kontrolovat civilisté, pod vedením inkluzivní a mezinárodně uznané libyjské vlády, se zárukami transparentnosti a odpovědnosti a při respektování mezinárodních závazků Libye v oblasti lidských práv, a rovněž vést k podepsání protokolu, kterým se všechny ozbrojené skupiny zaváží k tomu, že upustí od používání síly a násilí, v rámci uceleného a komplexního procesu odzbrojení, demobilizace a opětovného začlenění zaměřeného na znovuzačlenění členů ozbrojených skupin do společnosti a postupu reformy bezpečnostního systému vedeného zásadami zákazu diskriminace a transparentnosti ze Skhiraty; je přesvědčen, že podepsání takového protokolu by mělo umožnit provádění mírové dohody, která vydláždí cestu k uspořádání svobodných a spravedlivých voleb, a mělo by přinést ekonomické a finanční podněty a přimět jeho signatáře k budování nových státních institucí;

                              i)

                              mít na paměti, že je třeba vytvořit programy opětovného začlenění připravené na míru s cílem znovu začlenit jedince, nikoli skupiny, z milic do řádných bezpečnostních složek, a tak omezit problém rozdělené loajality;

                              j)

                              podporovat úsilí OSN, jehož cílem je uspořádání voleb v Libyi do konce roku 2018, jakmile bude přijata nová ústava; podporovat zejména úsilí o registraci voličů, neboť do současné doby bylo registrováni přibližně pouze 50 % způsobilých voličů; zajistit, aby před volbami byla přijata dohoda o přechodném opatření s cílem obnovit důvěru a posílit tak mezinárodní i vnitrostátní legitimitu nové vlády; podporovat, a to i technicky, proces směřující k zavedení platného ústavního rámce i celý volební proces a podmínit případné finanční příspěvky EU přijetím volebního zákona, který by se v co největší míře řídil mezinárodními zásadami stanovenými Benátskou komisí;

                              k)

                              vyvíjet nátlak na ty, kdo brání mírovým politickým jednáním, a účinně prosazovat embargo OSN na zbraně vůči Libyi; uvažovat o zavedení nových sankcí proti těm, kdo podporují nezákonné obchodování s ropou;

                              l)

                              posílit spolupráci se všemi mezinárodními organizacemi a dalšími aktéry na místě s cílem posílit soudržnost a konvergenci mezinárodní činnosti; zintenzivnit diplomatické úsilí se všemi regionálními aktéry a sousedními zeměmi s cílem zajistit, aby přispěli k pozitivnímu řešení krize v Libyi v souladu s akčním plánem OSN, který je v současnosti jediným možným rámcem pro řešení krize; podpořit probíhající národní konferenci v Libyi s cílem dosáhnout dohody mezi různými libyjskými stranami na dalších krocích vedoucích k dokončení transformace; odrazovat regionální aktéry od toho, aby zvažovali jednostrannou nebo vícestrannou vojenskou intervenci, které by chyběl jakýkoli právní základ nebo politický souhlas libyjské vlády;

                              m)

                              podpořit nasazení tvůrců právních předpisů, soudců a specializovaných prokurátorů v Libyi, kteří mohou pomoci při přezkumu libyjských právních předpisů proti terorismu, a zajistit, aby byli řádně vybaveni k tomu, aby mohli řídit a vést protiteroristické případy při dodržování právního státu;

                              n)

                              pohlížet na krizi v Libyi v širším, regionálním a celoafrickém kontextu, vzhledem k tomu, že Libye má zásadní význam pro dosažení stability v severní Africe, v Sahelu a ve Středomoří; podporovat a usnadňovat spolupráci Libye s jejími sousedy v oblasti Sahelu; v rámci těchto úvah zvážit dopad situace v Libyi na dynamiku a výzvy, kterým čelí EU; vytvořit komplexní politiku vůči Libyi, která bude brát v úvahu regionální a celoafrickou perspektivu pokrývající širší rozvoj, bezpečnost, migrační politiky a ochranu lidských práv a základních svobod, boj proti terorismu a proti otroctví a vykořisťování; zajistit, aby na provádění této politiky byly vyčleněny odpovídající a dostatečné zdroje, včetně příštího víceletého finančního rámce, s cílem dosáhnout konkrétních výsledků; pokračovat a v případě potřeby zintenzivnit spolupráci mezi operací NATO „Sea Guardian“ a operací EUNAVFOR Med Sophia;

                              o)

                              zajistit trvalé a aktivní zapojení do boje proti terorismu a proti obchodování s lidmi, a to nejen prostřednictvím integrace zpravodajských služeb, finanční spolupráce a taktické podpory, ale i prostřednictvím sociálních a vzdělávacích programů pro zdravotnictví a vzdělávání, které podporují školení a nasazení sociálních aktérů a tvůrců klíčových názorů s cílem bojovat proti násilnému extremismu a podporovat myšlenku soužití a mírové spolupráce;

                              p)

                              mít na paměti, že i když Islámský stát byl v Libyi pravděpodobně značně oslaben, v zemi se objevují nové formy extrémismu jako ten, který představují Madchálisté; připomínat, že nejúčinnější odpovědí na přítomnost radikálních militantních islamistů v Libyi je v podstatě zřízení domácích institucí, do nichž by byly zapojeny všechny strany a které by prosazovaly právní stát, poskytovaly veřejné služby, zajišťovaly místní bezpečnost a účinně bojovaly proti skupinám ohrožujícím stabilitu země a celého regionu;

                              q)

                              v souladu s Pařížským prohlášením ze dne 25. července 2017 zajistit, aby prostředky EU byly efektivně vynakládány tak, aby zajišťovaly mezivládní koordinaci při obnově veřejné infrastruktury prostřednictvím stabilizačních opatření EU; upřednostňovat financování projektů a iniciativ, které podpoří aktéry propagující odpovědnost a demokratické změny a mechanismy místního dialogu, usmíření a řešení konfliktů, do nichž budou zapojeny ženy a na nichž se budou podílet mladí lidé, čímž se zabrání tomu, aby se zapojili do takových trestných činností, jako je vstup do milicí zapojených do převaděčství a obchodu s lidmi; pokračovat v posilování občanské společnosti, zejména obránců lidských práv, a podporovat politický proces, bezpečnost a zprostředkovatelskou činnost prostřednictvím evropského nástroje sousedství a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru; podporovat nastolení zastupitelské správy na místní a celonárodní úrovni tak, aby lépe reagovala na výzvy spojené s usmířením, stabilizací a obnovením bezpečnosti; zajistit, aby prostředky z nouzového svěřenského fondu EU byly poskytnuty pouze za předpokladu, že sledují původní cíle a že bude vypracována řádná analýza místních orgánů a příjemců a následné hodnocení;

                              r)

                              podporovat obce při poskytování základních služeb a při budování místní správy; zajistit občanům základní životní úroveň s přihlédnutím k tomu, že v procesu usmíření pro občany a v boji proti nezákonnému obchodování s lidmi je nutné bližší porozumění místnímu politickému a ekonomickému systému; zajistit, aby finanční prostředky EU byly efektivně vynakládány na projekty, které budou pomáhat libyjským občanům a občanské společnosti; podporovat komunikaci mezi organizacemi občanské společnosti a orgány místní správy;

                              s)

                              podporovat iniciativy jako inciativu, již podporuje výbor pro usmíření měst Misuráta a Tawerga, v jejímž rámci tato města dosáhla dohody na základě doktríny mírového soužití, čímž se otevřela cesta pro návrat osob vysídlených z Tawergy zpět do jejich města;

                              t)

                              dále nabádat libyjské orgány a instituce, aby účinněji a transparentněji pracovaly na zlepšování životních podmínek všech Libyjců mimo jiné tím, že obnoví prioritní veřejné služby a přestaví veřejnou infrastrukturu, aby podporovaly správu ekonomických věcí v zemi, řešily krizi likvidity a aby provedly nezbytné finanční a hospodářské reformy, které požadují mezinárodní finanční instituce a které napomohou hospodářské obnově a stabilizaci; pomoci zemi vybudovat tržní hospodářství schopné uspokojit potřeby všech obyvatel Libye; naléhavě vyzvat libyjské orgány, aby zajistily, že z příjmů z těžby přírodních zdrojů a z nich plynoucích výhod budou mít prospěch všichni obyvatelé, a to i na místní úrovni; vyzvat libyjské orgány, aby se zavázaly k vysoké úrovni transparentnosti v domácím těžebním průmyslu a aby co nejrychleji splnily požadavky iniciativy v oblasti transparentnosti těžebního průmyslu; pomoci libyjským orgánům v boji proti nelegální činnosti, která brzdí vnitrostátní hospodářství, jak bylo v nedávné době uvedeno v prozatímní zprávě panelu odborníků, který byl zřízen na základě rezoluce č. 1973 (2011) týkající se Libye;

                              u)

                              nadále důrazně odsuzovat porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva a zintenzivnit úsilí o poskytování humanitární pomoci lidem, kteří ji potřebují, ve všech částech země, zejména pokud jde o zdravotnická zařízení a zařízení na výrobu energie; zvýšit účinnost humanitární finanční pomoci a posílit podporu pro místní humanitární organizace a prohloubit spolupráci s nimi; odsoudit četné a stále častější pokusy o omezení prostoru pro občanskou společnost, zejména prostřednictvím represivního právního rámce a útoků na ochránce lidských práv a na soudnictví; vyzvat AU, OSN a EU, aby nadále vzájemně spolupracovaly a přijaly rozhodná opatření, která by toto porušování lidských práv okamžitě ukončila; posílit občanskou společnost a podpořit rozvoj a nezávislost místních sdělovacích prostředků;

                              v)

                              urychlit úsilí týkající se nouzového evakuačního mechanismu UNHCR financovaného z prostředků EU, který umožnil evakuaci přibližně 1 000 nejzranitelnějších uprchlíků, kteří potřebovali ochranu, z Libye; přesvědčit libyjské partnery, aby rozšířili nynější škálu osob s různou státní příslušností, s nimiž v současné době Libye umožňuje UNHCR pracovat;

                              w)

                              zabývat se otázkou nelegální migrace přes Libyi a z Libye vzhledem k potřebě mít dlouhodobá, účinná a životaschopná řešení, která by měla řešit hlavní příčiny migrace v Africe v zemích původu a v tranzitních zemích a definovat právní základ pro mezinárodní migrační procesy, které se v současné době zakládají na přesídlení prostřednictvím mechanismu nouzového tranzitu nebo na přímém přesídlení; úsilí EU směřovat k ochraně migrantů v Libyi; pomoci libyjským orgánům zajistit návrat vnitřně vysídlených osob do jejich domovů a podpořit místní komunity při řešení problémů a současně zajistit, aby návrat vnitřně vysídlených osob nepředstavoval výměnu peněžní náhrady, která podporuje různé milice, za právo na návrat; upozornit mezinárodní společenství na potřebu opatření k řešení problémů v Libyi a sahelsko-saharské oblasti, pokud jde o rozvoj, lidská práva a bezpečnost, včetně prostředků boje proti obchodování s lidmi a převaděčství migrantů; zajistit, aby opatření v oblasti boje proti převaděčství a obchodování s lidmi nebránila volnému pohybu s ohledem na hospodářský rozvoj oblasti;

                              x)

                              zintenzivnit společné úsilí EU, Africké unie a OSN o zlepšení ochrany migrantů a uprchlíků v Libyi a věnovat zvláštní pozornost zranitelným jedincům; řádně a okamžitě prošetřit zprávy o zneužívání migrantů a uprchlíků v Libyi a nelidském zacházení s nimi, kterých se údajně dopustily kriminální skupiny, a zprávy o údajném otrokářství; vytvořit iniciativy, které by zabránily, aby k takovým incidentům v budoucnu již nedocházelo; zlepšit podmínky uprchlíků a migrantů v zajišťovacích zařízeních a naléhat na libyjské orgány, aby co nejdříve uzavřely zařízení, u nichž bylo zjištěno, že nedodržují mezinárodní standardy; nadále provádět a urychlit asistované dobrovolné návraty a úsilí o přesidlování prováděné ve spolupráci s OSN a Africkou unií s tím, že v tomto směru je třeba zdůraznit význam zrušení požadavku libyjské vlády na „výjezdní víza“; vyzvat libyjské orgány, aby ukončily svévolné zadržování a nezadržovaly zranitelné osoby, zejména děti; zajistit, aby s migranty bylo zacházeno způsobem, který je souladu s mezinárodními standardy v oblasti lidských práv, a vyčlenit k tomuto účelu nezbytné prostředky z rozpočtu EU; vyzvat Libyi, aby podepsala a ratifikovala Ženevskou úmluvu o právním postavení uprchlíků z roku 1951 a její protokol z roku 1967; zajistit, aby se mise EU pro pomoc na hranicích (EUBAM) v Libyi, operace EU NAVFOR MED SOPHIA a operace agentury Frontex Themisi společně zaměřily na to, jak narušit nelegální činnosti, včetně pašování migrantů, obchodu s lidmi a terorismu v centrálním Středomoří; zajistit, aby EUBAM v souladu se svým mandátem nadále aktivně spolupracovala s libyjskými orgány a pomáhala jim v prioritních oblastech souvisejících s řízením hranic, prosazováním práva a s širším systémem trestního soudnictví;

                              y)

                              dále bojovat proti veškerému převaděčství osob a obchodování s lidmi na území Libye, přes její území a z jejího území a u jejího pobřeží, které oslabuje proces stabilizace Libye a ohrožuje životy tisíců lidí; v tomto smyslu zajistit pokračování podpory EU v boji proti těmto problémům prostřednictvím pomoci libyjským partnerům při budování dlouhodobě potřebných kapacit na zabezpečení pozemních a námořních hranic země a prostřednictvím spolupráce s libyjskými orgány při přípravě komplexní strategie řízení hranic;

                              z)

                              podporovat udržitelné řešení pro více než 180 000 vnitřně vysídlených osob v Libyi, včetně přibližně 40 000 bývalých obyvatel Tawarghy, a to pomocí případného přesídlení nebo umožnění bezpečného návratu do jejich domovů a prostřednictvím zvýšení účelové podpory pro UNHCR a IOM;

                              aa)

                              bojovat proti fenoménu směšování aktivit mezinárodních zločineckých skupin a teroristických skupin prostřednictvím důkladných šetření týkajících se především obchodování s lidmi a sexuálního násilí páchaného v době probíhajícího konfliktu;

                              ab)

                              podporovat spolupráci s libyjskou pobřežní stráží, která umožnila od ledna do konce října 2017 záchranu téměř 19 000 migrantů v libyjských teritoriálních vodách; pomoci libyjským orgánům formálně informovat své oblasti pro pátrací a záchranné operace, stanovit soubor jasných standardních provozních postupů pro vyloďování a zajistit fungující monitorovací systém libyjské pobřežní stráže s cílem vytvořit jasný a transparentní rejstřík všech osob, které se vylodí na území Libye, a zajistit, aby jim byla poskytnuta řádná péče v souladu s mezinárodními humanitárními normami; dále spolupracovat s libyjskými orgány na urychlení přípravných prací na koordinačním středisku pro námořní záchranné operace v Libyi s cílem posílit jejich kapacitu pro pátrací a záchranné operace; zajistit další specializovaná školení v oblasti mezinárodní ochrany, uprchlického práva a lidských práv, která poskytuje IOM a UNHCR libyjské pobřežní stráži;

                              ac)

                              posílit humanitární a civilní pomoc s cílem odlehčit libyjskému obyvatelstvu a reagovat na nejnaléhavější potřeby osob, které byly těžce postiženy konfliktem v Libyi, zejména v nejpostiženějších oblastech, a být připraveni reagovat na jakékoli zhoršení situace; naléhavě žádá EU, aby podpořila posilování postavení organizací občanské společnosti, zejména ženských skupin, které se snaží o dosažení nenásilného řešení mnohočetných krizí v zemi;

                              ad)

                              odblokovat veškeré nezbytné finanční a lidské zdroje na pomoc uprchlíkům a poskytnout odpovídající humanitární pomoc osobám, které byly vysídleny, a vypořádat se tak s humanitární krizí v Libyi, která přinutila tisíce lidí opustit zemi;

                              ae)

                              zintenzivnit mezinárodní úsilí o zničení sítí podílejících se na převaděčství migrantů a obchodování s lidmi a zintenzivnit své úsilí o boj proti těmto zločinům a postavení pachatelů před soud; pokračovat v činnosti operace EU NAVFOR MED SOPHIA a zintenzivnit ji s cílem narušit obchodní model obchodníků s lidmi a pašeráků, rozvinout kapacitu libyjské pobřežní stráže a podporovat provádění rezolucí Rady bezpečnosti OSN týkajících se embarga na zbraně a nelegálního obchodu s ropou; nadále podporovat Libyi prostřednictvím civilních misí v oblasti společné bezpečnostní a obranné politiky; zvýšit kapacity všech států, pokud jde o vyhledávání a záchranu osob v nouzi, a uznat podporu poskytovanou soukromými aktéry a nevládními organizacemi na záchranné operace na moři a na pevnině se zřetelem ke stávajícímu mezinárodnímu právními rámci a bezpečnostním obavám;

                              af)

                              znovu potvrdit plnou podporu mandátu Mezinárodního trestního soudu pro stávající případy porušování lidských práv v Libyi, připomínaje, že mezinárodní mechanismy odpovědnosti, jako je Mezinárodní trestní soud a všeobecná jurisdikce, hrají důležitou úlohu při provádění mírového plánu v rámci, který stanoví kroky vedoucí k odpovědnosti a k dodržování lidských práv v Libyi; podporovat Mezinárodní trestní soud v jeho úsilí o postavení pachatelů krutostí před soud; podporovat zvláštního představitele OSN pro Libyi v jeho výzvě z listopadu 2017 adresované mezinárodnímu společenství, aby pomohlo Libyi v boji proti beztrestnosti v případě válečných zločinů a zvážilo možnosti, jak zřídit společné soudy; požádat EU a členské státy, aby podporovaly mezinárodní mechanismy při poskytování veškerých nezbytných prostředků vnitrostátním soudním systémům tak, aby bylo možno zahájit vyšetřování dřívějších a nynějších případů závažného porušování práv a podpořit budoucí legitimní libyjské orgány při plnění těchto úkolů; být přesvědčen, že spravedlivé soudní procesy by přinesly spravedlnost pro všechny oběti porušování lidských práv na území Libye, což by vydláždilo cestu k udržitelnému usmíření a míru;

                              ag)

                              vyjádřit znepokojení nad narůstající přítomností IS a dalších teroristických skupin v Libyi, což destabilizuje zemi a ohrožuje sousední země i EU;

                              ah)

                              vyzvat orgány Libye a ozbrojené složky, aby zajistily vnějším subjektům přístup do zajišťovacích zařízení, zejména těch, v nichž jsou umísťováni migranti;

                              ai)

                              vyjasnit situaci s ohledem na výplatu dividend z akcií, příjmu z dluhopisů a úroků ze zmrazených aktiv libyjského investičního orgánu v EU; předložit podrobnou zprávu o celkové výši úroku z Kaddáfího majetku od jeho zmrazení v roce 2011 a seznam osob nebo subjektů, které těžily z výplaty těchto úroků; prioritně řešit znepokojení týkající se případné mezery v systému sankcí EU týkajících se této záležitosti;

                              aj)

                              podporovat projekty zaměřené na hospodářský rozvoj regionu Fezzan a legální ekonomiku formou úzké spolupráce s různými obcemi, především těmi, které leží podél migračních tras, s cílem bojovat proti nelegální činnosti zločineckých sítí a proti násilnému extrémismu teroristických skupin pomocí vytváření alternativních zdrojů příjmů, zejména pro mladé lidi;

                              ak)

                              pokračovat v embargu na vývoz zbraní do Libye a zabránit tak tomu, aby se dostaly do rukou extrémistů a ozbrojených skupin, což jen dále zhoršuje nejistotu a nestabilitu na území celé Libye;

                              al)

                              bezodkladně učinit diplomatické kroky na ochranu civilního obyvatelstva a vyřešení humanitární situace v Derně;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě, Komisi a vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise a pro informaci libyjské vládě národní jednoty.

         (1)  Úř. věst. C 234, 28.6.2016, s. 30.

         (2)  Úř. věst. C 300, 18.8.2016, s. 21.

         (3)  Úř. věst. C 35, 31.1.2018, s. 66.


title: Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 27. května 2020 o omezení rozdělování výnosů v průběhu pandemie COVID-19 (ESRB/2020/7) 2020/C 212/01

text:
                  26.6.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 212/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
         ze dne 27. května 2020
         o omezení rozdělování výnosů v průběhu pandemie COVID-19
         (ESRB/2020/7)
         (2020/C 212/01)
         GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 písm. b), d) a f) a články 16 až 18 uvedeného nařízení,
         s ohledem na rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (2), a zejména na čl. 15 odst. 3 písm. e) a články 18 až 20 tohoto rozhodnutí,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Krize vyvolaná onemocněním koronavirem 2019 (COVID-19) se vyvinula tak, že z původní dramatické zdravotní události se rychle stal závažný ekonomický šok, který má potenciál přerůst v systémovou finanční krizi. Není jisté, jak dlouho bude tato krize trvat, ani jak bude závažná. Je evidentně nezbytné, aby finanční instituce udržovaly dostatečně vysoký objem kapitálu s cílem zmírnit systémové riziko a přispět k hospodářskému oživení.

                     (2)

                     Některé členské instituce Evropské rady pro systémová rizika (ESRB), konkrétně Evropský orgán pro bankovnictví (3) (EBA), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (4) (EIOPA), Evropská centrální banka (5) (ECB) a řada vnitrostátních orgánů, vyzvaly banky, pojistitele a zajistitele v Unii k tomu, aby se zdrželi dobrovolných výplat (např. dividend, prémií a zpětných odkupů akcií určených k odměňování akcionářů). Tato opatření mohou zvýšit odolnost finančního sektoru, neboť posílí jeho schopnost poskytovat úvěry reálné ekonomice za krizových podmínek a sníží riziko selhání finančních institucí v důsledku rizik spojených s COVID-19.

                     (3)

                     ESRB odpovídá za makroobezřetnostní dohled nad finančním systémem v Unii a měla by přispívat k bezproblémovému fungování vnitřního trhu, a tím zajistit udržitelný příspěvek finančního sektoru k hospodářskému růstu. Ačkoli ESRB vítá a plně podporuje iniciativy svých členských institucí, považuje rovněž za nezbytné vydat doporučení s cílem zajistit, aby finanční instituce v rámci finančního sektoru, které mohou představovat riziko pro finanční stabilitu, udržovaly vysoký objem kapitálu.

                     (4)

                     Toto doporučení respektuje procyklické chování bank, jakož i skutečnost, že banky hrají v hospodářství zásadní úlohu. Cílem tohoto doporučení je omezit rozdělování zisku a kapitálu bank, aby se zvýšila jejich odolnost během krize a podpořilo se nezbytné poskytování úvěrů reálné ekonomice. Cílem tohoto doporučení je rovněž snížit riziko, že v případech, kdy vlády během krize podporují banky, akcionáři a vrcholné vedení změní alokaci kapitálu ve svůj prospěch. Pokud by banky používaly výplatu dividend jako signál o síle na trhu, mohl by tento postup oslabit relativní postavení obezřetnějších finančních institucí, které mohou být stigmatizovány. Tento argument podporuje přijetí široce pojatých, koordinovaných a závazných opatření. Investiční podniky jsou zařazeny na seznam finančních institucí podle tohoto doporučení, neboť hrají významnou úlohu při fungování trhu a mohou představovat podobná rizika jako banky.

                     (5)

                     Toto doporučení uznává riziko, které tato krize představuje pro solventnost pojistitelů a zajistitelů. Je pravděpodobné, že dojde ke snížení peněžních toků z nových obchodů ve spojení s vyššími závazky z důvodu delšího období velmi nízkých úrokových sazeb a nižších výnosů z aktiv v budoucnu. Vzhledem k tomu, že pojistitelé a zajistitelé plní ve finančním sektoru zásadní úlohu, existuje také riziko společné strategie snižování rizik, jako je prodej podnikových dluhopisů s vyšším výnosem, které by bylo znásobeno velkým snížením ratingu. Tentýž argument, který ECB uvedla v případě bank, pokud jde o vyplácení dividend jakožto známky síly na trhu a o související stigma vyplývající z příslušných omezení, platí i pro pojistitele a zajistitele.

                     (6)

                     Toto doporučení je vypracováno tak, aby se s ohledem na jejich systémově významnou funkci při zúčtování transakcí na finančních trzích vztahovalo na ústřední protistrany. Pokud si ústřední protistrany zachovají dodatečné vlastní zdroje, budou schopny uhradit ztráty nesouvisející se selháním, což je obzvláště důležité v souvislosti s operačním rizikem, které ústřední protistrany kryjí ze svých vlastních zdrojů, a nikoli z příspěvků členů clearingového systému. Toto doporučení zajistí, že všechny finanční instituce budou postupovat jednotně v době, kdy by příjmy ústředních protistran mohly těžit z většího objemu transakcí na trhu, a v případě potřeby ústředním protistranám umožní, aby dobrovolně zvýšily svou spoluúčast, pokud jde o ponechání si rizika, v rámci postupné ochrany proti selhání, a to s ohledem na obecně zvýšená rizika způsobená vyšší volatilitou trhu. V neposlední řadě se předpokládá, že zachování kapitálu v ústředních protistranách sníží pravděpodobnost, že v době, kdy jsou fiskální výdaje již obzvláště napjaté, bude třeba v případě ztrát (ať už souvisejí se selháním, či nikoli) využít peněz daňových poplatníků. Celkově je důležité, aby ústřední protistrany měly kromě počátečních marží a fondů pro riziko selhání k dispozici přiměřené předfinancované vlastní zdroje.

                     (7)

                     Toto doporučení se má vztahovat na opatření finančních institucí, jejichž výsledkem je snížení výše a kvality jejich kapitálu nebo snížení jejich schopnosti absorbovat ztráty po dobu trvání krize související s COVID-19. To zahrnuje vyplácení dividend, zpětné odkupy kmenových akcií a vyplácení pohyblivé složky odměny. Pokud by finanční instituce chtěla provést výměnu kmenových akcií, bylo by to v souladu s tímto doporučením.

                     (8)

                     Toto doporučení respektuje zásady, jimiž se řídí jednotný trh, jakož i úlohu, kterou při podpoře růstu plní volný pohyb kapitálu a sdílení rizik v rámci Unie. Cílem tohoto doporučení je zohlednit rizika možných negativních externalit vyplývajících z rozhodnutí přeshraničních finančních institucí v problematické době. Únik do bezpečí či zvýhodňování domácího prostředí, k nimž často dochází v období finančních problémů, mohou mít negativní dopady na místní ekonomiky. Toto doporučení se vyslovuje pro to, aby příslušné orgány zahájily dialog, pokud jde o úvahy týkající se omezení při vyplácení výnosů, která by měla být uložena dceřiným podnikům finančních institucí Unie.

                     (9)

                     Právní úpravy jsou v jednotlivých odvětvích a členských státech různé a příslušné orgány by měly za účelem dosažení cílů tohoto doporučení zvážit využití všech nástrojů, které mají v oblasti dohledu podle unijních i vnitrostátních právních předpisů k dispozici a mezi které se řadí například doporučení nebo obecné zásady, v rozsahu, v němž to právní předpisy umožňují.

                     (10)

                     Toto doporučení stanoví seznam finančních institucí s tím, že minimálně na tyto instituce by se měla omezení vztahovat. Orgány mohou uložit omezení ostatním finančním institucím, které poskytují úvěry reálné ekonomice, jako jsou společnosti poskytující finanční leasing.

                     (11)

                     Účelem tohoto doporučení je podpořit předchozí iniciativy ECB, orgánu EBA, orgánu EIOPA a vnitrostátních orgánů a posílit argumenty pro jednotný přístup v celé Unii a napříč různými segmenty finančního sektoru, přičemž je třeba zohlednit zásadní úlohu, kterou tyto segmenty mají pro reálnou ekonomiku během období krize. Konečným cílem je, aby ve finančních institucích byla dostatečná úroveň kapitálu a schopnost absorbovat ztráty, jež zmírní dopad současné krize, a přispěje tak k rychlejšímu oživení celoevropského hospodářství jako celku.

                     (12)

                     Tímto doporučením není dotčen mandát centrálních bank v Unii k provádění měnové politiky.

                     (13)

                     Doporučení ESRB se zveřejňují poté, co byli vyrozuměni příjemci doporučení, a poté, co generální rada o svém záměru tato doporučení zveřejnit informovala Radu Evropské unie a dala jí příležitost se k tomuto záměru vyjádřit,

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
         ODDÍL 1

            DOPORUČENÍ

            Doporučení A – Omezení rozdělování výnosů

         Doporučuje se, aby příslušné orgány vyzývaly finanční instituce, které patří do jejich působnosti v oblasti dohledu (6), k tomu, aby se nejméně do 1. ledna 2021 zdržely všech těchto jednání:

                     a)

                     rozdělení dividend nebo poskytnutí neodvolatelného příslibu rozdělení dividend;

                     b)

                     zpětného odkupu kmenových akcií;

                     c)

                     zakotvení povinnosti vyplácet pohyblivou složku odměny pracovníkovi odpovědnému za činnosti spojené s podstupováním podstatných rizik,

               které snižují objem nebo kvalitu kapitálu na úrovni skupiny v EU (nebo na individuální úrovni, není-li finanční instituce součástí skupiny v EU), případně na subkonsolidované nebo individuální úrovni.
         ODDÍL 2

            PROVÁDĚNÍ

         1.   Definice

                     1.

                     Pro účely tohoto doporučení se použijí tyto definice:

                                 a)

                                 „relevantním orgánem“ se rozumí:

                                             i)

                                             příslušný orgán.

                                             ii)

                                             orgán pověřený přijímáním a/nebo aktivací opatření makroobezřetnostní politiky, a to včetně:

                                                         1.

                                                         pověřeného orgánu podle hlavy VII kapitoly 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (7) nebo čl. 458 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (8);

                                                         2.

                                                         makroobezřetnostního orgánu, jehož cíle, opatření, úkoly, pravomoci, nástroje, odpovědnost a jiné znaky jsou vymezeny v doporučení ESRB/2011/3 (9).

                                 b)

                                 „příslušným orgánem“ se rozumí příslušný orgán nebo orgán dohledu, jak je definován v čl. 4 odst. 1 bodě 40 nařízení (EU) č. 575/2013, v čl. 13 odst. 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (10) nebo jak je případně uveden v článku 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (11);

                                 c)

                                 „finanční institucí“ se rozumí kterýkoli z následujících podniků s ústředím nebo sídlem v Unii:

                                             i)

                                             instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 3 nařízení (EU) č. 575/2013;

                                             ii)

                                             pojišťovna ve smyslu čl. 13 odst. 1 směrnice 2009/138/ES;

                                             iii)

                                             zajišťovna ve smyslu čl. 13 odst. 4 směrnice 2009/138/ES;

                                             iv)

                                             ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012;

                                 d)

                                 „pracovníkem odpovědným za činnosti spojené s podstupováním podstatných rizik“ se rozumí pracovník, který se řadí do kategorie pracovníků, jejichž pracovní činnost má podstatný vliv na rizikový profil dané finanční instituce, včetně pracovníka z kategorie pracovníků uvedených v čl. 92 odst. 2 směrnice 2013/36/EU nebo v čl. 275 odst. 1 písm. c) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (12), případně vrcholného vedení ústřední protistrany podle čl. 2 odst. 29 nařízení (EU) č. 648/2012;

                                 e)

                                 „orgánem příslušným k řešení krize“ se rozumí orgán příslušný k řešení krize ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 18 směrnice 2014/59/EU (13).

               2.   Výjimky

         Relevantní orgány mohou finanční instituci osvobodit od omezení v kterémkoli jednání, které je uvedeno v písmenech a) až c) doporučení A, pokud je tato finanční instituce na základě právních předpisů k takovému jednání povinna.
         3.   Prováděcí kritéria

                     1.

                     Při provádění tohoto doporučení uplatňují relevantní orgány následující kritéria:

                                 a)

                                 náležitou pozornost je třeba věnovat zásadě proporcionality zejména s ohledem na povahu finančních institucí a jejich schopnost přispívat ke zmírňování systémového rizika pro finanční stabilitu, které vyplývá z krize související s COVID-19, a k hospodářskému oživení;

                                 b)

                                 je třeba zabránit regulatorní arbitráži;

                                 c)

                                 relevantní orgány by měly pravidelně posuzovat dopad omezení rozdělování výnosů, které zavedly, s ohledem na cíle tohoto doporučení.

                     2.

                     Pro provádění doporučení A a) a b) se uplatňují tato zvláštní kritéria: Při posuzování toho, zda je vhodné uplatňovat omezení na subkonsolidovaném nebo individuálním základě, se relevantním orgánům doporučuje řídit se těmito zásadami:

                                 a)

                                    Zásada č. 1: Při zohlednění potřeby předcházet systémovým rizikům pro finanční stabilitu v jejich členských státech a v Unii nebo tato rizika zmírnit by relevantní orgány měly podporovat bezproblémové fungování vnitřního trhu a uznávat, že je nezbytné, aby finanční sektor poskytoval udržitelný příspěvek k hospodářskému růstu v členských státech a v Unii jako celku.

                                 b)

                                    Zásada č. 2: Relevantní orgány by měly zajistit, aby žádné omezení nemělo nepřiměřené nepříznivé účinky na celý finanční systém nebo jeho části v jiných členských státech nebo v Unii jako celku.

                                 c)

                                    Zásada č. 3: Relevantní orgány by měly v příslušných případech úzce spolupracovat mezi sebou navzájem i s relevantními orgány příslušnými k řešení krize, a to i v kolegiích.

               4.   Časový rámec pro návazné kroky

         V souladu s čl. 17 odst. 1 nařízení (EU) č. 1092/2010 jsou adresáti povinni informovat Evropský parlament, Radu, Komisi a ESRB o opatřeních přijatých v reakci na toto doporučení nebo odůvodnit případnou nečinnost. Sdělení musí být zaslána tak, že formulář, který je obsažen v příloze, se předloží do 31. července 2020.
         5.   Změny tohoto doporučení

         Generální rada rozhodne o tom, zda a kdy je třeba provést změnu tohoto doporučení. Tyto změny by mohly zahrnovat zejména prodloužení období, po které se použije doporučení A.
         6.   Sledování a hodnocení

                     1.

                     Generální rada vyhodnotí přijatá opatření a zdůvodnění oznámená příjemci tohoto doporučení a případně může rozhodnout, že toto doporučení nebylo splněno a jeho příjemce řádně nezdůvodnil svou nečinnost.

                     2.

                     Metodika stanovená v příručce pro posuzování souladu s doporučeními ESRB, která popisuje postup hodnocení plnění doporučení ESRB, se nepoužije.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 27. května 2020.

                  Vedoucí sekretariátu ESRB,

                  jménem generální rady ESRB,

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (2)  Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (3)  https://eba.europa.eu/eba-provides-additional-clarity-on-measures-mitigate-impact-covid-19-eu-banking-sector.

            (4)  https://www.eiopa.europa.eu/content/eiopa-statement-dividends-distribution-and-variable-remuneration-policies-context-covid-19_en.

            (5)  Doporučení Evropské centrální banky ECB/2020/19 ze dne 27. března 2020 o vyplácení dividend během pandemie COVID-19, kterým se zrušuje doporučení ECB/2020/1 (Úř. věst. C 102I, 30.3.2020, s. 1).

            (6)  Nepatří sem pobočky finančních institucí.

            (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

            (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (9)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/3 ze dne 22. prosince 2011 o makroobezřetnostním mandátu vnitrostátních orgánů (Úř. věst. C 41, 14.2.2012, s. 1).

            (10)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).

            (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 1).

            (12)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 12, 17.1.2015, s. 1).

            (13)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 190).

            PŘÍLOHA
            Sdělení o opatřeních přijatých v reakci na toto doporučení
            1.   Údaje o příjemci

                        Doporučení

                        Země příjemce

                        Instituce

                        Postavení (*1)

                        Jméno a kontaktní údaje respondenta

                        Datum sdělení

                  2.   Oznámení přijatých opatření

                        Doporučení

                        Plníte toto doporučení? (ano/ne/nepoužije se)

                        Popište prosím opatření přijatá za účelem dosažení souladu

                        Pokud toto doporučení neplníte nebo jej plníte pouze částečně, poskytněte náležité odůvodnění

                        Uveďte podrobné údaje (např. odkaz, vládní věstník, číslo publikace) o opatření přijatém v reakci na toto doporučení.

                        Doporučení A a)

                        Doporučení A b)

                        Doporučení A (c)

                  3.   Poznámky

                        1.

                        Tento formulář se používá pro komunikaci podle čl. 17 odst. 1 nařízení (EU) č. 1092/2010.

                        2.

                        Každý adresát by měl vyplněný formulář předložit ESRB prostřednictvím sekretariátu ESRB elektronicky pomocí systému DARWIN ve zvláštní složce nebo e-mailem na adresu notifications@esrb.europa.eu. (Sekretariát ESRB zajistí souhrnné předání sdělení Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.)

                        3.

                        Očekává se, že adresáti poskytnou veškeré příslušné informace a dokumentaci týkající se provádění tohoto doporučení a kritérií pro provádění, včetně informací o podstatě (např. o právní formě opatření a o druhu finančních institucí, na který se opatření vztahuje) a o načasování přijatých opatření.

                        4.

                        Plní-li adresát doporučení pouze částečně, měl by zcela objasnit rozsah, v němž doporučení neplní, a uvést další podrobné informace o částečném plnění tohoto doporučení. Toto vysvětlení by mělo jednoznačně specifikovat příslušné části doporučení, které adresáti neplní.

               (*1)  Uveďte, v jakém postavení poskytujete informace, tj. jménem příslušného orgánu nebo orgánu dozoru podle čl. 4 odst. 1 bodu 40 nařízení (EU) č. 575/2013, čl. 13 odst. 10 směrnice 2009/138/ES, příslušného orgánu uvedeného v článku 22 nařízení (EU) č. 648/2012 nebo makroobezřetnostního orgánu.


title: Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 2. června 2020, kterým se mění doporučení ESRB/2015/2 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (ESRB/2020/9) 2020/C 217/01

text:
               1.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
      ze dne 2. června 2020,
      kterým se mění doporučení ESRB/2015/2 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě
      (ESRB/2020/9)
      (2020/C 217/01)
      GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (1), a zejména na článek 3 a články 16 až 18 tohoto nařízení,
      s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (2), a zejména na čl. 134 odst. 4 této směrnice,
      s ohledem na rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (3), a zejména na články 18 až 20 tohoto jednacího řádu,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  S cílem zajistit, aby byla vnitrostátní opatření makroobezřetnostní politiky účinná a konzistentní, je důležité doplnit povinnou reciprocitu podle práva Unie dobrovolnou reciprocitou.

                  (2)

                  Cílem rámce pro dobrovolnou reciprocitu opatření makroobezřetnostní politiky stanoveného v doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2015/2 (4) je zajistit, aby se všechna opatření makroobezřetnostní politiky založená na expozicích, která byla aktivována v jednom členském státě, recipročně uplatňovala v ostatních členských státech.

                  (3)

                  Doporučení ESRB/2015/2 bylo dne 24. června 2016 změněno doporučením Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2016/4 (5) tak, že doporučuje recipročně uplatnit kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika ve výši 1 %, kterou Eesti Pank uplatňuje v souladu s článkem 133 směrnice 2013/36/EU na vnitrostátní expozice všech úvěrových institucí povolených v Estonsku.

                  (4)

                  V reakci na rozhodnutí Eesti Pank ze dne 6. dubna 2020 o tom, že s účinností od 1. května 2020 snižuje sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika na 0 %, rozhodla generální rada Evropské rady pro systémová rizika (ESRB) o vyloučení tohoto estonského opatření ze seznamu opatření makroobezřetnostní politiky, jejichž reciproční uplatnění se doporučuje podle doporučení ESRB/2015/2.

                  (5)

                  Doporučení ESRB/2015/2 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

         ZMĚNY

      Doporučení ESRB/2015/2 se mění takto:

                  1.

                  V oddíle 1 se dílčí doporučení C 1) nahrazuje tímto:

                              „1.

                              Příslušným orgánům se doporučuje, aby recipročně uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, která byla přijata jinými příslušnými orgány a jejichž reciproční uplatnění doporučila ESRB. Doporučuje se, aby byla recipročně uplatněna tato opatření, jak je podrobněji popsáno v příloze:

                                          Finsko:

                                                      —

                                                      minimální úroveň průměrné rizikové váhy u rezidenčních hypotečních úvěrů zajištěných zástavním právem k obytným nemovitostem ve Finsku ve výši 15 %, která se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 na úvěrové instituce povolené ve Finsku, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup založený na interním ratingu (přístup IRB);

                                          Belgie:

                                                      —

                                                      navýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 na úvěrové instituce povolené v Belgii, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup IRB, přičemž toto navýšení se skládá z:

                                                                  a)

                                                                  paušálního navýšení rizikové váhy o pět procentních bodů a

                                                                  b)

                                                                  poměrného navýšení rizikové váhy ve výši 33 % expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah, které se uplatňují na portfolio retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii;

                                          Francie:

                                                      —

                                                      zpřísnění limitu velkých expozic uvedeného v čl. 395 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 ve vztahu k expozicím vůči vysoce zadluženým velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii na 5 % použitelného kapitálu, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem ii) nařízení (EU) č. 575/2013 na globální systémově významné instituce (G-SVI) a jiné systémově významné instituce (J-SVI) na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace;

                                          Švédsko:

                                                      —

                                                      minimální úroveň expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah pro portfolio retailových expozic zajištěných nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku ve výši 25 %, která se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce povolené ve Švédsku, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup IRB.“;

                  2.

                  Příloha se nahrazuje přílohou tohoto doporučení.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 2. června 2020.

               Vedoucí sekretariátu ESRB

               jménem generální rady ESRB

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338.

         (3)  Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4.

         (4)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2015/2 ze dne 15. prosince 2015 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (Úř. věst. C 97, 12.3.2016, s. 9).

         (5)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2016/4 ze dne 24. června 2016, kterým se mění doporučení ESRB/2015/2 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (Úř. věst. C 290, 10.8.2016, s. 1).

         PŘÍLOHA
         Příloha doporučení ESRB/2015/2 se nahrazuje tímto:

                  „PŘÍLOHA

                     Finsko

                        Minimální úroveň průměrné rizikové váhy u úvěrů zajištěných zástavním právem k obytným nemovitostem ve Finsku ve výši 15 %, která se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 na jednotlivé úvěrové instituce používající přístup založený na interním ratingu (dále jen „úvěrové instituce s přístupem IRB“).

                  I.   Popis opatření

                              1.

                              Finské opatření, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013, spočívá v zavedení požadavku na minimální úroveň průměrné rizikové váhy u rezidenčních hypotečních úvěrů zajištěných obytnými nemovitostmi ve Finsku ve výši 15 %, a to na úrovni portfolia, který se uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce s přístupem IRB.

                        II.   Reciprocita

                              2.

                              V souladu s čl. 458 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se příslušným orgánům dotčených členských států doporučuje, aby uvedené finské opatření recipročně uplatnily vůči úvěrovým institucím s přístupem IRB, pokud jde o jejich portfolia retailových hypotečních úvěrů, které jsou zajištěny obytnými nemovitostmi ve Finsku a které poskytly pobočky s vnitrostátním povolením, které se nacházejí ve Finsku. Pro účely tohoto odstavce se uplatňuje lhůta stanovená v dílčím doporučení C 3).

                              3.

                              Příslušným orgánům se též doporučuje, aby uvedené finské opatření recipročně uplatnily na portfolia retailových hypotečních úvěrů, které jsou zajištěny obytnými nemovitostmi ve Finsku a které přímo přes hranice poskytly úvěrové instituce s přístupem IRB usazené v jejich jurisdikcích. Pro účely tohoto odstavce se uplatňuje lhůta stanovená v dílčím doporučení C 3).

                              4.

                              V souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit, a to včetně přijetí opatření a uplatnění pravomocí v oblasti dohledu stanovených v hlavě VII kapitole 2 oddíle IV směrnice 2013/36/EU. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření do čtyř měsíců.

                        III.   Práh podstatnosti

                              5.

                              Pro účely případného uplatnění zásady de minimis členskými státy uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven práh podstatnosti pro expozice na trhu rezidenčních hypotečních úvěrů ve Finsku ve výši 1 miliardy EUR.

                              6.

                              V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit jednotlivé úvěrové instituce s přístupem IRB, jejichž portfolia retailových hypotečních úvěrů zajištěných obytnými nemovitostmi ve Finsku nedosahují práh podstatnosti ve výši 1 miliardy EUR. V tomto případě by měly příslušné orgány sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby opatření recipročně uplatnily, pokud úvěrová instituce s přístupem IRB překročí prahovou hodnotu 1 miliardy EUR.

                              7.

                              Neexistují-li v jiných dotčených členských státech žádné domácí úvěrové instituce s přístupem IRB, které by měly pobočky ve Finsku nebo které by tam poskytovaly finanční služby přímo a zároveň měly expozice na finském hypotečním trhu ve výši 1 miliardy EUR nebo vyšší, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že příslušné opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by měly příslušné orgány sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby opatření recipročně uplatnily, pokud úvěrová instituce s přístupem IRB překročí prahovou hodnotu 1 miliardy EUR.

                     Belgie

                        Navýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 na úvěrové instituce povolené v Belgii, které používají přístup IRB. Uvedené navýšení se skládá ze dvou složek:

                              a)

                                    paušálního navýšení rizikové váhy o pět procentních bodů a

                              b)

                                    poměrného navýšení rizikové váhy ve výši 33 % expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah, které se uplatňují na portfolio retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii.

                        I.   Popis opatření

                              1.

                              Belgické opatření, které se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na úvěrové instituce povolené v Belgii, které používají přístup IRB, spočívá v navýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii, které se skládá ze dvou složek:

                                          a)

                                          První složka spočívá ve zvýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii o pět procentních bodů, které se uplatní na hodnotu rizikové váhy získanou po vypočtení druhé části navýšení rizikové váhy podle písmene b).

                                          b)

                                          Druhá složka spočívá ve zvýšení rizikové váhy ve výši 33 % expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah, které se uplatňují na portfolio retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii. Expozicí váženou průměrnou hodnotou je průměrná hodnota rizikových vah jednotlivých úvěrů vypočtená v souladu s článkem 154 nařízení (EU) č. 575/2013, vážená příslušnou hodnotou expozic.

                        II.   Reciprocita

                              2.

                              V souladu s čl. 458 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se příslušným orgánům dotčených členských států doporučuje, aby uvedené belgické opatření ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3) recipročně uplatnily ve vztahu k pobočkám, které se nacházejí v Belgii a které jsou pobočkami úvěrových institucí s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB.

                              3.

                              Příslušným orgánům se doporučuje, aby uvedené belgické opatření recipročně uplatnily ve vztahu k úvěrovým institucím s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB a které mají přímé retailové expozice zajištěné obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii. V souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby uplatnily stejné opatření, jaké zavedl aktivační orgán v Belgii, a to ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3).

                              4.

                              Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci k dispozici, příslušným orgánům se doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit, a to včetně přijetí opatření a uplatnění pravomocí v oblasti dohledu stanovených v hlavě VII kapitole 2 oddíle IV směrnice 2013/36/EU. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření nejpozději do čtyř měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                        III.   Práh podstatnosti

                              5.

                              Pro účely případného uplatnění zásady de minimis příslušnými orgány uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven práh podstatnosti ve výši 2 miliard EUR, který se vztahuje na každou jednotlivou instituci.

                              6.

                              V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením, jež používají přístup IRB a jejichž retailové expozice zajištěné obytnými nemovitostmi v Belgii nedosahují práh podstatnosti ve výši 2 miliard EUR. Při uplatňování prahu podstatnosti by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby belgické opatření v případě překročení prahu podstatnosti ve výši 2 miliard EUR uplatnily na dříve osvobozené jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením.

                              7.

                              Neexistují-li v dotčených členských státech žádné domácí úvěrové instituce používající přístup IRB, které by měly pobočky v Belgii nebo přímé retailové expozice zajištěné obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii a které by zároveň měly expozice na belgickém trhu obytných nemovitostí ve výši 2 miliard EUR nebo vyšší, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že belgické opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by měly příslušné orgány sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby belgické opatření recipročně uplatnily, pokud úvěrová instituce používající přístup IRB překročí prahovou hodnotu 2 miliardy EUR.

                              8.

                              V souladu s oddílem 2.2.1. doporučení ESRB/2015/2 představuje práh podstatnosti ve výši 2 miliard EUR doporučenou maximální prahovou úroveň. Příslušné orgány uplatňující reciproční postup proto mohou namísto použití prahové hodnoty podle potřeby stanovit nižší prahovou hodnotu pro svou jurisdikci nebo opatření recipročně uplatnit bez jakéhokoli prahu podstatnosti.

                     Francie

                        Zpřísnění limitu velkých expozic uvedeného v čl. 395 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 ve vztahu k expozicím vůči vysoce zadluženým velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii na 5 % použitelného kapitálu, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem ii) nařízení (EU) č. 575/2013 na globální systémově významné instituce (G-SVI) a jiné systémově významné instituce (J-SVI) na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace.

                  I.   Popis opatření

                              1.

                              Francouzské opatření, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem ii) nařízení (EU) č. 575/2013 ve vztahu k G-SVI a J-SVI na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace (nikoli na subkonsolidované úrovni), spočívá ve zpřísnění limitu velkých expozic na 5 % použitelného kapitálu pro expozice vůči vysoce zadluženým velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii.

                              2.

                              Nefinančním podnikem se rozumí fyzická nebo právnická osoba soukromého práva, která má sídlo ve Francii a která na své úrovni a na nejvyšší úrovni konsolidace náleží do sektoru nefinančních podniků ve smyslu bodu 2.45 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (*).

                        (*) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (Úř. věst. L 174, 26.6.2013, s. 1).

                              3.

                              Uvedené opatření se vztahuje na expozice vůči nefinančním podnikům se sídlem ve Francii a na expozice vůči ekonomicky spjatým skupinám nefinančních podniků takto:

                                          a)

                                          v případě nefinančních podniků, které jsou součástí ekonomicky spjaté skupiny nefinančních podniků, která má sídlo na nejvyšší úrovni konsolidace ve Francii, se opatření vztahuje na součet čistých expozic vůči skupině a všem spjatým subjektům ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 39 nařízení (EU) č. 575/2013;

                                          b)

                                          v případě nefinančních podniků, které jsou součástí ekonomicky spjaté skupiny nefinančních podniků, která má sídlo na nejvyšší úrovni konsolidace mimo Francii, se opatření vztahuje na součet:

                                                      i)

                                                      expozic vůči těm nefinančním podnikům, které mají sídlo ve Francii;

                                                      ii)

                                                      expozic vůči subjektům se sídlem ve Francii nebo v zahraničí, nad nimiž nefinanční podniky uvedené v bodě i) mají přímou nebo nepřímou kontrolu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 39 nařízení (EU) č. 575/2013, a

                                                      iii)

                                                      expozic vůči subjektům se sídlem ve Francii nebo v zahraničí, které jsou ekonomicky závislé na nefinančních podnicích uvedených v bodě i) ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 39 nařízení (EU) č. 575/2013.

                                    Nefinanční podniky, které nemají sídlo ve Francii a které nejsou dceřinou společností nefinančního podniku se sídlem ve Francii nebo na něm ekonomicky závislým subjektem, a které přímo nebo nepřímo nekontroluje nefinanční podnik se sídlem ve Francii, proto nespadají do oblasti působnosti uvedeného opatření.
                              V souladu s čl. 395 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 se opatření uplatňuje po zohlednění účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek podle článků 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013.

                              4.

                              G-SVI nebo J-SVI musí nefinanční podnik se sídlem ve Francii považovat za velký, pokud hodnota její původní expozice vůči nefinančnímu podniku nebo ekonomicky spjaté skupině nefinančních podniků ve smyslu odstavce 3 je rovna nebo je vyšší než 300 mil. EUR. Hodnota původní expozice se vypočítává v souladu s články 389 a 390 nařízení (EU) č. 575/2013 před zohledněním účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek uvedených v článcích 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013, jak se vykazuje v souladu s článkem 9 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 680/2014 (**).

                        (**) Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 680/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o podávání zpráv institucí pro účely dohledu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (Úř. věst. L 191, 28.6.2014, s. 1).

                              5.

                              Nefinanční podnik se považuje za vysoce zadlužený, pokud jeho pákový poměr přesahuje 100 % a poměr krytí nákladů financování je nižší než 3, přičemž oba poměry se vypočítávají na nejvyšší úrovni konsolidace skupiny takto:

                                          a)

                                          Pákový poměr je poměr mezi celkovým dluhem bez hotovosti a vlastním kapitálem; a

                                          b)

                                          Poměr krytí nákladů financování je poměr mezi hrubým příjmem zvýšeným o provozní dotace po odečtení: i) mezd; ii) provozních daní a poplatků; iii) ostatních běžných provozních nákladů kromě čistých úroků a podobných nákladů a iv) odpisů a amortizací, na straně jedné, a na straně druhé úroků a podobných nákladů.

                                    Poměry se vypočítávají na základě účetních agregátů vymezených v souladu s platnými standardy a uvedených v účetní závěrce nefinančního podniku, případně ověřené auditorem.

                        II.   Reciprocita

                              6.

                              Příslušným orgánům se doporučuje, aby francouzské opatření recipročně uplatnily ve vztahu k G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace.

                              7.

                              Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci k dispozici, v souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření nejpozději do šesti měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                        III.   Práh podstatnosti

                              8.

                              Pro účely případného uplatnění zásady de minimis příslušnými orgány uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven kombinovaný práh podstatnosti, který se skládá z:

                                          a)

                                          prahové hodnoty ve výši 2 miliard EUR pro celkový objem původních expozic, které mají G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků;

                                          b)

                                          prahové hodnoty ve výši 300 miliónů EUR, která se uplatňuje ve vztahu k G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením, které dosahují nebo přesahují prahovou hodnotu uvedenou v písmenu a) pro:

                                                      i)

                                                      jednotlivé původní expozice vůči nefinančnímu podniku se sídlem ve Francii;

                                                      ii)

                                                      součet původních expozic vůči ekonomicky spjaté skupině nefinančních podniků, která má na nejvyšší úrovni konsolidace sídlo ve Francii, vypočtený v souladu s odst. 3 písm. a);

                                                      iii)

                                                      součet původních expozic vůči nefinančním podnikům, které mají sídlo ve Francii a které jsou součástí ekonomicky spjaté skupiny nefinančních podniků, jež má sídlo na nejvyšší úrovni konsolidace mimo Francii, jak jsou vykázány v šablonách C 28.00 a C 29.00 přílohy VIII prováděcího nařízení (EU) č. 680/2014;

                                          c)

                                          prahové hodnoty ve výši 5 % použitelného kapitálu G-SVI nebo J-SVI na nejvyšší úrovni konsolidace pro expozice uvedené v písmenu b) po zohlednění účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek podle článků 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013.

                                    Prahové hodnoty uvedené v odstavcích b) a c) se použijí bez ohledu na to, zda je příslušný subjekt nebo nefinanční podnik vysoce zadlužen či nikoli.
                              Hodnota původní expozice uvedená v odstavcích a) a b) se vypočítává v souladu s články 389 a 390 nařízení (EU) č. 575/2013 před zohledněním účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek uvedených v článcích 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013, jak se vykazuje v souladu s článkem 9 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 680/2014.

                              9.

                              V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace, které nepřekračují kombinovaný práh podstatnosti uvedený v odstavci 8. Při uplatňování prahu podstatnosti by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků, jakož i koncentraci expozic G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením vůči velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii a doporučuje se, aby francouzské opatření v případě překročení kombinovaného prahu podstatnosti uvedeného v odstavci 8 uplatnily na G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace, které byly dříve osvobozeny. Příslušné orgány se rovněž vyzývají, aby na systémová rizika, která jsou spojena se zvýšeným využíváním pákového efektu velkými nefinančními podniky se sídlem ve Francii, upozornily ostatní účastníky trhu ve své jurisdikci.

                              10.

                              Neexistují-li v dotčených členských státech žádné domácí G-SVI a J-SVI na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace, které by měly expozice vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků přesahující práh podstatnosti uvedený v odstavci 8, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že francouzské opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků, jakož i koncentraci expozic těchto G-SVI a J-SVI vůči velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii a doporučuje se, aby francouzské opatření recipročně uplatnily, pokud G-SVI a J-SVI na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace překročí kombinovaný práh podstatnosti uvedený v odstavci 8. Příslušné orgány se rovněž vyzývají, aby na systémová rizika, která jsou spojena se zvýšeným využíváním pákového efektu velkými nefinančními podniky se sídlem ve Francii, upozornily ostatní účastníky trhu ve své jurisdikci.

                              11.

                              V souladu s oddílem 2.2.1. doporučení ESRB/2015/2 představuje kombinovaný práh podstatnosti uvedený v odstavci 8 doporučenou maximální prahovou úroveň. Příslušné orgány uplatňující reciproční postup proto mohou namísto použití prahové hodnoty podle potřeby stanovit nižší prahovou hodnotu pro svou jurisdikci nebo opatření recipročně uplatnit bez jakéhokoli prahu podstatnosti.

                     Švédsko

                        Minimální úroveň expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah pro portfolio retailových expozic zajištěných nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku ve výši 25 %, která se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce povolené ve Švédsku, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup IRB.

                  I.   Popis opatření

                              1.

                              Švédské opatření, které se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na úvěrové instituce povolené ve Švédsku, které používají přístup IRB, spočívá v zavedení minimální úrovně expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah pro portfolio retailových expozic zajištěných nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku ve výši 25 %, která se uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce.

                              2.

                              Expozicí váženou průměrnou hodnotou je průměrná hodnota rizikových vah jednotlivých expozic vypočtená v souladu s článkem 154 nařízení (EU) č. 575/2013, vážená příslušnou hodnotou expozic.

                        II.   Reciprocita

                              3.

                              V souladu s čl. 458 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se příslušným orgánům dotčených členských států doporučuje, aby uvedené švédské opatření ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3) recipročně uplatnily ve vztahu k pobočkám, které se nacházejí ve Švédsku a které jsou pobočkami úvěrových institucí s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB.

                              4.

                              Příslušným orgánům se doporučuje, aby uvedené švédské opatření recipročně uplatnily ve vztahu k úvěrovým institucím s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB a které mají přímé retailové expozice zajištěné nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku. V souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby uplatnily stejné opatření, jaké zavedl aktivační orgán ve Švédsku, a to ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3).

                              5.

                              Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci k dispozici, příslušným orgánům se doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření nejpozději do čtyř měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                        III.   Práh podstatnosti

                              6.

                              Pro účely případného uplatnění zásady de minimis příslušnými orgány uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven práh podstatnosti ve výši 5 miliard SEK, který se vztahuje na každou jednotlivou instituci.

                              7.

                              V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením, jež používají přístup IRB a jejichž retailové expozice zajištěné nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku nedosahují práh podstatnosti ve výši 5 miliard SEK. Při uplatňování prahu podstatnosti by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby švédské opatření v případě překročení prahu podstatnosti ve výši 5 miliard SEK uplatnily na dříve osvobozené jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením.

                              8.

                              Neexistují-li v dotčených členských státech žádné domácí úvěrové instituce používající přístup IRB, které by měly buď pobočky ve Švédsku, nebo přímé retailové expozice zajištěné nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku, a zároveň by měly takové expozice ve výši 5 miliard SEK nebo vyšší, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že švédské opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by měly příslušné orgány sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby švédské opatření recipročně uplatnily, pokud úvěrová instituce používající přístup IRB překročí prahovou hodnotu 5 miliard SEK.

                              9.

                              V souladu s oddílem 2.2.1. doporučení ESRB/2015/2 představuje práh podstatnosti ve výši 5 miliard SEK doporučenou maximální prahovou úroveň. Příslušné orgány uplatňující reciproční postup proto mohou namísto použití doporučené prahové hodnoty podle potřeby stanovit nižší prahovou hodnotu pro svou jurisdikci nebo opatření recipročně uplatnit bez jakéhokoli prahu podstatnosti.

            “