               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 418 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Přitom řádně zohlednila evropský pilíř sociálních práv, který byl vyhlášen Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které je Nizozemsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady dne 22. března 2018. Rada přijala dne 14. května 2018 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“).

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Nizozemsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 a 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Nizozemsku
                  5
                pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen jistý pokrok, jejž Nizozemsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Nizozemska v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 7. března 2018
                  6
               . Analýza Komise vede k závěru, že Nizozemsko se potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Nizozemsko především vykazuje mezi členskými státy eurozóny největší tříletý přebytek běžného účtu v poměru k HDP. Tento přebytek naznačuje neoptimální alokaci zdrojů a možnosti ke zvýšení růstu a prosperity. Soukromý dluh je vysoký, zejména objem hypotečního dluhu domácností a zadlužení nadnárodních podniků. Dlouhé účetní rozvahy domácností zvyšují jejich zranitelnost finančními otřesy.

               (4)Dne 30. dubna 2018 předložilo Nizozemsko svůj národní program reforem na rok 2018 a dne 26. dubna 2018 svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  7
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  8
               .

               (6)Na Nizozemsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2018 plánuje nizozemská vláda snížení přebytku veřejných financí z 1,1 % HDP v roce 2017 na 0,3 % HDP v roce 2021. Střednědobý rozpočtový cíl – tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – je v programovém období stále plněn. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle programu stability z roku 2018 postupně klesat až na 44,0 % HDP v roce 2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Na základě prognózy Komise z jara 2018 se předpokládá, že se strukturální saldo zhorší z přebytku ve výši 0,5 % HDP v roce 2017 na schodek v roce 2018 ve výši 0,1 % HDP a v roce 2019 ve výši 0,3 % HDP, což je nad střednědobým rozpočtovým cílem. Veřejný dluh by si měl udržet jasnou sestupnou tendenci a držet se pod referenční hodnotou stanovenou Smlouvou. Celkově se Rada domnívá, že Nizozemsko by podle projekcí mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2018 a 2019 dodržet. I při dodržování střednědobého cíle stále zůstává prostor pro využívání fiskálních a strukturálních politik pro zvýšení veřejných a soukromých investic do výzkumu, vývoje a inovací.

               (7)Nizozemsko má účinný výzkum a vývoj a jeho vysoce výkonný vzdělávací systém a vědecká základna vytvářejí vhodné podmínky pro podporu inovací a kapacity růstu prostřednictvím vzdělávání a činností v oblasti výzkumu a vývoje. Byly oznámeny značné dodatečné investice, které by mohly přispět ke stabilizování intenzity veřejného a soukromého výzkumu a vývoje. Zda Nizozemsko dosáhne svých cílů strategie Evropa 2020, zejména pokud jde o investice do výzkumu a vývoje a do obnovitelných zdrojů energie, je i nadále nejisté.

               (8)Stěžejní výzvu pro řešení vysokého zadlužení domácností představuje trh s bydlením, na němž se v průběhu desetiletí nashromáždily nepružné prvky a pobídky deformující trh, které se projevují u financování bydlení i u odvětvových úspor. Od roku 2012 byla provedena řada opatření, která tento problém částečně řeší. V roce 2017 vláda oznámila záměr urychlit omezování daňového odpočtu hypotečních úroků, s jehož prováděním se začne v roce 2020. Nicméně neexistence dobře fungujícího středního segmentu na trhu s nájemním bydlením vede domácnosti k tomu, aby raději kupovaly, než pronajímaly, což sebou přináší vysokou míru zadlužení a finanční nestabilitu v mladém věku. Sektor sociálního bydlení je jedním z největších v Unii, ale tento druh bydlení nevyužívají vždy ti, kteří to skutečně potřebují. Sociální bydlení využívají domácnosti s vysokými příjmy, neboť společnosti působící v oblasti sociálního bydlení nezvyšují nájmy tak rychle, jak by z právního hlediska mohly. Vláda sice oznámila svůj záměr podporovat nabídku cenově dostupného bydlení na trhu se soukromým nájemním bydlením, konkrétní plány pro tuto podporu ale zatím nepředstavila.

               (9)Jak bylo uvedeno v doporučení pro eurozónu pro rok 2018, jsou opatření proti agresivnímu daňovému plánování naprosto nezbytná, aby se zabránilo narušování hospodářské soutěže mezi podniky, bylo zajištěno spravedlivé zacházení s daňovými poplatníky a byly chráněny veřejné finance. Vedlejší účinky agresivního daňového plánování daňových poplatníků mezi členskými státy volají po koordinovaném postupu na vnitrostátní úrovni, jímž by se doplnilo úsilí právních předpisů EU. Vysoká úroveň vyplácení dividend, licenčních poplatků a úroků probíhajících přes Nizozemsko i nadále naznačuje, že společnosti, které se uchylují k agresivnímu daňovému plánování, využívají nizozemské daňové předpisy. Velká část přímých zahraničních investic je v držení „zvláštních účelových jednotek“. Neexistence srážkové daně uvalené na odchozí platby licenčních poplatků a úroků (tj. těch, které odvádí rezident EU rezidentům třetích zemí) může vést k tomu, že se tyto platby zcela vyhnou zdanění, pokud nejsou zdaňovány ani v jurisdikci příjemce. Neexistence některých pravidel proti zneužívání, zejména pokud jde o hybridní subjekty, může rovněž usnadňovat praktiky agresivního daňového plánování. Komise uznává závazek k boji proti agresivnímu daňovému plánování, jež si Nizozemsko stanovilo v programu reforem v oblasti zdanění, včetně srážkové daně uvalované na vyplácení licenčních poplatků, úroků a dividend v případech zneužití či plateb odváděných do jurisdikcí s nízkým zdaněním je pozitivním krokem ke snížení agresivního daňového plánování, který by měl být rychle proveden a důkladně sledován. Na základě nedávné výměny stanovisek bude Komise pokračovat v konstruktivním dialogu za účelem boje proti agresivnímu daňovému plánování.

               (10)I přes nízkou nezaměstnanost a vysokou míru volných pracovních míst se nominální mzda v roce 2017 zvýšila pouze mírně na 1,5 %. To je pod úrovní, kterou by bylo možné očekávat vzhledem k míře inflace, produktivity a nezaměstnanosti. Mírný nárůst mezd může částečně souviset s pomalým růstem produktivity, stagnací na trhu práce a jeho větší segmentací. V roce 2017 přijala vláda několik daňových opatření, která sníží daňové zatížení práce a jejichž cílem je zvýšení čistého disponibilního příjmu domácností těch, kdo pracují. Další zvýšení čistého disponibilního příjmu domácností vytvářením podmínek pro podporu růstu mezd a reformou druhého pilíře důchodového systému, tak aby byl transparentnější, mezigeneračně spravedlivější a odolnější vůči otřesům, by podpořilo domácí poptávku a přispělo k obnově rovnováhy v eurozóně.

               (11)Nedávné zvýšení zaměstnanosti lze do značné míry připsat zvýšenému počtu osob zaměstnaných na smlouvy na dobu určitou a samostatně výdělečně činných osob. Vysoký a rostoucí podíl osob zaměstnaných na smlouvy na dobu určitou, jakož i rychlé zvýšení počtu samostatně výdělečně činných osob bez zaměstnanců jsou zaznamenávány v kontextu velkých rozdílů v platných pracovněprávních předpisech, ochraně práce, jakož i rozdílů v právních předpisech v oblasti daní a sociálního zabezpečení. Třebaže byla přijata jistá opatření a některá další byla oznámena, některé z těchto faktorů stále vytvářejí pro zaměstnance finanční pobídky, aby začali pracovat jako osoby samostatně výdělečně činné, nebo zvýhodňují jejich zaměstnávání na základě smlouvy na dobu určitou. Prosazování opatření k boji proti fiktivní samostatné výdělečné činnosti bylo nadto pozastaveno až do roku 2020. Osoby samostatně výdělečně činné mají častěji nedostatečné pojištění proti invaliditě a nezaměstnanosti a důchodové pojištění. To by v dlouhodobém horizontu mohlo mít dopad na udržitelnost systému sociálního zabezpečení.

               (12)Navzdory celkově dobře fungujícímu trhu práce stále existuje nevyužitý potenciál pracovní síly. Obzvláště vysoký počet žen pracujících na částečný pracovní úvazek a zaměstnanost osob přistěhovaleckého původu představují i nadále významný problém. Míra zaměstnanosti migrantů narozených mimo EU je o 20,6 procentních bodů nižší než osob narozených v Nizozemsku, přičemž u žen narozených mimo EU je tento rozdíl ještě větší.

               (13)Růst míry úspor domácností v posledních letech byl částečně důsledkem vyšších úspor v druhém pilíři důchodového systému (povinné doplňkové soukromé systémy), k čemuž přispělo právní prostředí. Vhodné rozdělení nákladů a rizik v rámci jednotlivých generací a mezi generacemi nad rámec přijatých pravidel týkajících se indexace a finančních rezerv (rámec pro finanční posouzení) by domácnostem pomohlo vynakládat své finanční prostředky způsoby, jež by více podporovaly růst. Vláda potvrdila svůj záměr podstatně reformovat druhý důchodový pilíř s cílem zlepšit krytí a vytvořit transparentnější, pružnější a z pojistněmatematického hlediska spravedlivější systém. Pokud jde o fiskální udržitelnost, zpráva o stárnutí populace z roku 2018 poukazuje na středně vysoké riziko pro fiskální udržitelnost v dlouhodobém horizontu, neboť dlouhodobé výdaje na zdravotní péči by se do roku 2070 měly zvýšit z 3,5 % na 6,0 % HDP.

               (14)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Nizozemska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Nizozemsku pro rok 2018
                  9
               . Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Nizozemsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Nizozemsku, ale také míru jejich souladu s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (15)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018 a dospěla ke stanovisku
                  10
               , že Nizozemsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (16)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 2,

               DOPORUČUJE Nizozemsku v období 2018–2019:

               1.Při dodržování střednědobého cíle využít fiskálních a strukturálních politik ke zvýšení veřejných a soukromých investic do výzkumu, vývoje a inovací. Přijmout opatření snižující zvýhodňování dluhu pro domácnosti a odstraňující přetrvávající deformace na trhu s bydlením, zejména podporou rozvoje odvětví soukromého nájemního bydlení.

               2.Odstraňovat pobídky k využívání smluv na dobu určitou a samostatně výdělečně činných osob bez zaměstnanců a zároveň podporovat odpovídající sociální ochranu pro osoby samostatně výdělečně činné a bojovat proti fiktivní samostatné výdělečné činnosti. Vytvořit podmínky pro vyšší růst mezd a respektovat roli sociálních partnerů. Zajistit, aby byl druhý pilíř důchodového systému transparentnější, mezigeneračně spravedlivější a odolnější vůči otřesům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 418 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 217 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/2018-european-semester-country-report-netherland-en.pdf

                     (10)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 411 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Itálie na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Itálie z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Itálie na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Itálie z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. V analýze je zohledněn evropský pilíř sociálních práv, který vyhlásily Evropský parlament, Rada a Komise dne 17. listopadu 2017. Priority roční analýzy růstu potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Itálie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady dne 22. března 2018. Rada přijala doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) dne 14. května 2018.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Itálie jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby bylo doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 4, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Itálii pro rok 2018
                  5
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Itálie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 7. března 2018
                  6
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Itálie se potýká s nadměrnými makroekonomickými nerovnováhami. Zejména vysoký veřejný dluh a dlouhodobě slabá dynamika produktivity s sebou nesou v situaci, kdy lze pozorovat značný, avšak zmenšující se objem úvěrů v selhání a velmi vysokou, byť zlepšující se nezaměstnanost, přeshraničně významná rizika. Mimořádně důležitá je potřeba přijmout opatření, jež by snížila riziko nepříznivých účinků na italské hospodářství, potažmo na hospodářskou a měnovou unii, vezme-li se v úvahu velikost a přeshraniční význam tohoto hospodářství.

               (4)Dne 16. května 2018 předložila Itálie svůj národní program reforem na rok 2018 a svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  7
                může Komise členský stát požádat, aby přezkoumal svou dohodu o partnerství a příslušné programy a navrhl jejich změny, je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení Rady. Komise uvedla další podrobnosti o tom, jak bude uvedené ustanovení používat, v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  8
               .

               (6)Na Itálii se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo o zadlužení. Program stability z roku 2018 předložený odstupující vládou vychází z trendového scénáře, který předpokládá, že nedojde ke změně právních předpisů. Celkový schodek státního rozpočtu se má podle projekcí orgánů snížit z 2,3 % HDP v roce 2017 na 1,6 % v roce 2018 a na 0,8 % v roce 2019 s tím, že do roku 2020 má být dosaženo v zásadě vyrovnaného stavu rozpočtu. Střednědobého rozpočtového cíle v podobě vyrovnaného stavu rozpočtu ve strukturálním vyjádření se má dosáhnout do roku 2020 a tento cíl má být nadále plněn i v roce 2021, třebaže přepočtené
                  9
                strukturální saldo naznačuje v obou letech nízký strukturální schodek (0,2 % HDP). Poměr veřejného dluhu k HDP, který se v roce 2017 mírně snížil (na 131,8 % HDP ze 132,0 % HDP v roce 2016), by podle programu stability z roku 2018 měl od roku 2018 dále klesat a v roce 2021 dosáhnout 122,0 %, mimo jiné díky předpokládaným výnosům z privatizace ve výši 0,3 % ročně za období 2018–2020. V posledních letech však nebylo privatizačních cílů dosahováno v dostatečné míře. Za předpokladu nezměněné politiky Komise ve své prognóze z jara 2018 očekává v roce 2019 nižší růst reálného HDP a vyšší schodek než Itálie ve svém programu stability z roku 2018. Prognóza Komise totiž nepočítá se zvýšením DPH (0,7 % HDP), které bylo uzákoněno jakožto určitá záruka k dosažení rozpočtových cílů v roce 2019.

               (7)Dne 23. května 2018 Komise vydala zprávu podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU z toho důvodu, že Itálie v letech 2016 a 2017 zjevně nedodržela pravidlo o zadlužení. Po posouzení všech příslušných faktorů zpráva dospěla k závěru, že kritérium dluhu definované ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 by mělo být v současné době považováno za dodržené, a že tudíž není nutné zahájit postup při nadměrném schodku především vzhledem k tomu, že Itálie v roce 2017 dodržela ex post preventivní složku. Komise toto dodržování posoudí znovu na základě údajů ex post za rok 2018, které budou oznámeny na jaře 2019.

               (8)V programu stability je uvedeno, že rozpočtové důsledky mimořádného přílivu uprchlíků a ochrany před seismickými riziky jsou značné, a náležitě je doložen rozsah a povaha těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise činily v roce 2017 způsobilé dodatečné výdaje související s mimořádným přílivem uprchlíků 0,16 % HDP a s ochranou před seismickými riziky 0,19 % HDP. Tyto dodatečné výdaje jsou zohledněny v ustanoveních čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 v tom smyslu, že příliv uprchlíků a seismická rizika představují neobvyklé události, jejich dopad na italské veřejné finance je výrazný a dočasné odchýlení od postupného dosažení střednědobého rozpočtového cíle by neohrozilo udržitelnost veřejných financí. Rozsah požadované korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2017 byl proto s ohledem na tyto dodatečné náklady snížen.

               (9)Dne 11. července 2017 doporučila Rada Itálii, aby v roce 2018 zajistila nominální míru snížení čistých primárních výdajů vládních institucí
                  10
                alespoň o 0,2 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Zároveň bylo uvedeno, že při posuzování návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následném posuzování výsledků rozpočtového hospodaření za rok 2018 bude třeba řádně zohlednit cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí. Na základě posouzení, jež Komise věnovala síle oživení v Itálii, v němž zároveň náležitě zohlednila výzvy spojené s jeho udržitelností a jež provedla v souvislosti se svým stanoviskem k návrhu rozpočtového plánu Itálie, je pro rok 2018 vyžadováno fiskální strukturální úsilí ve výši alespoň 0,3 % HDP bez jakéhokoliv dalšího prostoru pro odchylku v průběhu jednoho roku. To odpovídá nominální míře růstu čistých primárních výdajů vládních institucí, která nepřevyšuje 0,5 %. Zohledníme-li tuto skutečnost v celkovém posouzení vycházejícím z prognózy Komise z jara 2018, hrozí, že v roce 2018 dojde k výrazné odchylce od doporučeného postupu korekce směrem k dodržení střednědobého rozpočtového cíle.

               (10)Vzhledem k tomu, že míra zadlužení Itálie v roce 2019 překročí 60 % HDP a předpokládaná produkční mezera dosáhne 0,5 %, neměla by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí překročit 0,1 %, což je v souladu se strukturální korekcí ve výši 0,6 % HDP, jež vyplývá z matice požadavků v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Při nezměněné politice hrozí, že v roce 2019 a v letech 2018 a 2019 posuzovaných společně dojde k výraznému odchýlení od uvedeného požadavku. Očekává se, že Itálie v letech 2018 a 2019 zjevně nedodrží pravidlo o zadlužení. Vysoká míra zadlužení Itálie v přibližné výši 130 % HDP navíc znamená, že značná část zdrojů je vyhrazována na krytí nákladů dluhové služby, což jde na úkor položek více podporujících růst, včetně vzdělávání, inovací a infrastruktury. Celkově se Rada domnívá, že aby byla dodržena ustanovení Paktu o stabilitě a růstu, měla by být od roku 2018 přijímána nezbytná opatření. K dalšímu snížení poměru veřejného dluhu k HDP by bylo obezřetné využít veškerých neočekávaných příjmů.

               (11)Výdaje Itálie na starobní důchody, které dosahují přibližně 15 % potenciálního HDP, v současnosti představují jedny z nejvyšších v EU. Implicitní závazky související se stárnutím populace byly snižovány minulými důchodovými reformami, které dlouhodobou udržitelnost veřejných financí Itálie zlepšily i postupným přizpůsobováním věku odchodu do důchodu střední délce života. Nicméně rozpočet na rok 2017 i na rok 2018 obsahoval ustanovení, která účinek těchto reforem částečně zvrátila. Itálie má větší podíl obyvatelstva nad 65 let, než je průměr EU. Předpokládá se, že tento podíl se bude časem dále zvyšovat, což zhorší italský index závislosti starých osob. Výdaje na důchody proto podle projekcí ve střednědobém horizontu porostou. Vysoký podíl starobních důchodů na veřejných výdajích rovněž omezuje ostatní sociální výdaje, včetně výdajů na boj proti chudobě, a výdaje podporující růst, např. výdaje na vzdělávání, jejichž podíl na celkových výdajích od prvních let po roce 2000 klesá. Při dodržení zásad spravedlnosti a proporcionality by bylo možné docílit značných úspor vhodným zásahem proti vysokým nárokům na důchod, které neodpovídají odvedeným příspěvkům.

               (12)Italský daňový systém značně zatěžuje kapitál a pracovní sílu, což má negativní vliv na hospodářský růst. I přes nedávné rozšíření cílených daňových pobídek je daňové zatížení výrobních faktorů stále jedním z nejvyšších v EU a odrazuje investory i zaměstnavatele. Existuje prostor pro jeho snížení rozpočtově neutrálním způsobem, a to přechodem k daňovým základům méně poškozujícím růst, jako je majetková a spotřební daň. Periodická daň z prvních rezidenčních nemovitostí byla v roce 2015 zrušena, a to i bohatším domácnostem. Kromě toho katastrální hodnoty nemovitostí jsou namnoze zastaralé a reforma, která by je uvedla do souladu s aktuálními tržními hodnotami, dosud neproběhla. Daňové výdaje, zejména pokud jde o snížené sazby daně z přidané hodnoty, jsou co do počtu a rozsahu obzvláště vysoké a jejich zjednodušení bylo znovu odloženo i přesto, že ho požadují vnitrostátní právní předpisy. Zároveň existuje prostor ke snížení zátěže podniků a domácností dodržujících předpisy zjednodušením daňového zákoníku a zvýšením celkové míry dodržování daňových předpisů. Rozšíření povinné elektronické fakturace na všechny transakce soukromého sektoru od roku 2019 je v tomto směru pozitivním krokem. Od využívání elektronických plateb, jejichž povinná povaha může dodržování daňových předpisů zlepšit, by však mohlo odrazovat to, že byly zvýšeny zákonem stanovené prahové hodnoty pro hotovostní platby. Národní statistický úřad Itálie odhaduje, že na stínovou ekonomiku připadá zhruba 12,9 % HDP, ale k řešení tohoto problému nejsou naplánována žádná strategická opatření. Přibližně 15,9 % z celkové zaměstnanosti je částečně nebo zcela nehlášeno, přičemž v některých odvětvích dosahují nejvyšší hodnoty téměř 50 %.

               (13)Investice v období krize zaznamenaly prudký pokles a dosud se nevrátily na úroveň z roku 2007. I přesto, že se v roce 2017 úroveň investic zvýšila, je ve srovnání s ostatními zeměmi EU stále nízká. Nízké míry dosahují zejména soukromé investice, kterým brání strukturální faktory. Ty zahrnují méně příznivé podnikatelské prostředí, finanční omezení spojená s málo rozvinutými kapitálovými trhy, zhoršené bankovní úvěrování a nedostatek vysoce kvalifikovaných pracovních sil, mimo jiné v důsledku odlivu mozků a omezených možností celoživotního učení. Zásadní význam pro produktivitu a hospodářský růst mají nehmotná aktiva, např. výzkum a vývoj, inovace a odborná příprava pracovníků, která mohou přispět k objasnění rozdílů v produktivitě mezi jednotlivými zeměmi. Nicméně investice do těchto aktiv se i nadále pohybují pod průměrem EU. Důvodem je velký počet mikropodniků, nedostatečná specializace italského průmyslu na odvětví s intenzivním využíváním znalostí, omezená digitalizace a omezené digitální dovednosti. Zároveň byla snížena celková výše veřejných výdajů na výzkum a vývoj. Financování malých a středních podniků je i nadále značně závislé na bankovním sektoru a úvěrování je stále v útlumu, přestože finanční náklady se pohybují na historicky nízké úrovni. Dále lze pozorovat značné regionální rozdíly v investicích do výzkumu a vývoje, v přijímání a zavádění nedávných politických pobídek pro inovativní podniky a v kvalitě vzdělávání. Na základě stávajícího hodnocení výsledků různých průmyslových opatření zavedených v rámci iniciativ „Finance pro růst“ a „Průmysl/Podnikání 4.0“ se jeví jako vhodné vytvořit dlouhodobý politický rámec na udržení míry investic, které jsou schopné posílit různé faktory (dostupnost úvěrů, silnou výzkumnou základnu, vysoké školství a vhodné dovednosti), jež podporují inovace. Zdá se rovněž vhodné zvážit stávající rozdíly průmyslových a vzdělávacích systémů jednotlivých regionů.

               (14)Účinnost italského soudnictví se v posledních letech zlepšila jen nepatrně, přičemž zdrojem znepokojení je i nadále délka řízení, zejména ve vyšších stupních. Konkrétně v roce 2016 byla doba potřebná k vyřešení sporných občanskoprávních a obchodněprávních věcí ve všech stupních stále jednou z nejdelších v EU. Počet nevyřízených věcí u Nejvyššího kasačního soudu se nadále zvyšoval a zůstává jedním z největších v EU na obyvatele. V italském parlamentu čeká již dva roky na schválení důležitý zmocňovací zákon, který má zjednodušit pravidla občanského práva procesního a více odrazovat od kverulantských žalob. Navíc z různých opatření přijatých k omezení počtu soudních sporů a posílení procesní disciplíny se standardním postupem u odvolacích soudů nestalo zjednodušené řízení („rito sommario“) a uplatňování filtru pro stanovení nepřípustnosti opravných prostředků ve druhém stupni je i nadále nejednotné a omezené, takže k očekávanému snížení počtu přijatých věcí nedochází. V roce 2016 se počet přijatých občanskoprávních věcí v prvním a druhém stupni naopak zvýšil, mimo jiné z důvodu neustále rostoucí míry opravných prostředků. Rostoucí podíl kasačních opravných prostředků byl v roce 2016 prohlášen za nepřípustný, čímž byl potvrzen jeho poslední, vzestupný trend. Také Nejvyšší soud vykázal nižší schopnost vyrovnat se s přílivem nových věcí v souvislosti s výrazným nárůstem přijatých netrestních věcí (včetně daňových), což by mohlo oslabit jeho úlohu. K řádnému a účinnému výkonu spravedlnosti by mohlo přispět i odpovídající prosazování procesních pravidel, včetně pravidel proti zneužívání soudního řízení.

               (15)Hlavním problémem pro italské podnikatelské prostředí a zadávání veřejných zakázek zůstává korupce. Itálie optimalizovala svůj protikorupční rámec tím, že provedla revizi zákona o promlčecích lhůtách, rozšířila ochranu oznamovatelů na zaměstnance soukromého sektoru a uvedla trestný čin korupce mezi soukromými stranami do většího souladu s mezinárodními normami. Ačkoliv přijatá reforma zákona o promlčecích lhůtách nezrušuje promlčecí lhůty po vydání odsuzujícího rozsudku v prvním stupni, jak doporučila Skupina států proti korupci v rámci Rady Evropy, může snížit počet případů zneužití trestněprávního řízení jakožto zdržovací taktiky právních zástupců na vyšších stupních. Zároveň tak může zmírnit dlouhodobé znepokojení nad tím, že případy korupce jsou po vydání odsuzujícího rozsudku v prvním stupni promlčeny. Potírání korupce by bylo možné zlepšit zefektivněním trestního soudnictví. Itálie měla v roce 2014 největší počet přijatých a probíhajících trestněprávních věcí v EU ve druhém a třetím stupni, což bylo rovněž způsobeno jedním z nejvyšších podílů kasačních opravných prostředků. To vedlo k jedné z nejdelších dob trvání trestněprávního řízení. Trestní soudnictví a boj proti korupci by bylo možné zefektivnit podporou zrychleného řízení a odrazováním od zneužívání soudního procesu. Národní protikorupční úřad kromě toho plní klíčovou úlohu při provádění nového protikorupčního rámce.

               (16)Zkvalitnění italské veřejné správy by mělo pozitivní dopad na podnikatelské prostředí a investice, jakož i na schopnost podniků využívat inovačních příležitostí. Velké regionální rozdíly ve schopnosti správních orgánů reagovat na potřeby podniků naznačují, že podnikatelé v konkrétních oblastech čelí při podnikání větším překážkám. V roce 2015 byl přijat komplexní zmocňovací zákon, který měl reformovat veřejnou správu a který mohl zlepšit její účinnost ve prospěch hospodářství. Do konce roku 2017 byl proces zavádění reformy dokončen a nyní je potřeba ji prosazovat, zejména v regionech, ve kterých je situace nejhorší. Pokud jde o podniky ve veřejném vlastnictví, cílem reformy je zajistit, aby tyto podniky fungovaly podle stejných pravidel jako subjekty ve vlastnictví soukromém. Deklarovaným cílem je: racionalizovat podniky ve veřejném vlastnictví prostřednictvím fúzí, konsolidace neziskových podniků a privatizací; zvýšit účinnost zbývajících podniků a do budoucna zamezit šíření nedůležitých podniků ve veřejném vlastnictví. Klíčovým předpokladem pro dosažení těchto cílů je prosazování nového rámce. Kromě toho jsou místní veřejné služby chráněny před hospodářskou soutěží (na trhu a při vstupu na trh), což má nepříznivý dopad na efektivnost a kvalitu služeb a vede k nespokojenosti spotřebitelů. S novým rámcem pro reformu správy místních veřejných služeb počítala i reforma veřejné správy z roku 2015. V listopadu 2016 však Ústavní soud prohlásil postup použitý pro přijetí některých legislativních nařízení, včetně nařízení o místních veřejných službách, za protiústavní. Jelikož lhůta příslušného nařízení uplynula v listopadu 2016, je třeba podat nový legislativní podnět.

               (17)Zlepšení podnikatelského prostředí by usnadnilo podnikání a lepší rámcové podmínky pro hospodářskou soutěž by zároveň napomohly účinnějšímu přidělování zdrojů a růstu produktivity. V srpnu 2017 byl přijat roční zákon o hospodářské soutěži z roku 2015, který je třeba řádně provést. V některých odvětvích, jako jsou odborné služby, místní veřejná doprava, železniční doprava a maloobchod, však přetrvávají významné překážky, které hospodářské soutěži brání. Širší uplatňování konkurenčních postupů při zadávání veřejných zakázek a udělování koncesí na přístup k veřejným statkům by mělo pozitivní vliv na kvalitu služeb. V oblasti zadávání veřejných zakázek bude přínos nedávné reformy záviset na jejím včasném dokončení, jednotném uplatňování plánů pro elektronické zadávání a agregaci veřejných zakázek a vlastním zahájení činnosti ústředního agregačního orgánu pro koordinaci politik (Cabina di regia per gli appalti pubblici).

               (18)Důvěra trhů v italské banky se zvýšila v návaznosti na opatření přijatá v roce 2017 s cílem pomoci několika slabším bankám. Díky lepším hospodářským podmínkám a tlaku orgánů dohledu se do určité míry podařilo snížit počet úvěrů v selhání, avšak objem těchto úvěrů pocházejících z minulosti je stále velký. To omezuje ziskovost bank a jejich schopnost interně vytvářet kapitál. Tempo, s nímž se odvětví úvěrů v selhání zbavuje, spolu s prohlubováním sekundárního trhu s těmito úvěry je třeba zachovat v zájmu dalšího posílení finanční stability a poskytování úvěrů reálné ekonomice. Zároveň je třeba podporovat další restrukturalizaci a konsolidaci rozvah, mimo jiné u malých bank a bank druhého stupně. Patří sem řešení strukturálně nízké ziskovosti bank komplexním snižováním nákladů a optimalizací obchodních modelů.

               (19)Přestože probíhají různé reformy správy a řízení společností, k celkovému zotavení bankovního sektoru by napomohlo především úplné zavedení reforem velkých družstevních a drobných vzájemných bank. Rámce pro exekuční a insolvenční řízení i nadále nedostatečně podporují rychlé vyřešení a restrukturalizaci úvěrů v selhání. Strukturální nedostatky by pomohlo vyřešit rychlé přijetí a provedení nezbytných legislativních opatření pro potřeby reformy insolvenčního řízení. Prozatím nejsou využívána opatření přijatá v roce 2016 s cílem urychlit vymáhání kolaterálu bankami. Rámec pro vymáhání kolaterálu stále nelze v plném rozsahu uplatnit na podniky a domácnosti.

               (20)I přes pokrok, jehož bylo dosaženo díky několika politickým opatřením přijatým v posledních letech, je přístup k finančním prostředkům i nadále významnou překážkou bránící investicím a financování růstu, zejména v případě malých a středních podniků. Financování podniků zůstává převážně na bankách, zatímco kapitálový trh je v porovnání s jinými zeměmi EU málo rozvinutý. Obzvláště malý ve srovnání s průměrem EU je podíl malých a středních podniků financovaných vlastním kapitálem. V důsledku nedávného snížení „příspěvku na získávání podílů v podnicích“ je pak upřednostňování bankovních úvěrů ještě více patrné. Posílení tržního přístupu k finančním prostředkům pro podniky by bylo významnou složkou diverzifikace finančních zdrojů podniků na podporu investic a růstu.

               (21)Instituce trhu práce prošly v posledních letech zásadní reformou. Podmínky na trhu práce se nadále zlepšují, jelikož počet zaměstnaných osob v roce 2017 vzrostl o 1,0 % na více než 23 milionů, tedy zpět na úroveň před krizí. Míra zaměstnanosti (osob ve věku 20–64 let) v loňském roce vzrostla na více než 62 %, i když byla do značné míry ovlivněna dočasnými pracovními místy. I tento údaj se však stále pohybuje výrazně pod průměrem EU. Míra nezaměstnanosti sice klesla na 10,9 %, ale celkový počet odpracovaných hodin je stále podstatně nižší než v době před recesí. I přes uvedené zlepšení je dlouhodobá nezaměstnanost a nezaměstnanost mladých lidí i nadále vysoká a ohrožuje sociální soudržnost a růst. Podíl mladých lidí, kteří nemají zaměstnání ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, dosáhl v roce 2017 20,1 %, což je stále jeden z nejvyšších údajů v EU, přičemž mezi jednotlivými regiony v tomto ohledu přetrvávají značné rozdíly.

               (22)Vyjednávání na podnikové nebo územní úrovni je nadále omezené, mimo jiné proto, že v Itálii převažují malé podniky. To může bránit rychlému přizpůsobování mezd místním hospodářským podmínkám. Sdružení Confindustria a tři hlavní italské odborové svazy (Cgil, Cisl a Uil) podepsaly koncem února 2018 rámcovou dohodu, v níž zdůraznily úlohu mzdového kolektivního vyjednávání tím, že posílily právní jistotu stanovením jasnějších pravidel pro zastupování sociálních partnerů při jednáních. Daňové úlevy ze zvyšování mezd v souvislosti s produktivitou podle dohod vyjednaných na nižší úrovni byly v roce 2017 posíleny, avšak jejich účinnost je obtížné vyhodnotit. Zatímco celkový počet kolektivních smluv je na vzestupu, jen malou část z nich podepisují hlavní odborové svazy a sdružení zaměstnavatelů.

               (23)S reformou aktivních politik na trhu práce, již nastínil zákon o pracovních místech, se v roce 2017 pokročilo jen málo. S ohledem na větší pružnost italského trhu práce a rostoucí podíl pracovních smluv na dobu určitou jsou zvláště důležité odborná příprava a rekvalifikace. Dosud nebyly zavedeny obecně závazné normy v oblasti služeb a služby zaměstnanosti trpí nedostatkem personálu a odpovídajícího sledování. Zvýšení počtu zaměstnanců a zajištění jejich dostatečné kvalifikace pro služby zaměstnanosti a sociální služby je rovněž nezbytné pro správné provádění režimu boje proti chudobě zavedeného v roce 2018 a pro systém záruk pro mladé lidi, jehož cílem je mladým lidem v nouzi včas poskytnout odpovídající nabídku pracovního uplatnění nebo odborné přípravy.

               (24)Ačkoliv podíl žen účastnících se trhu práce stoupá, je i nadále jedním z nejnižších v EU. Italské orgány dosud neposoudily dopad nedávných opatření zaměřených na netestované hotovostní příspěvky za narozené dítě. Důkazy naznačují, že tyto hotovostní převody zřejmě nebudou pro zvýšení účasti žen na trhu práce účinné. Je navíc nepravděpodobné, že by vedly ke zvýšení porodnosti, která se posledních 20 let drží na velmi nízké úrovni. Chybí komplexní strategie pro sladění rodinného a pracovního života. Tyto nedostatky se projevují absencí genderově vyvážené koncepce rodičovské dovolené a pružných pracovních podmínek a nedostatečnou nabídkou vhodných, cenově dostupných a kvalitních služeb péče o děti a jiné závislé osoby.

               (25)Opatření zavedená ke zvýšení lidského kapitálu a dovedností by přispěla ke zlepšení zaměstnatelnosti a uspokojení budoucích potřeb pracovního trhu. Celková kvalita školní výuky se v Itálii sice zlepšuje, ale mezi jednotlivými regiony v tomto ohledu stále přetrvávají značné rozdíly. Podíl studentů, kteří opouštějí školu bez získání diplomu, se i nadále pohybuje nad průměrem EU (30 % ve srovnání s průměrem EU ve výši 19,7 %), zejména u studentů narozených v zahraničí. Provádění reformy školství je obecně na dobré cestě a zlepšuje se i odborné vzdělávání a příprava. Terciární vzdělávání, které trpí vážným nedostatkem veřejných výdajů, představujících méně než 0,4 % HDP, se vyznačuje vysokou mírou předčasného ukončení studia a prodlužováním základní délky studia. V důsledku toho je podíl obyvatelstva s dosaženým vzděláním jedním z nejnižších v EU (26,9 % populace ve věku 30 až 34 let). Míra účasti v programech vzdělávání dospělých roste, ale stále patří k nejnižším v EU, zejména u dospělých s nízkou kvalifikací. Je třeba podporovat zvyšování kvalifikace a rekvalifikaci a současně je třeba zaměstnavatele vybízet k tomu, aby svým pracovníkům nabízeli více vzdělávacích příležitostí. Zásadní význam bude mít provedení komplexní národní „strategie v oblasti dovedností“, která byla zahájena v říjnu 2017.

               (26)Oproti trendu EU se podíl lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením i nadále zvyšoval a v roce 2016 dosáhl 30 %, což bylo výrazně nad průměrem EU. Tento trend zejména postihuje děti, zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou a migranty. Příjmová nerovnost je vysoká a roste. V roce 2016 byl příjem horních 20 % domácností 6,3krát vyšší než příjem 20 % domácností nejchudších. Tento podíl je ještě vyšší u osob v produktivním věku, neboť v jejich případě je vyloučen přerozdělovací vliv důchodů. Významný krok vpřed v oblasti sociálních politik představuje zavedení nového stálého režimu pro boj proti chudobě (Reddito di Inclusione). Tento režim je koncipován jako univerzální transfer ve prospěch osob splňujících určité podmínky chudoby a podle odhadů by měl zvýšit vliv sociálních dávek na snižování chudoby, který je v současné době pociťován jako nedostatečný. Režim vychází z robustních mechanismů správy a řízení a bude podléhat systematickému hodnocení. Důležité je, že rovněž předpokládá podstatné navýšení personálu v italských sociálních službách, které trpí jeho nedostatkem. Zásadní význam pro hladké provádění této reformy bude mít užší spolupráce sociálních služeb a veřejných služeb zaměstnanosti, jakož i přidělení dostatečných zdrojů. Prvním krokem směrem k racionalizaci sociálních výdajů je to, že režim zahrnuje původní režim podpory v nezaměstnanosti (ASDI). Italský systém zdravotní péče stanoví všeobecné pokrytí, přičemž zdravotní stav italského obyvatelstva je celkově dobrý; nicméně subjektivně neuspokojené potřeby zdravotní péče jsou vysoké a mezi jednotlivými regiony přetrvávají rozdíly v organizaci a kvalitě poskytování péče. Itálie vynaložila určité úsilí na zajištění odpovídajícího přístupu ke zdravotní péči, mimo jiné revizí a rozšířením služeb péče v rámci balíčku minimálních zákonných dávek.

               (27)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Itálie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Itálii pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Itálii adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Itálii, ale také míru jejich souladu s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro rozhodování členských států v budoucnu budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie.

               (28)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018, přičemž její stanovisko
                  11
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (29)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4,

               DOPORUČUJE Itálii v období 2018–2019:

               1.Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2019 nepřekročila 0,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Využít neočekávaných příjmů k rychlejšímu snižování poměru veřejného dluhu k HDP. Přesunout zdanění z oblasti práce, mimo jiné snížením daňových výdajů a reformou zastaralých katastrálních hodnot. Zvýšit úsilí k potírání stínové ekonomiky, mimo jiné posílením povinného využívání elektronických plateb prostřednictvím nižších zákonem stanovených prahových hodnot pro hotovostní platby. Snížit podíl starobních důchodů na veřejných výdajích, a vytvořit tak prostor pro jiné sociální výdaje.

               2.Zkrátit délku občanskoprávních řízení ve všech stupních prosazováním a zjednodušením procesních pravidel, včetně těch, jimiž se zákonodárce právě zabývá. Dosáhnout účinnější prevence a potírání korupce zkrácením délky trestněprávních řízení a prováděním nového protikorupčního rámce. Zajistit prosazování nového rámce pro podniky ve veřejném vlastnictví a zvýšit účinnost a kvalitu místních veřejných služeb. Zabývat se omezeními, která brání hospodářské soutěži, mimo jiné v oblasti služeb, rovněž prostřednictvím nového ročního zákona o hospodářské soutěži.

               3.Udržovat tempo snižování vysokého objemu úvěrů v selhání a podporovat další restrukturalizaci a konsolidaci bankovních rozvah, mimo jiné v případě malých a středně velkých bank, a bezodkladně provést reformu insolvenčního řízení. Zlepšit tržní přístup podniků k finančním prostředkům.

               4.Urychlit provedení reformy aktivních politik na trhu práce, a zajistit tak rovný přístup k efektivní pomoci při hledání zaměstnání a k odborné přípravě. Podporovat účast žen na trhu práce pomocí komplexní strategie, racionalizace politiky na podporu rodiny a rozšíření sítě zařízení péče o děti. Podporovat výzkum, inovace, digitální dovednosti a infrastrukturu prostřednictvím cílenějších investic a zvýšit účast na terciárním vzdělávání zaměřeném na odbornou přípravu.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 411 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 210 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (10)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Itálií financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

                     (11)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.11.2018
            COM(2018) 802 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku
            {SWD(2018) 503 final}

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle

                  v Rumunsku

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. června 2017 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) rozhodla, že v roce 2016 bylo v Rumunsku zjištěno významné odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle ve výši -1 % HDP. Vzhledem k zjištěnému závažnému odchýlení Rada dne 16. června 2017 vydala pro Rumunsko doporučení, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí nepřekročila v roce 2017 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Dne 5. prosince 2017 Rada shledala, že Rumunsko v reakci na doporučení ze dne 16. června 2017 nepřijalo žádné účinné opatření, a vydala nové doporučení. V tomto novém doporučení Rada Rumunsko vyzvala, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřekročila v roce 2018 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP. Dne 22. června 2018 Rada shledala, že Rumunsko v reakci na revidované doporučení ze dne 5. prosince 2017 nepřijalo žádné účinné opatření.

               (2)Dne 22. června 2018 Rada podle čl. 121 odst. 4 SFEU rozhodla , že v Rumunsku bylo zjištěno závažné odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle i v roce 2017. Vzhledem k zjištěnému závažnému odchýlení Rada dne 22. června 2018 vydala pro Rumunsko doporučení
                  2
               , aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí
                  3
                nepřekročila v roce 2018 hodnotu 3,3 % a v roce 2019 hodnotu 5,1 %, což v obou letech odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP. Dále Rumunsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, zatímco opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Rumunsku lhůtu do 15. října 2018, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která v reakci na toto doporučení přijalo.

               (3)Dne 13. července 2018 Rada Rumunsku doporučila, aby v letech 2018 a 2019 zajistilo plnění jejího doporučení ze dne 22. června 2018 k nápravě závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle
                  4
               .

               (4)Komise ve dnech 27. a 28. září 2018 v Rumunsku vykonala posílenou kontrolní misi pro účely sledování na místě podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Komise svá předběžná zjištění předala rumunským orgánům k připomínkám a dne 21. listopadu 2018 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla následně zveřejněna.

               (5)V reakci na doporučení Rady ze dne 22. června 2018 předložily rumunské orgány dne 16. října 2018 zprávu o účinných opatřeních
                  5
               . Vzhledem k informacím, které rumunské orgány v této zprávě uvedly, a s ohledem na celkové posouzení vycházející z prognózy Komise z podzimu 2018 Rada dne 21. listopadu 2018 rozhodla, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 22. června 2018.

               (6)S ohledem na absenci účinných opatření a na kumulovanou vysokou odchylku od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle je vhodné Rumunsku zaslat revidované doporučení podle čl. 121 odst. 4 SFEU týkající se vhodných opatření, která mají být přijata.

               (7)Strukturální schodek Rumunska se v roce 2016 zvýšil o 2,1 % HDP a v roce 2017 o 1,2 % HDP. V roce 2017 dosáhl 3,4 % HDP a v prognóze Komise z podzimu 2018 se předpokládá, že se od roku 2018 do značné míry stabilizuje. Aby byly kumulované odchylky napraveny a Rumunsko se po dřívějších propadech dostalo zpět na cestu k postupnému dosažení rozpočtových cílů, mělo by se se strukturálním úsilím o snížení schodku o 0,8 % HDP stanoveným v doporučení Rady ze dne 22. června 2018 pojit další úsilí. S ohledem na rozsah zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle se další úsilí o snížení schodku o 0,2 % HDP jeví jako dostatečné, přičemž urychlí návrat k střednědobému rozpočtovému cíli, aniž by to ohrozilo hospodářský růst.

               (8)Požadované zlepšení strukturálního salda o 1,0 % HDP v roce 2019 je v souladu s nominální mírou růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí, která v roce 2019 nepřekročí 4,5 %.

               (9)Komise ve své prognóze z podzimu 2018 předpokládá, že v roce 2019 dojde k dalšímu zhoršení strukturálního salda o 0,1 % HDP. S ohledem na požadované strukturální zlepšení na úrovni 1,0 % HDP je proto zapotřebí, aby byla v roce 2019 přijata strukturální opatření v celkové výši 1,1 % HDP ve srovnání se současným základním scénářem uvedeným v prognóze Komise z podzimu 2018.

               (10)Komise ve své prognóze z podzimu 2018 předpokládá v roce 2019 schodek veřejných financí ve výši 3,4 %, což je nad úrovní referenční hodnoty 3 % HDP stanovené Smlouvou. Zdá se, že požadovaná strukturální korekce je rovněž přiměřená, aby se zajistilo, že Rumunsko v roce 2019 bez problému dodrží referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě.

               (11)Nereagování na dřívější doporučení ke korekci zjištěného značného odchýlení a nebezpečí překročení referenční hodnoty stanovené ve Smlouvě vyžaduje, aby Rumunsko bezodkladně přijalo opatření, jejichž prostřednictvím se jeho fiskální politika vrátí zpět na obezřetnou cestu.

               (12)Aby Rumunsko dosáhlo doporučovaných rozpočtových cílů, má zásadní význam přijetí a důsledné provedení nezbytných opatření a pozorné sledování vývoje běžných výdajů.

               (13)Požadavky uvedené v tomto doporučení nahrazují odpovídající prvky stanovené ve fiskálním doporučení, které bylo součástí doporučení Rady ze dne 13. července 2018 určeného Rumunsku.

               (14)Rumunsko by mělo do 15. dubna 2019 podat Radě zprávu o opatřeních přijatých v reakci na toto doporučení, pokud možno v rámci svého konvergenčního programu předkládaného podle článku 7 nařízení (ES) č. 1466/97.

               (15)Je vhodné, aby toto doporučení bylo zveřejněno,

               DOPORUČUJE, ABY RUMUNSKO:

               (1)přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí nepřekročila v roce 2019 hodnotu 4,5 % HDP, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1,0 % HDP, a tím se dostalo na cestu k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle;

               (2)ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, zatímco by opatření k rozpočtové konsolidaci měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí;

               (3)podalo Radě do 15. dubna 2019 zprávu o opatřeních, která přijalo v reakci na toto doporučení. Zpráva by měla obsahovat dostatečně konkrétní a věrohodně oznámená opatření, včetně rozpočtového dopadu každého z nich, jakož i aktualizované a podrobné rozpočtové projekce na rok 2019.

               Toto doporučení je určeno Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3.

                     (3)

                        Čisté primární výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie plně kompenzovaných příjmy z prostředků Unie a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (4)

                        Doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2018 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska z roku 2018 (Úř. věst. C 320, 1,09.2018, s. 98).

                     (5)

                        K dispozici na http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.11.2019
            COM(2019) 922 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k nápravě zjištěného závažného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku
            {SWD(2019) 941 final}

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k nápravě zjištěného závažného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle

                  v Maďarsku

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s článkem 121 Smlouvy členské státy prosazují zdravé veřejné finance ve střednědobém výhledu prostřednictvím koordinace hospodářských politik a mnohostranného dohledu tak, aby se zabránilo vzniku nadměrných schodků veřejných financí.

               (2)Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou prostředkem k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž přispívá k vytváření nových pracovních míst.

               (3)V červnu 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že se Maďarsko v roce 2017 významně odchýlilo od svého střednědobého rozpočtového cíle. Vzhledem ke zjištěnému závažnému odchýlení Rada dne 22. června 2018 vydala doporučení
                  2
               , aby Maďarsko přijalo nezbytná politická opatření k nápravě uvedeného odchýlení. Rada následně zjistila, že Maďarsko v reakci na uvedené doporučení účinná opatření nepřijalo, a dne 4. prosince 2018
                  3
                vydala revidované doporučení. Rada následně zjistila, že Maďarsko ani v reakci na toto doporučení účinná opatření nepřijalo.

               (4)Dne 14. června 2019 Rada rozhodla, že v Maďarsku v roce 2018 opětovně došlo k závažnému odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, a Maďarsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  4
                v roce 2019 nepřesáhla 3,3 % a v roce 2020 4,7 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 a 0,75 % HDP v roce 2020
                  5
               . Rada také Maďarsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, zatímco opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Maďarsku lhůtu do 15. října 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která v reakci na uvedené doporučení přijalo.

               (5)Dne 9. července 2019 doporučila Rada Maďarsku, aby v letech 2019 a 2020 zajistilo plnění doporučení Rady ze dne 14. června 2019 k nápravě závažného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle
                  6
               .

               (6)Komise dne 26. září 2019 uskutečnila v Maďarsku posílenou kontrolní misi za účelem dohledu na místě podle čl. -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Svá předběžná zjištění Komise předala maďarským orgánům k připomínkám a dne 20. listopadu 2019 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla zveřejněna.

               (7)Dne 15. října 2019 předložily maďarské orgány zprávu o účinných opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019
                  7
               . Na základě informací uvedených maďarskými orgány ve zprávě a celkového posouzení vycházejícího z prognózy Komise z podzimu 2019 dospěla Rada dne 20. listopadu 2019 k závěru, že Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

               (8)S ohledem na absenci účinných opatření a na kumulovanou odchylku od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle je vhodné Maďarsku zaslat revidované doporučení podle čl. 121 odst. 4 Smlouvy týkající se vhodných opatření, která mají být přijata.

               (9)Na základě prognózy Komise z podzimu 2019 se očekává, že strukturální saldo Maďarska se v roce 2019 zlepší o 0,5 % HDP a v roce 2020 o dalších 1,2 % HDP. V důsledku toho se strukturální schodek podle odhadů v roce 2019 odchýlí o 1,8 % HDP a v roce 2020 o 1,1 % HDP od střednědobého rozpočtového cíle ve výši 1,5 %, respektive 1,0 % HDP.

               (10)Aby se Maďarsko po dřívějších propadech vrátilo k příslušnému postupu korekce, zdá se být pro rok 2020 přiměřená roční strukturální korekce ve výši 0,75 % HDP doporučená Radou dne 14. června 2019 vzhledem k celkovému makrofiskálnímu vývoji na pozadí očekávaného zpomalení hospodářské činnosti v následujících letech, protože se očekává, že cyklické faktory, jež podporovaly růst v posledních letech, postupně odezní.

               (11)Na základě prognózy Komise z podzimu 2019 je požadované zlepšení strukturálního salda v roce 2020 o 0,75 % HDP v souladu s nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí, která nepřekročí 4,7 %.

               (12)Podle prognózy Komise z podzimu 2019 by se měl strukturální schodek Maďarska v roce 2020 zlepšit o 1,2 % HDP, zatímco výdajové kritérium ukazuje na odchylku od požadované hodnoty. S přihlédnutím k faktorům ovlivňujícím jak strukturální saldo, tak výdajové kritérium, lze na základě současných prognóz očekávat, že rozpočet na rok 2020 přijatý maďarskou vládou přinese kýžený výsledek.

               (13)V důsledku nereagování na dřívější doporučení k nápravě zjištěného významného odchýlení je nutné, aby Maďarsko přijalo opatření, která vrátí jeho fiskální politiku zpět na obezřetnou cestu.

               (14)Aby Maďarsko dosáhlo doporučovaných rozpočtových cílů, je zásadně důležité, aby důsledně provádělo nezbytná opatření, pozorně sledovalo vývoj běžných výdajů a udrželo na uzdě tendence ke zvýšeným výdajům na konci roku.

               (15)Požadavky uvedené v tomto doporučení nahrazují odpovídající prvky stanovené v doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

               (16)Maďarsko by mělo do 15. dubna 2020 podat Radě zprávu o opatřeních přijatých v reakci na toto doporučení, pokud možno v rámci svého konvergenčního programu předkládaného podle článku 7 nařízení (ES) č. 1466/97.

               (17)Je vhodné, aby toto doporučení bylo zveřejněno,

               DOPORUČUJE MAĎARSKU:

               (1)přijmout nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2020 nepřekročila 4,7 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,75 % HDP, a tím zahájilo vhodný postup korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle;

               (2)využít všech neočekávaných zisků ke snížení schodku; kompenzovat neočekávané výpadky příjmů vysoce kvalitními trvalými fiskálními opatřeními. Opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí;

               (3)podat Radě do 15. dubna 2020 zprávu o opatřeních, která v reakci na toto doporučení přijalo. Zpráva by měla obsahovat dostatečně konkrétní a věrohodně oznámená opatření, včetně rozpočtového dopadu každého z nich, kterými má být dosaženo požadovaného postupu korekce, jakož i aktualizované a podrobné rozpočtové projekce na rok 2020.

               Toto doporučení je určeno Maďarsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 4.

                     (4)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (5)

                        Úř. věst. C 210, 21.6.2019, s. 4.

                     (6)

                        Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska z roku 2019 (Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 101).

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.11.2019
            COM(2019) 913 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019
            {SWD(2019) 932 final}

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 10 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V červnu 2017 a v červnu 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že se Rumunsko v letech 2016 a 2017 významně odchýlilo od svého střednědobého rozpočtového cíle nebo od postupu korekce k dosažení tohoto cíle. Vzhledem ke zjištěným závažným odchýlením Rada dne 16. června 2017
                  2
                a dne 22. června 2018
                  3
                vydala doporučení, aby Rumunsko přijalo nezbytná politická opatření k nápravě uvedených odchýlení. Rada následně zjistila, že Rumunsko v reakci na uvedená doporučení nepřijalo účinná opatření, a dne 5. prosince 2017
                  4
                a dne 4. prosince 2018
                  5
                vydala revidovaná doporučení. Rada následně zjistila, že Rumunsko ani v reakci na tato doporučení účinná opatření nepřijalo.

               (2)Dne 14. června 2019 Rada v Rumunsku zjistila opětovné závažné odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2018, a Rumunsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  6
                v roce 2019 nepřesáhla 4,5 % a v roce 2020 5,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1,0 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 a 0,75 % HDP v roce 2020
                  7
               . Rada také Rumunsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, zatímco opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Rumunsku lhůtu do 15. října 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která v reakci na uvedené doporučení přijalo.

               (3)Komise dne 25. září 2019 uskutečnila v Rumunsku posílenou kontrolní misi za účelem dohledu na místě podle čl. -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Svá předběžná zjištění Komise předala rumunským orgánům k připomínkám a dne 20. listopadu 2019 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla zveřejněna. Komise ve své zprávě konstatuje, že rumunské orgány mají v plánu provádět strukturální korekce až od roku 2022, a tudíž nemají v úmyslu řídit se doporučením Rady ze dne 14. června 2019.

               (4)Dne 15. října 2019 předložily rumunské orgány zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019. Zpráva neobsahuje komplexní odhady pro jednotlivé rozpočtové kategorie ani neobsahuje rozpočtové dopady jednotlivých uvedených opatření. Nesplňuje tedy požadavky týkající se podávání zpráv doporučené Radou. Ve zprávě rumunské orgány zopakovaly, že jejich cílem pro rok 2019 zůstává celkový schodek státního rozpočtu ve výši 2,8 % HDP, což je stejná cílová hodnota, jaká je uvedena v konvergenčním programu z roku 2019. Pokud by tohoto celkového schodku státního rozpočtu bylo dosaženo, představovalo by to pouze nevýznamné snížení schodku veřejných financí ve srovnání s rokem 2018 přesto, že Rumunsko zažívá vysoký hospodářský růst. Pro rok 2020 si rumunské orgány stanovily pro celkový schodek státního rozpočtu cíl ve výši 2,9 % HDP, což je vyšší hodnota než cíl ve výši 2,7 % HDP v konvergenčním programu z roku 2019. Celkově fiskální dopad oznámených opatření nesplňuje požadavek uvedený v doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

               (5)V roce 2019 se na základě prognózy Komise z podzimu 2019 očekává růst čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 12,8 %, což je výrazně více než doporučená míra ve výši 4,5 % (odchylka o 2,5 % HDP). Strukturální saldo by se oproti doporučenému zlepšení o 1,0 % HDP mělo zhoršit o 0,8 % HDP (odchylka o 1,8 % HDP). Oba pilíře proto poukazují na odchylku od doporučené korekce. Celkové posouzení potvrzuje v roce 2019 odchylku od doporučené korekce.

               (6)V roce 2020 se na základě prognózy Komise z podzimu 2019 očekává růst čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 11,1 %, což je výrazně více než doporučená míra ve výši 5,1 % (odchylka o 1,8 % HDP). Strukturální saldo by se oproti doporučenému zlepšení o 0,75 % HDP mělo zhoršit o 0,8 % HDP (odchylka o 1,6 % HDP). Oba pilíře proto poukazují na riziko odchylky od doporučené korekce podobného rozsahu. Celkové posouzení potvrzuje v roce 2020 odchylku od doporučené korekce.

               (7)Kromě toho podle prognózy Komise z podzimu 2019 dosáhne schodek veřejných financí v roce 2019 hodnoty 3,6 % a v roce 2020 hodnoty 4,4 %, což překračuje referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě.

               (8)Výše uvedené skutečnosti vedou k závěru, že reakce Rumunska na doporučení Rady ze dne 14. června 2019 je nedostatečná,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. C 216, 6.7.2017, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3.

                     (4)

                        Úř. věst. C 439, 20.12.2017, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 1.

                     (6)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (7)

                        Úř. věst. C 210, 21.6.2019, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 515 final/2
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Litvy na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Litvy na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Litva jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 2 a 3, bylo plně a včas provedeno. Plnění druhého doporučení pro eurozónu týkajícího se podpory investic napomohou investiční opatření; plnění třetího doporučení pro eurozónu týkajícího se fungování trhu práce napomohou vzdělávací opatření.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Litvě
                  2
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 10. května 2019 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 30. dubna 2019 svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Litvu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2019 vláda očekává, že v roce 2019 dosáhne celkového přebytku ve výši 0,4 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,2 %; pro rok 2021 počítá prognóza s dalším snížením na 0,1 % HDP. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  5
                Litva svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 1 % HDP, po celé programové období překonává. V roce 2017 byla Litvě rovněž povolena dočasná odchylka spojená s prováděním strukturálních reforem. Tato odchylka trvá během tříletého období. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle programu stability z roku 2019 klesnout ze 34,2 % HDP v roce 2018 na 32,9 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Opatření, která je nutné přijmout na podporu cílových přebytků od roku 2020 dále, však zatím nebyla dostatečně upřesněna. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 schodku ve výši 1 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,9 % HDP, což je v souladu se střednědobým rozpočtovým cílem. Zároveň by měl být pečlivě sledován vývoj výdajů v krátkodobém a střednědobém horizontu, zejména s ohledem na možná budoucí rizika pro stabilitu příjmů. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Litva v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (7)V červnu 2018 vláda přijala soubor legislativních aktů provádějících komplexní balík strukturálních reforem v šesti klíčových oblastech: vzdělávání, zdravotnictví, zdanění, neformální ekonomika, důchody a inovace.

               (8)Litva nadále přijímá opatření, jejichž cílem je potírání stínové ekonomiky a lepší dodržování daňových předpisů. Přestože tato opatření mají nadějné výsledky, míra dodržování daňových předpisů je celkově i nadále slabá. Objem nevybrané DPH je v Litvě stále jeden z největších v EU. Další zlepšení dodržování daňových předpisů by vedlo ke zvýšení příjmů a přispělo by k větší spravedlnosti daňového systému. Nebyla přijata žádná opatření s cílem rozšířit daňovou základnu na zdroje, které méně omezují růst. Míra ekologického a majetkového zdanění zůstává pod průměrem Evropské unie a nechystají se žádné změny zdanění automobilů nebo silniční daně pro soukromé cestující.

               (9)Od roku 2018 dochází k automatické valorizaci veřejných důchodů v závislosti na růstu mzdových nákladů. Očekává se, že se tím výdaje na veřejné důchody sníží z 6,9 % HDP v roce 2016 na 5,2 % v roce 2070.  V důsledku očekávaného snížení zaměstnanosti se však sníží přiměřenost důchodů, protože důchodové dávky neudrží tempo s růstem mezd. Předpokládá se, že poměr vyjadřující vztah průměrného důchodu k výši průměrné mzdy bude trvale klesat; přitom už dnes má jednu z nejnižších hodnot v EU. V souladu s aktuálně platnými právními předpisy má vláda v případě, že uvedený poměr poklesne, navrhnout nápravná opatření. Vzhledem k tomu, že nejsou známy podrobnosti o povaze a harmonogramu takových budoucích opatření, projekce obsažené ve Zprávě o stárnutí je nezohledňují.  Představují nicméně riziko pro udržitelnost veřejných financí. Pokud se poměr důchodů ke mzdám do roku 2070 nezmění, výdaje na důchody se zvýší na 7 % HDP, namísto aby se v souladu s prognózou snížily na 5,2 %. Panuje proto nejistota ohledně toho, jak bude důchodová legislativa uplatňována v praxi a jaké budou její postupné důsledky pro fiskální udržitelnost a přiměřenost důchodů.

               (10)Velkou výzvou, která zhoršuje vyhlídky Litvy na inkluzivní hospodářský růst, zůstává i nadále vysoký počet lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením spolu s vysokou nerovností v oblasti příjmů. Mnoho členů litevské společnosti (např. starší osoby, osoby se zdravotním postižením, děti, domácnosti rodičů samoživitelů a nezaměstnaní) je navzdory nepřetržitému hospodářskému růstu ve velké míře ohroženo chudobou a sociálním vyloučením. Záchranná sociální síť byla v posledních letech zdokonalena, avšak celková schopnost litevského daňového systému a systému dávek přispívat k nápravě situace, jakož i výdaje na sociální ochranu jako podíl na HDP, zůstávají mezi nejnižšími v Evropské unii. Byly podniknuty první kroky s cílem řešit vysokou míru chudoby a příjmové nerovnosti, jako je zavedení „částky minimálních spotřebních potřeb“, zvýšení univerzální dávky na děti a valorizace starobních důchodů. Přetrvávající vysoká míra chudoby a nerovnosti nicméně ukazuje, že země musí ještě ujít dlouhou cestu a investovat do řešení sociálního vyloučení, aby se přiblížila průměrné úrovni sociálního zabezpečení v Evropské unii.  Strategie aktivního začleňování pro zranitelné skupiny jsou efektivnější, když kombinují lepší přiměřenost minimálního příjmu a důchodových systémů, aktivaci trhu práce a zdokonalené poskytování sociálních služeb včetně péče o děti a sociálního bydlení.

               (11)V důsledku růstu zaměstnanosti, ale také kvůli nepříznivému demografickému vývoji a emigraci vzrostlo napětí na trhu práce. Pro zmírnění účinků zmenšování populace v produktivním věku jsou třeba investice do lidského kapitálu a lepší přístup k trhu práce pro všechny. V situaci, kdy přetrvává nedostatek dovedností a jejich nesoulad s požadavky trhu práce, je důležité, aby Litva zrychlila reformy v zájmu zlepšení kvality a efektivity všech úrovní vzdělávacího systému a zajistila přístup ke kvalitnímu a inkluzivnímu vzdělávání a odborné přípravě. V důsledku demografického poklesu se síť škol dostala pod tlak. Demografický vývoj si vynucuje tvorbu strategií pro zachování kvalitního vzdělávání pro všechny, přičemž je třeba zajistit efektivitu sítě škol a podporovat učitele postižené optimalizací počtu škol. Je stále třeba provést důležité kroky pro konsolidaci vysokoškolského systému, jenž zahrnuje více než 40 státních i soukromých univerzit a vysokých škol. Poskytovatelé odborného vzdělávání a přípravy musí zmodernizovat své osnovy a lépe reagovat na potřeby místních a regionálních trhů práce. Opatření zajišťující efektivní a snadno přístupné vzdělávání dospělých, rekvalifikace a zvyšování kvalifikace, spolu s poskytováním sociálních služeb, by mohla přivést více lidí na trh práce. Účast na vzdělávání dospělých, která v roce 2018 dosahovala 6,6 %, setrvává zřetelně pod průměrem EU (11,1 %). Litevská ekonomika má potenciál těžit z investic do rozšiřování dovedností včetně digitálních, inovací a lepší integrace znevýhodněných skupin obyvatel na trhu práce (například osob se zdravotním postižením a starších, nezaměstnaných či neaktivních dospělých osob). V širším kontextu je důležité posílit kapacitu sociálních partnerů s cílem podpořit jejich zapojení.

               (12)Přetrvávajícími problémy jsou špatné výsledky zdravotních ukazatelů a nízké investice do zdravotní péče. I nadále existuje významný potenciál pro racionalizaci využívání zdrojů dalším snižováním podílu nemocniční péče ve prospěch ambulantní péče. Spotřeba nemocničních služeb je nadále vysoká, s vysokou mírou hospitalizací kvůli chronickým chorobám, přičemž však míra využití lůžek je poměrně nízká. Další racionalizace využívání nemocničních zdrojů spolu s investicemi zaměřenými na posílení primární péče, včetně investic do zdravotního personálu, jsou nezbytné pro zvýšení efektivity a zlepšení zdravotních ukazatelů. Jednou z příčin těchto nepříznivých ukazatelů je i nadále kvalita péče. Opatření zaměřená na kvalitu péče jsou roztříštěná: počet zařízení primární péče zapojených do systému akreditace je nízký, v nemocnicích je jeho uplatňování nedostatečné.  Obzvláště nízké jsou investice do preventivních opatření. Kroky podniknuté za účelem zlepšení prevence chorob na místní úrovni navíc postrádají širší vizi a jsou oslabovány nedostatkem systematické spolupráce mezi orgány veřejného zdravotnictví a zařízeními primární péče. Malý objem výdajů na zdravotnictví spolu s relativně vysokými neformálními platbami a vysokou finanční spoluúčastí mají negativní dopad na rovnost přístupu ke zdravotní péči.

               (13)Byla podniknuta určitá opatření v boji proti korupci, ale integrovaný rejstřík prohlášení o zájmech dosud chybí. V roce 2018 byly přijaty prováděcí právní předpisy k zákonu na ochranu oznamovatelů a projednává se nový zákon upravující lobbing.  V řešení korupce v systému zdravotní péče přetrvávají nesrovnalosti.

               (14)Investice v Litvě vyjádřené jako podíl na HDP jsou stále nižší než průměr EU i průměr ostatních baltských zemí. Litevské podniky vykazují nízkou míru inovací a kapacity pro absorpci technologií. Zejména v soukromém sektoru jsou třeba vyšší investice do výzkumu a inovací. Podpořila by se tím produktivita, která i přes nedávné zvýšení zůstává znatelně pod průměrem EU. Nedostatek specialistů v oblasti informačních a komunikačních technologií poukazuje na potřebu investovat do digitálních dovedností, které podpoří konkurenceschopnost, inovace a schopnost Litvy absorbovat technologie, a tím i přechod k ekonomice více využívající znalosti a vytvářející větší přidanou hodnotu.

               (15)Ekonomika se vyznačuje relativně velkou spotřebou zdrojů a závislostí na dovozu energií a surovin. Produktivita zdrojů je nízká, avšak spotřeba energie vysoká, zejména v oblastech bydlení a dopravy. Větší investice do energetické účinnosti, především do budov a do domácí výroby energie z obnovitelných zdrojů, by pomohly dosáhnout ekologičtější ekonomiky a dostat ji na trajektorii udržitelnějšího růstu a zároveň snížit závislost na dovozu energie.

               (16)Litva je stále mezinárodně málo přístupná, pokud jde o železniční, silniční, námořní i leteckou dopravu, a musí být více integrována se zbytkem Evropy.   Lepší dopravní spojení by zvýšilo produktivitu země a umožnilo by jí plně využívat výhody jednotného trhu. Výkony odvětví dopravy jsou hluboko pod průměrem EU, pokud jde o rozsah silničních a železničních sítí TEN-T, investice do výzkumu a inovací v dopravě, aspekty udržitelnosti a bezpečnost na silnicích. Železniční přepravě dominují východozápadní toky, zatímco severojižní osa je nedostatečně rozvinutá. Jsou proto třeba významné investice do rozvoje udržitelné, klimatu odolné, inteligentní, zabezpečené a intermodální sítě TEN-T a její přístupnosti a také investice do udržitelné městské mobility. Za posledních pět let navíc silně vzrostl objem emisí skleníkových plynů ze silniční dopravy. Pro zajištění bezpečných dodávek elektrické energie v celém Pobaltí má klíčový význam synchronizace litevské elektrické soustavy s kontinentální evropskou soustavou.

               (17)Regionální rozdíly jsou v Litvě větší než průměr EU a za posledních dvacet let se ještě prohloubily. Přínosy rychlé hospodářské konvergence, kterou Litva zaznamenala, jsou silně koncentrovány ve dvou metropolitních oblastech. Převážně venkovské oblasti, jež tvoří většinu území a v nichž žije téměř 55 % obyvatel, zažívají silný pokles populace v kombinaci se zhoršujícím se přístupem ke kvalitním veřejným službám. Výrazné socioekonomické rozdíly v rámci země ukazují, že některé regiony mají specifické investiční potřeby. Problémem zůstává také větší počet propojení mezi sousedními regiony v rámci Litvy, včetně dopravních a digitálních spojení.

               (18)V zájmu zvýšení efektivity veřejných investic litevské orgány aktualizovaly pravidla pro přípravu a výběr investičních projektů financovaných ze státního rozpočtu. Od roku 2018 mají být všechny nové investiční projekty podrobeny analýze nákladů a přínosů a musí splňovat další kritéria výběru. Jedná se o významný první krok, avšak je třeba udělat více pro maximalizaci vlivu veřejných investic na zvětšení dlouhodobého růstového potenciálu a pro řešení rostoucích regionálních rozdílů. Litevské orgány zahájily revizi rozpočtového systému, zaměřenou na prodloužení časového horizontu pro tvorbu rozpočtu a posílení vazby mezi výdaji a celkovými ekonomickými cíli. Má zásadní význam, aby byl nový systém plánování strategických investic připraven pro rozpočtový proces v období 2021–2023 a pro začátek nového cyklu financování EU v roce 2021.

               (19)Litva nemá jednotnou strategii pro výzkum a inovace. Situaci charakterizují roztříštěné politiky a množství podpůrných programů, u nichž scházejí synergie. Existence několika prováděcích agentur, jež nemají k podpoře politiky výzkumu a inovací koordinovaný postoj, dále komplikuje složitý systém řízení, jenž zřejmě omezuje přístup uživatelů ke škále dostupných nástrojů. Tato situace je obzvláště škodlivá pro spolupráci mezi vědeckými a podnikatelskými subjekty a brání inovačním činnostem. Nové rozdělení odpovědnosti za politiku výzkumu a inovací mezi ministerstvo hospodářství a inovací a ministerstvo vzdělávání a vědy dosud nevedlo k vytvoření soudržného rámce s podpůrnými programy vyznačujícími se synergií, jenž by mohl být k dispozici díky jednomu kontaktnímu místu pro potenciální příjemce.

               (20)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Litvě
                  6
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Litva by tedy mohla fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (21)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku
                  7
               , že Litva zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Litvě v letech 2019 a 2020:

               1.Zlepšit dodržování daňových předpisů a rozšířit daňovou základnu na zdroje, které méně omezují růst. Řešit příjmovou nerovnost, chudobu a sociální vyloučení, mimo jiné zdokonalením systému zdanění a dávek.

               2.Zlepšit kvalitu a efektivitu na všech úrovních vzdělávání a odborné přípravy, včetně vzdělávání dospělých. Zvýšit kvalitu, cenovou dostupnost a efektivnost systému zdravotní péče.

               3.Zaměřit investiční hospodářskou politiku na inovace, energetiku a účinnost zdrojů, udržitelnou dopravu a energetická propojení, se zohledněním regionálních rozdílů. Stimulovat růst produktivity zvýšením efektivity veřejných investic. Vypracovat soudržný rámec na podporu spolupráce mezi vědeckými a podnikatelskými subjekty a zkonsolidovat prováděcí agentury pro výzkum a inovace.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1014 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        SWD(2019) 1014 final.

                     (7)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.