title: 2014/70/EU: Doporučení Komise ze dne 22. ledna 2014 o minimálních zásadách pro průzkum a těžbu uhlovodíků (jako je plyn z břidlic) s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 39/72

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 22. ledna 2014
   o minimálních zásadách pro průzkum a těžbu uhlovodíků (jako je plyn z břidlic) s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení
   (2014/70/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Členské státy mají právo stanovit podmínky pro využívání svých zdrojů energie, pokud respektují nutnost zachovat, chránit a zlepšovat kvalitu životního prostředí.

               (2)

               Za současného stavu vývoje techniky vyžaduje průzkum a těžba uhlovodíků, jako je plyn z břidlic, použití vysokoobjemového hydraulického štěpení v kombinaci s usměrněným (především horizontálním) vrtáním v takovém rozsahu a intenzitě, s jakými jsou v Unii jen velmi omezené zkušenosti. Tato technika hydraulického štěpení přináší specifické problémy, zejména v oblasti zdraví a životního prostředí.

               (3)

               Evropský parlament ve svých usneseních ze dne 21. listopadu 2012 vzal na vědomí značné potenciální přínosy těžby plynu a ropy z břidlic a vyzval Komisi, aby zavedla celoevropský rámec pro řízení rizik spojených s průzkumem a těžbou nekonvenčních fosilních paliv umožňující zajistit, aby ve všech členských státech byla uplatňována harmonizovaná ustanovení o ochraně lidského zdraví a životního prostředí.

               (4)

               Evropská rada ve svých závěrech ze dne 22. května 2013 zdůraznila nutnost diverzifikovat zdroje dodávek energie pro Evropu a rozvíjet domácí zdroje energie s cílem zajistit bezpečnost dodávek, snížit energetickou závislost EU na vnějších zdrojích a stimulovat hospodářský růst. Rada vzala na vědomí, že Komise chystá posouzení systematičtějšího využívání domácích zdrojů energie s cílem zajistit jejich bezpečné, udržitelné a nákladově efektivní využívání při současném respektování volby jednotlivých členských států, pokud jde o skladbu zdrojů energie.

               (5)

               Komise ve svém sdělení Radě a Evropskému parlamentu o průzkumu a těžbě uhlovodíků (jako je plyn z břidlic) s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení v EU (1) nastínila potenciální nové příležitosti a úkoly, které souvisí s těžbou nekonvenčních uhlovodíků v Unii, jakož i hlavní prvky považované za nutné k zajištění bezpečnosti této techniky. Ve sdělení byl vyjádřen závěr, že je nutné doporučení, které stanoví minimální zásady, jež podpoří členské státy při průzkumu a těžbě zemního plynu z břidlicových souvrství a zajistí ochranu klimatu a životního prostředí, efektivní využívání zdrojů a informování veřejnosti.

               (6)

               Na mezinárodní úrovni vypracovala Mezinárodní energetická agentura doporučení pro bezpečný rozvoj nekonvenčního plynu. Tato „zlatá pravidla“ vyzývají k zavedení robustních a vhodných regulačních režimů, pečlivému výběru lokalit, řádnému plánování záměrů, charakterizaci rizik v horninovém podloží, stanovení pevných pravidel pro projekty vrtů, transparentnost činností a monitorování přidružených dopadů, řádnému hospodaření s vodou a nakládání s odpady a snižování emisí do ovzduší a emisí skleníkových plynů.

               (7)

               Činnosti v oblasti průzkumu a těžby uhlovodíků, které zahrnují vysokoobjemové hydraulické štěpení, podléhají obecným i environmentálním právním předpisům Unie. Konkrétně rámcová směrnice Rady 89/391/EHS (2), která stanoví opatření v zájmu bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců, zavádí opatření na podporu zlepšování bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci; směrnice Rady 92/91/EHS (3), která stanoví pravidla pro těžbu nerostných surovin prostřednictvím vrtů, stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců v těžebním vrtném průmyslu; směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES (4) o podmínkách udělování a užívání povolení k vyhledávání, průzkumu a těžbě uhlovodíků vyžaduje, aby povolení byla udělována nediskriminačním způsobem; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (5), kterou se stanoví rámec v oblasti vodní politiky, vyžaduje, aby provozovatelé získali povolení k odběru vody, a zakazuje přímé vypouštění znečisťujících látek do podzemních vod; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (6), která stanoví pravidla pro strategické posuzování vlivů na životní prostředí, vyžaduje posuzování plánů a programů v oblasti energetiky, průmyslu, nakládání s odpady, vodohospodářství, dopravy nebo využívání půdy; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES (7), která stanoví pravidla odpovědnosti za životní prostředí, se vztahuje na pracovní činnosti, které zahrnují například nakládání s odpady a odběr vody; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES (8), která stanoví pravidla pro odpady vznikající při dobývání nerostných surovin, reguluje nakládání s odpady vznikajícími na povrchu i v podloží při průzkumu a těžbě uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES (9), která se týká podzemních vod, vyžaduje, aby členské státy zavedly opatření na předcházení vstupu znečišťujících látek do podzemních vod nebo jeho omezování; nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (10) o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 (11) o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání se vztahují na používání chemických látek a biocidních přípravků, které mohou být použity při štěpení; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (12), rámcová směrnice o odpadech, stanoví podmínky platné pro opětovné použití kapalin, které se po vysokoobjemovém hydraulickém štěpení a při těžbě objeví na zemském povrchu; nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (13) o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (14) o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 se použijí na fugitivní emise metanu; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (15), která stanoví pravidla pro průmyslové emise, se použije na zařízení, v nichž se provádějí činnosti uvedené v příloze I uvedené směrnice; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (16), která stanoví pravidla pro posuzování vlivů na životní prostředí, vyžaduje u záměrů zahrnujících těžbu ropy a zemního plynu ke komerčním účelům posouzení vlivů na životní prostředí, pokud denní vytěžené množství přesahuje 500 tun v případě ropy a 500 000 m3 v případě plynu, a kontrolu záměrů hlubinných vrtů a povrchových průmyslových zařízení k těžbě ropy a plynu; směrnice Rady 96/82/ES (17) o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek a od 1. června 2015 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU (18) ukládají provozovatelům závodů, ve kterých jsou přítomny nebezpečné látky ve vyšších množstvích, než stanoví příloha I uvedených směrnic, povinnost přijmout všechna nezbytná opatření k prevenci závažných havárií a omezení jejich následků pro lidské zdraví a životní prostředí. To platí mimo jiné pro provozy chemického a tepelného zpracování a související skladování v rámci využití nerostů v dolech a lomech a pro pevninské podzemní zásobníky plynu.

               (8)

               Právní předpisy Unie o životním prostředí však byly vypracovány v době, kdy se vysokoobjemové hydraulické štěpení v Evropě nepoužívalo. Současné právní předpisy Unie se proto nezabývají komplexně některými environmentálními aspekty spojenými s průzkumem a těžbou uhlovodíků, při kterých se tento postup používá, zejména pokud jde o strategické plánování, posuzování rizik v horninovém podloží, integritu vrtů, základní a provozní monitorování, jímání emisí metanu a informování o použitých chemikáliích u jednotlivých vrtů.

               (9)

               Vyvstává tak potřeba stanovit minimální zásady, které by členské státy měly zohlednit při používání nebo změnách své stávající právní úpravy týkající se činností, které zahrnují vysokoobjemové hydraulické štěpení. Soubor pravidel by nastolil rovné podmínky pro provozovatele a zlepšil důvěru investorů i fungování jednotného trhu s energií. Jasná a transparentní pravidla by rovněž pomohla rozptýlit obavy a možná i odpor veřejnosti k rozvoji těžby plynu z břidlic. Tento soubor pravidel neznamená, že by členské státy měly jakoukoli povinnost provádět činnosti v oblasti průzkumu nebo využívání s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení, pokud se rozhodnou, že tak činit nebudou, ani že by členským státům bylo bráněno v zachování či zavedení podrobnějších opatření podle zvláštních vnitrostátních, regionálních nebo místních podmínek.

               (10)

               V Unii nejsou žádné zkušenosti s povolováním těžby uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení a jen omezené zkušenosti s povolováním průzkumu. Je proto nutné sledovat uplatňování právních předpisů Unie a tohoto doporučení v členských státech. Bude možná nutné toto doporučení aktualizovat nebo vypracovat právně závazné předpisy s ohledem na technický pokrok, potřebu zabývat se riziky a dopady průzkumu a těžby uhlovodíků s použitím jiných technik než vysokoobjemového hydraulického štěpení, neočekávané problémy s používáním právních předpisů Unie nebo průzkum a těžbu uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení na moři.

               (11)

               V současné době je proto nezbytné toto doporučení, které stanoví minimální zásady, jež mají být použity jako společný základ pro průzkum nebo těžbu uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení. Doplňuje stávající právní předpisy Unie použitelné na záměry zahrnující vysokoobjemové hydraulické štěpení a členské státy by jej měly provést ve lhůtě 6 měsíců.

               (12)

               Toto doporučení respektuje práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na život a právo na nedotknutelnost lidské osobnosti, svobodu projevu a informací, svobodu podnikání, právo na vlastnictví a vysokou úroveň ochrany zdraví a životního prostředí. Toto doporučení musí být provedeno v souladu s těmito právy a zásadami,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   ÚČEL A PŘEDMĚT

               1.1

               Toto doporučení stanoví minimální zásady potřebné k podpoře členských států, které hodlají provádět průzkum a těžbu uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení, ale současně i k zajištění ochrany veřejného zdraví, klimatu a životního prostředí, efektivního využívání zdrojů a informování veřejnosti.

               1.2

               Členské státy se vyzývají, aby při používání nebo změnách svých stávajících předpisů, kterými se provádí příslušné právní předpisy Unie, s ohledem na potřeby a zvláštnosti průzkumu a těžby uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení uplatňovaly tyto zásady, které se týkají plánování, posuzování zařízení, povolování, provozních a environmentálních vlastností a uzavírání zařízení, jakož i účasti veřejnosti a šíření informací.

         2.   DEFINICE

   Pro účely tohoto doporučení se rozumí:

               a)

               „vysokoobjemovým hydraulickým štěpením“ vtláčení 1 000 m3 nebo většího objemu vody v jednom úseku štěpení nebo 10 000 m3 nebo většího objemu vody v rámci celého procesu štěpení do vrtu;

               b)

               „zařízením“ též veškeré související podzemní konstrukce určené k průzkumu nebo těžbě uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení.

         3.   STRATEGICKÉ PLÁNOVÁNÍ A POSUZOVÁNÍ VLIVŮ NA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ

               3.1

               Před udělením licencí k průzkumu a/nebo těžbě uhlovodíků, které mohou vést k použití vysokoobjemového hydraulického štěpení, by členské státy měly provést strategické posouzení vlivů na životní prostředí za účelem prevence, řízení a omezení rizik a dopadů, pokud jde o lidské zdraví a životní prostředí. Toto posouzení by mělo být provedeno na základě požadavků směrnice 2001/42/ES.

               3.2

               Členské státy by měly stanovit jasná pravidla pro možná omezení činností, například v chráněných územích nebo oblastech náchylných k povodním či zemětřesením, a pro minimální vzdálenosti mezi povolenými činnostmi a obydlenými oblastmi a vodními ochrannými pásmy. Rovněž by měly stanovit minimální limity, pokud jde o hloubku mezi oblastí, v níž má probíhat štěpení, a podzemní vodou.

               3.3

               Členské státy by měly přijmout nezbytná opatření k zajištění, že bude provedeno posouzení vlivů na životní prostředí na základě požadavků směrnice 2011/92/EU.

               3.4

               Členské státy by měly dotčené veřejnosti poskytnout příležitosti k včasné a účinné účasti na tvorbě strategie podle bodu 3.1 a posuzování vlivů na životní prostředí podle bodu 3.3.

         4.   POVOLENÍ K PRŮZKUMU A TĚŽBĚ

   Členské státy by měly zajistit, že podmínky a postupy k získání povolení podle použitelných právních předpisů Unie jsou v plné míře koordinovány, jestliže:

               a)

               za potřebná povolení odpovídá více než jeden příslušný orgán;

               b)

               je zúčastněno více provozovatelů;

               c)

               pro konkrétní fázi záměru je zapotřebí více než jedno povolení;

               d)

               vnitrostátní právní předpisy nebo právní předpisy Unie vyžadují více než jedno povolení.

         5.   VÝBĚR LOKALITY PRO PRŮZKUM A TĚŽBU

               5.1

               Členské státy by měly přijmout potřebná opatření v zájmu zajištění, že geologické souvrství v lokalitě je vhodné pro průzkum a těžbu uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení. Měly by zajistit, aby provozovatelé provedli charakterizaci a posouzení rizik spojených s potenciální lokalitou a povrchem i podložím v jejím okolí.

               5.2

               Posouzení rizik by mělo být založeno na dostatečných údajích, aby bylo možné charakterizovat potenciální průzkumné a těžební území a identifikovat všechny potenciální cesty expozice. Díky tomu bude možné posoudit riziko úniku nebo migrace vrtných kapalin, štěpících kapalin, přirozeně se vyskytujícího materiálu, uhlovodíků a plynů z vrtu nebo cílového geologického souvrství, jakož i riziko indukované seismicity.

               5.3

               Posouzení rizik by mělo:

                           a)

                           být založeno na nejlepších dostupných technikách a zohledňovat příslušné výsledky výměny informací, kterou organizuje Komise mezi členskými státy, dotčenými průmyslovými odvětvími a nevládními organizacemi prosazujícími ochranu životního prostředí;

                           b)

                           počítat s proměnlivým chováním cílového geologického souvrství, jednotlivých geologických vrstev oddělujících ložisko uhlovodíků od podzemní vody a stávajících vrtů či jiných člověkem vytvořených konstrukcí při vystavení vysokým tlakům používaným při vysokoobjemovém hydraulickém štěpení a objemům vtlačovaných kapalin;

                           c)

                           respektovat minimální vertikální vzdálenost mezi zónou, v níž se má provádět štěpení, a podzemní vodou;

                           d)

                           být během provádění činností aktualizováno vždy, když jsou shromážděny nové údaje.

               5.4

               Lokalita by měla být vybrána jen v případě, že posouzení rizik provedené podle bodů 5.1, 5.2 a 5.3 prokáže, že vysokoobjemové hydraulické štěpení nepovede k přímému vypouštění znečisťujících látek do podzemních vod a nedojde ke škodám na jiných činnostech v okolí zařízení.

         6.   ZÁKLADNÍ STUDIE

               6.1

               Před zahájením vysokoobjemového hydraulického štěpení by členské státy měly zajistit, že:

                           a)

                           provozovatel zjistí environmentální stav (výchozí stav) lokality zařízení a povrchu i podloží v jejím okolí, které může být činnostmi ovlivněno;

                           b)

                           výchozí stav je před zahájením činností řádně popsán a oznámen příslušnému orgánu.

               6.2

               Výchozí stav by měl být určen, pokud jde o:

                           a)

                           kvalitu a průtokové charakteristiky povrchových a podzemních vod;

                           b)

                           kvalitu vody v místech odběru pitné vody;

                           c)

                           kvalitu ovzduší;

                           d)

                           stav půdy;

                           e)

                           přítomnost metanu a jiných těkavých organických sloučenin ve vodě;

                           f)

                           seismicitu;

                           g)

                           využívání půdy;

                           h)

                           biologickou rozmanitost;

                           i)

                           stav infrastruktury a budov;

                           j)

                           stávající vrty a opuštěné konstrukce.

         7.   PROJEKT A KONSTRUKCE ZAŘÍZENÍ

   Členské státy by měly zajistit, že zařízení je zkonstruováno způsobem, který brání možným povrchovým průsakům a únikům do půdy, vody nebo vzduchu.
   8.   INFRASTRUKTURA V TĚŽEBNÍM ÚZEMÍ

   Členské státy by měly zajistit, že:

               a)

               provozovatelé nebo skupiny provozovatelů budou používat integrovaný přístup k rozvoji těžebního území s cílem prevence a omezení dopadů a rizik, pokud jde o životní prostředí a zdraví, a to jak s ohledem na pracovníky, tak i veřejnost;

               b)

               před zahájením těžby budou stanoveny přiměřené požadavky na infrastrukturu k obsluze zařízení. Pokud je hlavním účelem zařízení těžba ropy s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení, měla by být vybudována zvláštní infrastruktura k jímání a dopravě přidruženého zemního plynu.

         9.   PROVOZNÍ POŽADAVKY

               9.1

               Členské státy by měly zajistit, že provozovatelé použijí nejlepší dostupné techniky se zohledněním příslušných výsledků výměny informací, kterou organizuje Komise mezi členskými státy, dotčenými průmyslovými odvětvími a nevládními organizacemi prosazujícími ochranu životního prostředí, jakož i osvědčené odvětvové postupy k prevenci, řízení a omezení dopadů a rizik spojených se záměry průzkumu a těžby uhlovodíků.

               9.2

               Členské státy by měly zajistit, že provozovatelé:

                           a)

                           vypracují plán hospodaření s vodou specifický pro záměr s cílem zajistit, aby v rámci celého záměru byla voda využívána efektivně. Provozovatelé by měli zajistit sledovatelnost vodních toků. Plán hospodaření s vodou by měl zohledňovat sezónní výkyvy v dostupnosti vody a vyhnout se využívání přetěžovaných vodních zdrojů;

                           b)

                           vypracují plány řízení dopravy s cílem minimalizovat obecně emise do ovzduší a zejména dopady na místní komunity a biologickou rozmanitost;

                           c)

                           budou jímat plyny pro následné použití, minimalizovat jejich spalování a bránit jejich uvolňování. Provozovatelé by zejména měli zavést opatření k zajištění, že emise do ovzduší ve fázi průzkumu a těžby budou zmírňovány jímáním plynu a jeho následným využitím. Uvolňování metanu a dalších látek znečisťujících ovzduší by mělo být omezeno jen na bezpečnostní důvody za skutečně výjimečných provozních podmínek;

                           d)

                           budou provádět proces vysokoobjemového hydraulického štěpení řízeným způsobem a s patřičným řízením a kontrolou tlaku s cílem omezit vznik puklin na ložisko uhlovodíků a předejít indukované seismicitě;

                           e)

                           zajistí integritu vrtu prostřednictvím projektu, konstrukce a zkoušek integrity vrtu. Výsledky zkoušek integrity by měly být přezkoumány nezávislou a kvalifikovanou třetí stranou, aby byly zaručeny provozní vlastnosti vrtu a jeho bezpečnost pro životní prostředí a lidské zdraví ve všech fázích rozvoje záměru a po uzavření vrtu;

                           f)

                           vypracují plány řízení rizik a opatření potřebná k prevenci a/nebo zmírnění dopadů, jakož i opatření potřebná k reakci;

                           g)

                           přeruší provoz a bezodkladně uskuteční veškeré potřebné nápravné kroky, pokud dojde k porušení integrity vrtu nebo nahodilému vypuštění znečisťujících látek do podzemní vody;

                           h)

                           ihned oznámí příslušnému orgánu veškeré mimořádné události nebo nehody s vlivem na veřejné zdraví nebo životní prostředí. Oznámení by mělo obsahovat příčiny mimořádné události nebo nehody, její následky a uskutečněná nápravná opatření. Jako podklad by se měla použít základní studie vyžadovaná podle bodů 6.1 a 6.2.

               9.3

               Členské státy by měly podporovat zodpovědné využívání vodních zdrojů při vysokoobjemovém hydraulickém štěpení.

         10.   POUŽÍVÁNÍ CHEMICKÝCH LÁTEK A VODY PŘI VYSOKOOBJEMOVÉM HYDRAULICKÉM ŠTĚPENÍ

               10.1

               Členské státy by měly zajistit, že:

                           a)

                           výrobci, dovozci a následní uživatelé chemických látek používaných při hydraulickém štěpení při plnění svých povinností podle nařízení (ES) č. 1907/2006 uvedou „hydraulické štěpení“;

                           b)

                           chemické látky budou při vysokoobjemovém hydraulickém štěpení používány minimálně;

                           c)

                           při výběru chemických látek, které budou použity, bude zváženo, zda je možné upravovat kapaliny, které se objeví na povrchu po vysokoobjemovém hydraulickém štěpení.

               10.2

               Členské státy by měly podporovat, aby provozovatelé používali takové techniky štěpení, které vždy, když je to technicky proveditelné a žádoucí z hlediska lidského zdraví, životního prostředí a klimatu, minimalizují spotřebu vody a toky odpadů a nevyužívají nebezpečné chemické látky.

         11.   POŽADAVKY NA MONITOROVÁNÍ

               11.1

               Členské státy by měly zajistit, aby provozovatel během fáze průzkumu a těžby a zejména před vysokoobjemovým hydraulickým štěpením, během něj a po něm pravidelně monitoroval zařízení a povrch i podloží v okolí, které může být činnostmi ovlivněno.

               11.2

               Jako podklad pro následné monitorování by se měla použít základní studie vyžadovaná podle bodů 6.1 a 6.2.

               11.3

               Vedle environmentálních parametrů stanovených v základní studii by členské státy měly zajistit, aby provozovatel monitoroval tyto provozní parametry:

                           a)

                           přesné složení štěpící kapaliny použité pro každý vrt;

                           b)

                           objem vody použité k štěpení pro každý vrt;

                           c)

                           tlak použitý při vysokoobjemovém hydraulickém štěpení;

                           d)

                           kapaliny, které se objeví na povrchu po vysokoobjemovém hydraulickém štěpení: poměr vtlačených kapalin a vratných kapalin po hydraulickém štěpení, objemy, charakteristiky, množství opětovně použitá a/nebo upravená pro každý vrt;

                           e)

                           emise metanu, jiných těkavých organických sloučenin a jiných plynů, které mohou mít škodlivý vliv na lidské zdraví a/nebo životní prostředí, do ovzduší.

               11.4

               Členské státy by měly zajistit, aby provozovatelé monitorovali vliv vysokoobjemového hydraulického štěpení na integritu vrtů a dalších člověkem vytvořených konstrukcí, jež se nacházejí na povrchu a v podloží v okolí, které může být činnostmi ovlivněno.

               11.5

               Členské státy by měly zajistit, že výsledky monitorování budou hlášeny příslušným orgánům.

         12.   ODPOVĚDNOST ZA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ A FINANČNÍ ZÁRUKA

               12.1

               Členské státy by měly uplatňovat ustanovení o odpovědnosti za životní prostředí na všechny činnosti prováděné v lokalitě zařízení, včetně těch, které v současné době nespadají do oblasti působnosti směrnice 2004/35/ES.

               12.2

               Členské státy by měly zajistit, že provozovatel před zahájením činností zahrnujících vysokoobjemové hydraulické štěpení poskytne finanční záruku nebo rovnocenné krytí ve vztahu k podmínkám povolení a potenciální odpovědnosti za škody na životním prostředí.

         13.   SPRÁVNÍ KAPACITA

               13.1

               Členské státy by měly zajistit, aby příslušné orgány měly k plnění svých povinností dostatečné lidské, technické i finanční zdroje.

               13.2

               Členské státy by měly zabránit střetům zájmů mezi regulační funkcí příslušných orgánů a jejich funkcí související s hospodářským rozvojem zdrojů.

         14.   POVINNOSTI PŘI UZAVŘENÍ

   Členské státy by měly zajistit, že po uzavření každého zařízení bude proveden průzkum s cílem porovnat environmentální stav lokality zařízení a povrchu i podloží v jejím okolí, které může být činnostmi ovlivněno, se stavem před zahájením činností definovaným v základní studii.
   15.   ŠÍŘENÍ INFORMACÍ

   Členské státy by měly zajistit, že:

               a)

               provozovatel pro každý vrt zveřejní informace o chemických látkách a objemech vody, které hodlá použít a které skutečně použije k vysokoobjemovému hydraulickému štěpení. Tyto informace by měly zahrnovat názvy a čísla CAS všech chemických látek a bezpečnostní list, je-li k dispozici, jakož i maximální koncentraci dotyčné látky ve štěpící kapalině;

               b)

               příslušné orgány na veřejně přístupných internetových stránkách do 6 měsíců od zveřejnění tohoto doporučení a v intervalech nejdéle 12 měsíců budou zveřejňovat tyto informace:

                           i)

                           počet dokončených vrtů a plánovaných záměrů zahrnujících vysokoobjemové hydraulické štěpení,

                           ii)

                           počet udělených povolení, názvy zúčastněných provozovatelů a podmínky povolení,

                           iii)

                           základní studii vypracovanou podle bodů 6.1 a 6.2 a výsledky monitorování předložené podle bodů 11.1, 11.2 a 11.3 písm. b) až e);

               c)

               příslušné orgány budou rovněž veřejnost bezodkladně informovat o:

                           i)

                           mimořádných událostech a nehodách podle bodu 9.2 písm. f),

                           ii)

                           výsledcích kontrol, případech nedodržení předpisů a sankcích.

         16.   PŘEZKUM

               16.1

               Členské státy, které se rozhodnou pro průzkum nebo využívání uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení, se vyzývají, aby do 28. července 2014 začaly uplatňovat minimální zásady stanovené v tomto nařízení a každoročně informovaly Komisi o opatřeních, která zavedly v reakci na toto doporučení, poprvé do prosince 2014.

               16.2

               Komise bude pečlivě sledovat používání tohoto doporučení porovnáváním situace v jednotlivých členských státech na veřejně přístupném srovnávacím přehledu.

               16.3

               Komise přezkoumá účinnost tohoto doporučení za 18 měsíců po jeho zveřejnění.

               16.4

               V rámci přezkumu bude posouzeno používání tohoto doporučení a zvážen pokrok ve výměně informací o nejlepších dostupných technikách a v používání příslušných referenčních dokumentů o nejlepších dostupných technikách, jakož i případná nutnost aktualizovat ustanovení tohoto doporučení. Komise rozhodne, zda je nutné předložit legislativní návrhy s právně závaznými ustanoveními o průzkumu a těžbě uhlovodíků s použitím vysokoobjemového hydraulického štěpení.

      V Bruselu dne 22. ledna 2014.

            Za Komisi

         Janez POTOČNIK

            člen Komise

      (1)  COM(2014) 23.

      (2)  Směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1).

      (3)  Směrnice Rady 92/91/EHS ze dne 3. listopadu 1992 o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců v těžebním vrtném průmyslu (jedenáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 9).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES ze dne 30. května 1994 o podmínkách udělování a užívání povolení k vyhledávání, průzkumu a těžbě uhlovodíků (Úř. věst. L 164, 30.6.1994, s. 3).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1).

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, 21.7.2001, s. 30).

      (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s. 56).

      (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 15).

      (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES ze dne 12. prosince 2006 o ochraně podzemních vod před znečištěním a zhoršováním stavu (Úř. věst. L 372, 27.12.2006, s. 19).

      (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).

      (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. L 167, 27.6.2012, s. 1).

      (12)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).

      (13)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (Úř. věst. L 165, 18.6.2013, s. 13).

      (14)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 136).

      (15)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (Úř. věst. L 334, 17.12.2010, s. 17).

      (16)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 26, 28.1.2012, s. 1).

      (17)  Směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13).

      (18)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU ze dne 4. července 2012 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek a o změně a následném zrušení směrnice Rady 96/82/ES (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 1).


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Kypru na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Kypru z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/53

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Kypru na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Kypru z roku 2017
   (2017/C 261/12)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila Evropská rada ve dnech 9. a 10. března 2017. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Kypr uveden mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Kypr jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měl zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 5, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Kypru pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Kypr učinil v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění svých národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Kypr se potýká s nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou. Především je velmi důležité, aby řešil velké „stavové“ nerovnováhy v podobě převisu soukromých, veřejných a vnějších dluhů a vysokou míru nesplácených úvěrů.

               (4)

               Dne 27. dubna 2017 předložil Kypr svůj program stability z roku 2017 a dne 28. dubna 2017 svůj národní program reforem na rok 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně. Národní program reforem Kypru zahrnuje krátkodobé i střednědobé závazky. Především obsahuje opatření zaměřená na snížení zadluženosti soukromého sektoru, zlepšení podnikatelského prostředí, zajištění snadnějšího přístupu k financování a reformu zdravotnictví a dále obsahuje závazek reformovat veřejný sektor a soudní systém. Národní program reforem se rovněž věnuje výzvám, které byly zjištěny ve zprávě o Kypru pro rok 2017 a v doporučení pro eurozónu, k nimž patří potřeba obnovit investice a zajistit udržitelnost veřejných financí. Pokud budou tato opatření plně provedena ve stanovených termínech, přispěla by k řešení makroekonomické nerovnováhy Kypru a splnění doporučení vydaných pro tuto zemi. Na základě vyhodnocení politických závazků Kypru Komise potvrzuje svůj předchozí závěr, že v této fázi nejsou v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze stanoveného v nařízeních Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 a (EU) č. 1174/2011 (4) opodstatněné žádné další kroky. Provedení programu reformy politiky bude úzce sledováno formou zvláštního monitorování.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Kypr se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2017 plánuje kyperská vláda na období 2016–2020 z hlediska celkového salda rozpočtový přebytek (celkové saldo kolem 0,4 % HDP během programového období). Dosažení střednědobého rozpočtového cíle v podobě vyrovnaného rozpočtu ve strukturálním vyjádření se plánuje v roce 2017. Přepočítané (6) strukturální saldo se má v následujících letech podle projekcí stabilně odklonit od střednědobého cíle, což není v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. Očekává se, že poměr veřejného dluhu k HDP dosáhl 107,8 % v roce 2016, v roce 2018 má klesnout na 99,7 % a do roku 2020 až na 88,8 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Rizika spojená s makroekonomickými předpoklady představenými v programu stability jsou vychýlená směrem dolů a jsou spojena především s vysokým podílem úvěrů v selhání a možným zhoršením vnějšího prostředí.

               (7)

               Dne 12. července 2016 doporučila Rada Kypru poté, co napravil nadměrný schodek, aby v letech 2016 a 2017 plnil střednědobý rozpočtový cíl. Na základě prognózy Komise z jara 2017 je Kypr po celkovém hodnocení v roce 2017 v souladu s tímto požadavkem. V roce 2018 se Kypru doporučuje, aby respektoval střednědobý rozpočtový cíl. Na základě prognózy Komise z jara 2017 toto odpovídá maximálnímu nominálnímu tempu růstu čistých primárních veřejných výdajů (7) ve výši 0,3 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,2 % HDP. Při nezměněné politice by po celkovém posouzení u Kypru hrozilo v roce 2018 riziko odchylky od tohoto požadavku. Předpokládá se, že Kypr v letech 2017 a 2018 dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že Kypr musí být připraven přijmout v roce 2018 další opatření pro zajištění souladu s danými požadavky.

               (8)

               Veřejný dluh má klesající tendenci, nicméně jeho udržitelnost zůstává nadále ohrožena. V nedávné době se objevilo několik daňových opatření a došlo i k prodlení v provádění klíčových strukturálních reforem, což by mělo podle očekávání vést ke zhoršení strukturálního salda a k riziku snižování rozsahu veřejných investic na podporu růstu.

               (9)

               Kyperský veřejný sektor vydává na mzdy jednu z nejvyšších částek v eurozóně (vyjádřeno jako procento HDP) a je stále neefektivní. V rámci makroekonomického ozdravného programu byla předložena a se sociálními partnery odsouhlasena celá řada reforem, jejichž cílem je tento problém řešit. K těmto reformám patřil návrh zavedení závazného stálého mechanismu, kterým by se omezil růst mezd zaměstnanců veřejného sektoru, nebo komplexní reforma veřejné správy. S výjimkou nedávno přijatého reformního právního předpisu o mobilitě zaměstnanců veřejného sektoru však přijetí těchto legislativních reforem naráží na překážky, zejména po zamítavém hlasování Sněmovny reprezentantů v prosinci 2016. Do jeho přijetí v závazné formě se mechanismus omezení růstu mezd ve veřejném sektoru provádí podle dohod o kolektivním vyjednávání a je platný do roku 2018.

               (10)

               Byly provedeny některé reformy zaměřené na korupci. V nedávné době došlo k reformám zaměřeným na profesionalizaci zadávání veřejných zakázek na místní úrovni a v prosinci 2015 byl přijat zákon o financování politických stran. V roce 2016 byla přijata změna ústavy, která umožňuje zveřejňovat majetková přiznání veřejných činitelů. Nicméně Koordinační orgán pro potírání korupce nemá dostatečný počet zaměstnanců a nevyřešené jsou i nedostatky v disciplinárním řízení pro zaměstnance veřejné správy.

               (11)

               Kypr přijímal opatření k posílení svého soudního systému, avšak dále čelí závažným problémům, pokud jde o jeho výkonnost. Důsledkem neefektivních soudních postupů a omezené kapacity jsou značné průtahy ve zpracování soudních věcí. Poškozuje to podnikatelské prostředí a brání zejména fungování nových rámců pro exekuční a insolvenční řízení. Tyto rámce byly zavedeny s cílem pomoci snížit neudržitelný dluh soukromého sektoru motivací bank a dlužníků k hledání restrukturalizačních řešení. Účinnost těchto nástrojů je však ztěžována řadou faktorů, včetně výše uvedených nedostatků soudního systému, slabé správní kapacity a nízkého povědomí dlužníků o příslušných řízeních. Množí se nevyřešené případy a zpoždění při vydávání a převádění dokladů o vlastnickém právu jsou i nadále značná. Přispívají k podrývání snah o snížení zadlužení a ztěžují oživení trhu s bydlením.

               (12)

               Objem úvěrů v selhání se snižuje, ale je stále velmi vysoký, což narušuje řádné fungování bankovního sektoru a má dopad na nabídku úvěrů do reálné ekonomiky. Banky nedostatečně plní své cíle týkající se restrukturalizace úvěrů, na nichž se dohodly s Kyperskou centrální bankou, což ukazuje na nutnost rozšířit systém cílů a zajistit jeho vyšší účinnost a závaznost, zejména stanovením ambiciózních cílů ke snížení objemu úvěrů v selhání v souladu se strategiemi bank ke snížení objemu úvěrů v selhání. Míra opětovného selhání je i nadále vysoká a poukazuje na potenciální nedostatky v restrukturalizačních řešeních. Úrovně zajištění rizika se zvýšily, ale zůstaly pod průměrem eurozóny, a zdůraznily tak potřebu zajistit, aby ocenění zajištění bylo spolehlivé a podporovalo řádné zajištění rizik. Neexistence sekundárního trhu s úvěry a rámce pro sekuritizaci úvěrů omezuje prostor pro rychlejší oddlužování a odstraňování úvěrů v selhání z rozvah bank, což vyžaduje dodatečná regulační a legislativní opatření, aby byly k dispozici nástroje nezbytné ke snadnějšímu řízení bankovních rozvah. Kromě toho je dohled nad správou a správní kapacitou pojišťoven a penzijních fondů i nadále nedostatečný a ohrožuje finanční stabilitu.

               (13)

               Hospodářská obnova Kypru pokračuje. Potenciální růst však zůstává slabý a brzdí ho omezené provádění strukturálních reforem, překážky pro investice a nedostatky v podnikatelském prostředí. Prorůstové iniciativy představené v akčním plánu pro růst jsou prováděny, nicméně poměrně pomalu. Legislativní návrh, kterým by se měly přilákat a usnadnit strategické investice, je stále ve fázi konceptu. Vláda pracuje na zlepšení přístupu k financím pro malé a střední podniky. Podle národního programu reforem bylo v zájmu vyřešení této naléhavé otázky zahájeno několik nových cílených iniciativ. Avšak většina těchto nových iniciativ týkajících se přístupu k financování je i nadále teprve v přípravné fázi. Privatizační úsilí, jehož cílem je přilákat zahraniční investice zvyšující produktivitu, čelí politické opozici a pokroku dosahuje jen pomalu. Reforma energetického sektoru může být rovněž jedním z důležitých motorů konkurenceschopnosti, nicméně došlo ke zpoždění v její realizaci. Jedná se zejména o rozčlenění Kyperského úřadu pro elektřinu a zřízení nového trhu s elektřinou, což stále ještě záleží na zajištění účinné nezávislosti provozovatele přenosové soustavy.

               (14)

               Nezaměstnanost klesá, nicméně je stále vysoká, zejména u mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných. Plány na zvýšení počtu poradenských pracovníků ve veřejných službách zaměstnanosti a zlepšení jejich specializace ještě nebyly realizovány. Nábor těchto pracovníků bude navíc pravděpodobně probíhat na základě dočasných smluv, a proto se jím dané problémy neřeší ze strukturálního hlediska. V důsledku toho stále neexistuje dostatečná kapacita, která by pokryla potřeby uchazečů o práci, především těch, kteří mají větší potíže začlenit se na trh práce, a která by zavedla komunikační opatření v zájmu aktivizace těchto osob. Dopad programů aktivního pracovního trhu a systémů podpory příjmu je i nadále omezený v důsledku nedostatečně kvalitativního hodnocení a následných opatření.

               (15)

               Kypr si zachovává úroveň výdajů na vzdělávání, jež přesahuje unijní průměr. Výsledky v oblasti vzdělávání jsou však slabé a ve srovnání s předchozími roky dokonce zaznamenaly pokles. Z výsledků Programu pro mezinárodní hodnocení žáků vydaných v roce 2015 vyplývá, že Kypr se řadí na nejnižší příčky v Unii, pokud jde o úroveň základních dovedností v oblasti matematiky, přírodních věd a porozumění psanému textu. Zatímco nedávno zavedená nápravná opatření, jako je například lepší systém pro jmenování učitelů a modernizace školních osnov, představují první kroky správným směrem, ke zlepšení situace mohou výrazně přispět další opatření v zájmu realizace plánovaných reforem, včetně hodnocení učitelů.

               (16)

               Problematika nesouladu mezi nabízenými a poptávanými dovednostmi na pracovním trhu je stále do značné míry neřešena, což má vliv na vyhlídky dlouhodobě udržitelného růstu. Úroveň účasti na vyšším sekundárním odborném vzdělávání a odborné přípravě je stále nízká a relevantnost vysokoškolského vzdělání pro trh práce slabá, což vede k tomu, že vysoký podíl absolventů vysokých škol pracuje v povolání, které nemusí nutně vyžadovat terciární úroveň vzdělání.

               (17)

               Kyperské zdravotnictví je poznamenáno absencí univerzálního pokrytí a neefektivností na různých úrovních. To omezuje dostupnost přiměřené a účinné zdravotní péče. Právní předpisy, jejichž cílem je vytvoření vnitrostátního zdravotního systému a zajištění větší autonomie veřejných nemocnic, mají klíčový význam pro zlepšení kapacity a nákladové efektivnosti zdravotnictví, nicméně se stále čeká na jejich přijetí parlamentem.

               (18)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Kypru, kterou zveřejnila ve své zprávě o Kypru pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Kypru adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Kypru, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017, přičemž její stanovisko (8) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (20)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem na rok 2017 a program stability z roku 2017. Její doporučení přijatá podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4,

         DOPORUČUJE Kypru v období 2017–2018:

               1)

               Vykonávat fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což znamená dodržet v roce 2018 svůj střednědobý rozpočtový cíl. Použít neočekávané příjmy k urychlení snižování míry veřejného zadlužení. Přijmout do konce roku 2017 klíčové legislativní reformy za účelem zvýšení efektivity ve veřejném sektoru, zvláště v souvislosti s fungováním veřejné správy, správy státem vlastněných subjektů a místních správ.

               2)

               Zvýšit účinnost soudního systému prostřednictvím modernizace občanskoprávních řízení, realizací vhodných informačních systémů a zvýšením specializace soudů. Přijmout další opatření s cílem odstranit překážky bránící plnému provedení rámců exekučního a insolvenčního řízení a zajistit spolehlivé a rychlé systémy pro vystavování dokladů o vlastnickém právu k nemovitostem a pro převod souvisejících práv.

               3)

               Urychlit snižování objemu úvěrů v selhání tím, že se bankám stanoví související kvantitativní a časově vymezené cíle a zajistí se přesné oceňování kolaterálu pro zajištění. Vytvořit podmínky pro funkční sekundární trh s úvěry v selhání. Integrovat a posílit dohled nad pojišťovacími společnostmi a penzijními fondy.

               4)

               Urychlit provádění akčního plánu pro růst, se zaměřením zejména na urychlení strategických investic a zlepšení přístupu k financování, a do konce roku 2017 obnovit provádění plánu privatizace. Podniknout rozhodné kroky k rozčlenění vlastnictví Kyperského úřadu pro elektřinu (Electricity Authority of Cyprus), a zejména postoupit do konce roku 2017 ve funkčním a účetním oddělování.

               5)

               Urychlit realizaci reforem, jejichž cílem je zvýšit kapacitu veřejných služeb zaměstnanosti a zlepšit kvalitu provádění aktivních politik na trhu práce. Provést reformu vzdělávacího systému s cílem zvýšit jeho relevantnost pro pracovní trh i výkonnost, přičemž zahrnout hodnocení učitelů. Přijmout do konce roku 2017 právní předpisy pro reformu nemocnic a všeobecnou zdravotní péči.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1174/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 8).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (6)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, vypočtené útvary Komise podle společně dohodnuté metodiky.

      (7)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaný hrubý fixní kapitál je rozložen do čtyř let. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (8)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 12. února 2008 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (6. ERF) za rozpočtový rok 2006

text:
               15.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 41/21

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 12. února 2008
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (6. ERF) za rozpočtový rok 2006
   (2008/115/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na třetí úmluvu AKT-ES, podepsanou v Lomé dne 8. prosince 1984 (1),
   s ohledem na vnitřní dohodu 86/126/EHS o financování a správě pomoci Společenství (2), a zejména na čl. 29 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení 86/548/EHS ze dne 11. listopadu 1986 pro šestý Evropský rozvojový fond (6. ERF) (3), a zejména na články 66 až 73 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 6. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2006, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2006 včetně odpovědí Komise (4),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 29 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 6. ERF.

               (2)

               Provádění operací 6. ERF Komisí během rozpočtového roku 2006 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 6. ERF za rozpočtový rok 2006.

      V Bruselu dne 12. února 2008.

            Za Radu

            předseda

         A. BAJUK

      (1)  Úř. věst. L 86, 31.3.1986, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 86, 31.3.1986, s. 210. Dohoda ve znění rozhodnutí 86/281/EHS (Úř. věst. L 178, 2.7.1986, s. 13).

      (3)  Úř. věst. L 325, 20.11.1986, s. 42.

      (4)  Úř. věst. C 259, 31.10.2007, s. 1.


title: Doporučení rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/58

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2017
   (2017/C 261/13)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Lotyšsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Lotyšsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Lotyšsku pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lotyšsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Lotyšska v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 20. dubna 2017 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Lotyšsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Lotyšská vláda ve svém programu stability z roku 2017 plánuje zhoršení celkového salda z vyrovnaného stavu v roce 2016 na schodek ve výši 0,8 % HDP v roce 2017 a 1,6 % HDP v roce 2018, a to kvůli zásadní daňové reformě, po jejímž provedení by se mělo celkové saldo zlepšit na schodek ve výši 0,5 % HDP v roce 2020. Podle odhadu programu stability z roku 2017 se strukturální saldo zhorší z 0,2 % DPH v roce 2016 na -1,7 % DPH v roce 2018 a následně dosáhne výše -0,8 % DPH v roce 2020. Tento postup je v souladu se střednědobým rozpočtovým cílem strukturálního schodku ve výši 1 % HDP a odchylkou povolenou na základě důchodové reformy a ustanovení o strukturální reformě zdravotnictví. Přepočtené (5) strukturální saldo se podle odhadu zvýší z -1,9 % HDP v roce 2017 na -2,3 % HDP v roce 2018 a poté poklesne na -0,2 % HDP v roce 2020. Podle programu stability z roku 2017 by měl poměr veřejného dluhu k HDP zůstat v roce 2017 na úrovni okolo 40 % HDP. Odhady růstu HDP uvedené v programu v zásadě odpovídají prognóze Komise pro rok 2017, ale pro rok 2018 se zdají být značně optimistické.

               (7)

               Dne 12. července 2016 Rada doporučila, aby Lotyšsko zajistilo, že se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017 omezí na odchylky spojené se systémovou důchodovou reformou a hlavní strukturální reformou zdravotnictví. S ohledem na tyto odchylky by mělo být možné, aby se strukturální saldo v roce 2017 zhoršilo o maximálně 1,0 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2017 by mělo Lotyšsko tento požadavek v roce 2017 splnit. V roce 2018 by mělo Lotyšsko splnit svůj střednědobý rozpočtový cíl, a to s ohledem na povolené odchylky pro rok 2016 související s provedením systémové důchodové reformy a pro rok 2017 související s provedením strukturální reformy, jelikož dočasné odchylky se převádějí do období tří let. Podle prognózy Komise z jara 2017 to je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních veřejných výdajů (6) ve výši 6,0 % v roce 2018, což odpovídá zhoršení strukturálního salda ve výši 0,3 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko, že se Lotyšsko od uvedeného požadavku značně odchýlí. Celkově se Rada domnívá, že bude nutné přijmout v roce 2018 další opatření, aby bylo možné ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.

               (8)

               Nerovnost příjmů v Lotyšsku je vysoká. Poměr mezi příjmy nejbohatších 20 % domácností a nejchudších 20 % domácností byl v roce 2015 na úrovni 6,5. Patří tak mezi nejvyšší v Unii, i když v roce 2016 mírně poklesl. Rozdíl v nerovnosti příjmů před zdaněním a po něm a před sociálními transfery a po nich je jedním z nejnižších v Unii. Daňový systém Lotyšska je méně progresivní než v jiných členských státech, což přispívá k vysoké míře nerovnosti a chudobě pracujících. Daňové zatížení osob s nízkými příjmy zůstává i nadále jedním z nejvyšších v Unii, zatímco potenciál výnosů z daní, které méně omezují růst, není dostatečně využíván. Nízký podíl daňových příjmů na HDP omezuje zdroje pro udržitelné poskytování veřejných služeb. I přes určitý pokrok v boji proti daňovým únikům zůstává nedostatečné dodržování daňových předpisů vážným problémem. Program stability z roku 2017 uvádí, že bude provedena daňová reforma. Základní opatření zahrnují snížení standardní sazby daně z příjmu fyzických osob z 23 % na 20 % u příjmů do 45 000 eur ročně, zvýšení základní nezdanitelné částky, která se stanoví podle výše příjmu, zavedení 0 % sazby daně z příjmu právnických osob na reinvestovanou část zisku a sjednocení sazeb kapitálové daně na 20 %. Tato reforma reflektuje přijatá doporučení, neboť snižuje daňové zatížení osob s nízkými příjmy. Daňová reforma je však omezená, pokud jde o přesun daňové základny na zdroje, které méně omezují růst, a splnění udávaného cíle politiky, kterým je zvýšit podíl daňových příjmů na HDP.

               (9)

               Nedostatky v základní sociální ochraně přispívají k vysoké míře chudoby a nerovnosti, což postihuje i osoby se zdravotním postižením a starší osoby. Míra chudoby u osob se zdravotním postižením je jednou z nejvyšších v Evropě. Nízká přiměřenost dávek sociální pomoci, která se od roku 2009 nezlepšila, a nízká přiměřenost důchodů neposkytují účinnou ochranu proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Skutečnost, že reforma minimální výše příjmu, která byla oznámena v roce 2014, nebyla nikdy realizována, negativně postihuje nejchudší domácnosti, i když se již připravují střednědobé plány na podporu minimálního příjmu.

               (10)

               S ohledem na úbytek pracovní síly nebyl růst zaměstnanosti nijak výrazný a nezaměstnanost klesala pouze pomalu. Vyhlídky na získání zaměstnání jsou vyšší v centrech ekonomické aktivity a u vysoce kvalifikovaných pracovníků. Nezaměstnanost je naopak častější u osob s nízkou kvalifikací nebo obyvatel venkovských oblastí. K řešení této otázky by tedy přispělo zvyšování kvalifikace pracovní síly. Přitažlivost odborného vzdělávání se sice zvýšila, ale reforma vzdělávacích programů, jejímž cílem bylo sladit vzdělávání s požadavky na dovednosti, které jsou v současnosti potřeba, přinesla jen omezený pokrok. Byl zaveden právní rámec pro programy učňovského typu a při jeho provádění je vyžadována aktivní účast sociálních partnerů a podniků. Kromě toho zapojení nezaměstnaných do aktivních opatření na trhu práce je nižší než ve většině ostatních členských států. Byla však přijata opatření ke zlepšení této situace, která se zdají být vhodná. Účast na celoživotním učení je i nadále nízká.

               (11)

               Ačkoli lotyšské orgány úspěšně zahájily příslušné reformy systému zdravotní péče, přístup k ní stále omezují vysoká finanční spoluúčast, dlouhé čekací lhůty, nízká úroveň veřejných výdajů a neefektivní alokace služeb. Skutečnost, že veřejné výdaje jsou omezeny kvótami, vede k prodlení v poskytování péče a pacienti buď musí dlouho čekat, nebo se na péči finančně podílet, takže část obyvatelstva potřebnou zdravotní péči nedostává. Byly učiněny první kroky k reformě systému zajištění kvality, která by se měla dále rozvíjet, aby se zlepšil zdravotní stav pacientů a obyvatelstva. Bylo sice dosaženo určitého pokroku ve zvýšení účinnosti systému zdravotní péče, ale je nutné provést další racionalizaci odvětví nemocniční péče, zlepšit přístup k ambulantní a primární péči a vytvořit efektivnější vazbu mezi rozpočtovými prostředky a kvalitou péče a náklady na ni.

               (12)

               Lotyšské orgány zpravidla provádějí nákupy ve zdravotnictví prostřednictvím zadávání veřejných zakázek, ale účinnost tohoto systému by mohlo zvýšit pravidelné využívání elektronického zadávání veřejných zakázek a centrální nákupy, díky nimž by byly veřejné výdaje transparentnější a efektivnější.

               (13)

               Nedostatky v kvalitě právní úpravy a slabá účinnost a účelnost veřejné správy mají negativní dopad na podnikatelské prostředí. Vláda v roce 2016 představila ambiciózní reformní plán zeštíhlení veřejného sektoru a zvýšení jeho profesionality, jehož cílem je zlepšit účinnost prostřednictvím snížení počtu zaměstnanců a centralizace podpůrných funkcí, posílit platby na základě výkonnosti a zvýšit transparentnost. Tento plán se vztahuje pouze na ústřední správu, nicméně podstatného zvýšení účinnosti by se dalo dosáhnout také na úrovni obcí.

               (14)

               Podnikatelské prostředí v Lotyšsku i nadále poškozuje korupce. Systém předcházení střetům zájmů je stále rigidní a formalistický a kontrolní mechanismy nedostatečné. Ačkoli je reforma insolvenčního systému již téměř dokončena, je třeba pečlivě sledovat její efektivní provádění, neboť se zatím řeší jen malý počet případů restrukturalizace a míra zpětného získání aktiv je nízká.

               (15)

               V posledních třech letech byly oznámeny rozsáhlé reformy vysokoškolského vzdělávání a veřejného výzkumu vedoucí ke sloučení výzkumných institucí a zvýšení kvality a významu jejich výsledků. Řízení a organizační struktura financování veřejného výzkumu v Lotyšsku je však setrvale neefektivní, neboť funkce financování jsou rozptýleny mezi velký počet institucí. Neefektivnost financování veřejného výzkumu přispívá k velmi nízké výkonnosti vědecké činnosti, nedostatku kvalifikovaných lidských zdrojů ve veřejném i soukromém sektoru a nízké úrovni spolupráce těchto dvou sektorů. Intenzita lotyšského výzkumu a vývoje je i nadále jednou z nejnižších v Unii.

               (16)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (17)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017, přičemž její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Lotyšsku v období 2017–2018:

               1.

               Provádět fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což znamená dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2018 s ohledem na dočasně povolené odchylky související s provedením systémové důchodové reformy a strukturálních reforem. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunutím daňové základny na jiné zdroje, které méně omezují růst, a zlepšit dodržování daňových předpisů.

               2.

               Zlepšit přiměřenost záchranné sociální sítě a zvýšit kvalifikaci pracovní síly urychlením reformy vzdělávacích programů v oblasti odborného vzdělávání. Zvýšit nákladovou efektivitu a přístup ke zdravotní péči, včetně snížení finanční spoluúčasti a dlouhých čekacích lhůt.

               3.

               Zvýšit účinnost a odpovědnost veřejného sektoru, zejména zjednodušením správních postupů a posílením systému předcházení střetům zájmů, a to i v případě insolvenčních správců.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření nově vypočtené Komisí podle společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vládou financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Finska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Finska na období 2012–2015

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/28

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Finska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Finska na období 2012–2015
   2012/C 219/08
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Finska na rok 2011 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Finska na období 2011–2014.

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 1. prosince 2011 přijala Rada závěry, které vyzývají Výbor pro sociální ochranu, aby ve spolupráci s Výborem pro zaměstnanost a dalšími výbory předložil své názory na opatření doporučená v rámci politického cyklu Evropa 2020. Tyto názory jsou součástí stanoviska Výboru pro zaměstnanost.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (7)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (9)

               Dne 19. dubna 2012 předložilo Finsko svůj program stability na období 2012–2015 a národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně. Komise rovněž v hloubkovém přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 posoudila, zda je Finsko postiženo makroekonomickou nerovnováhou. Komise ve svém hloubkovém přezkumu dospěla k závěru, že Finsko je postiženo nerovnováhou, která však není nadměrná.

               (10)

               Na základě hodnocení programu stability podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1466/97 došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je na období 2012–2013 realistický a růst HDP, s nímž se v programu počítá, je v souladu s prognózou útvarů Komise z jara 2012. Projekce jsou realistické i pro roky 2014 a 2015, protože předpokládají, že růst HDP bude výrazně nižší než před krizí a než v letech 2010 a 2011, kdy došlo k oživení hospodářství.
               Hlavním rozpočtovým cílem programu stability je snížit schodek ústředních vládních institucí omezením výdajů a zvýšením příjmů. Vzhledem k tomu, že rozpočet ústředních vládních institucí je hlavní příčinou schodku veřejných financí, přispěje zlepšení jeho stavu k jejich celkové vyváženosti. Střednědobý rozpočtový cíl, jímž je přebytek 0,5 % HDP ve strukturálním vyjádření, adekvátně odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda (5) Finsko v roce 2011 splnilo svůj střednědobý rozpočtový cíl, ale v období 2012–2015 by se od něj mírně odchýlilo. Míra růstu veřejných výdajů, s přihlédnutím k diskrečním opatřením na straně příjmů, je v souladu s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a růstu ve všech letech, kromě roku 2015. Program stability je zaměřen na dosažení vyvážených veřejných financí do roku 2015 a dosahování přebytků od roku 2016. Míra zadlužení zdaleka nedosahuje 60 % HDP a podle programu stability by měla být nejvyšší v roce 2014, kdy by se přiblížila 52 % HDP, a poté by měla začít klesat. Ve Finsku stale ještě existuje výrazná mezera udržitelnosti veřejných financí, která vyplývá hlavně z rychle se zhoršující míry závislosti způsobené stárnoucí populací. Mezera udržitelnosti ve veřejných financích se musí stále sledovat a musí vést k příslušné úpravě opatření. Finský fiskální rámec je zpevněn víceletými stropy výdajů, ale tyto stropy v současné době neplatí pro obce.

               (11)

               Produktivita veřejných služeb se v posledních deseti letech zhoršovala. Finské orgány již provedly několik reforem k vyřešení tohoto problému, ale toto provádění bylo pomalé, zejména na úrovni místní správy. Kromě toho probíhá celostátní program reforem obcí a program pro zlepšení produktivity ústředních vládních institucí. Dalšího nárůstu produktivity a úspor by bylo možné dosáhnout povzbuzováním hospodářské soutěže v chráněných veřejných a soukromých odvětvích služeb, pomocí další deregulace trhu s výrobky a trhu práce.

               (12)

               Vláda v minulém roce zavedla nová opatření na snížení nezaměstnanosti mládeže a dlouhodobě nezaměstnaných. Jednalo se například o pilotní program na snížení dlouhodobé nezaměstnanosti a o zavedení sociální záruky pro mladé lidi. Zavedená opatření jsou ambiciózní a relevantní, ale musejí být prováděna s jasnějším zaměřením na zlepšení dovedností a pozice cílových skupin na trhu práce. S ohledem na demografické změny je pro zajištění udržitelnosti veřejných financí a budoucí pokrytí poptávky po pracovních silách nutné zvýšit míru zaměstnanosti starších pracovníků. Prodloužení průměrné délky života bylo rychlejší, než se očekávalo při přípravě důchodové reformy v roce 2005, a postupně by se mohlo ukázat, že současné zákonem stanovené věkové rozmezí pro odchod do důchodu je příliš nízké. Vláda se ve svém programu stability zavázala zvýšit skutečný věk odchodu do důchodu na 62,4 let do roku 2025. V březnu 2012 se sociální partneři dohodli na několika opatřeních k prodloužení pracovní kariéry. Vláda se zavázala provést důchodovou reformu nejpozději do 1. ledna 2017. Nyní je třeba se soustředit na provádění dohodnutých opatření v krátkodobém horizontu.

               (13)

               Regulační bariéry v odvětví služeb jsou ve Finsku stále ještě restriktivní a koncentrace na trhu je vysoká nejen v maloobchodu, ale i v produkci. Na trhu maloobchodního prodeje potravin má Finsko nejvyšší úroveň tržní koncentrace a ceny potravin patří k nejvyšším v Evropě. Ve Finsku se tradičně ukládají nízké pokuty za porušení pravidel hospodářské soutěže, čímž vznikají pochybnosti o jejich odrazujícím účinku. V oblasti hospodářské soutěže došlo k určitému politickému vývoji, byl například přijat nový zákon o hospodářské soutěži a nový zákon o územním plánování a stavbách. Vláda je rovněž odhodlána zahájit nový program na podporu hospodářské soutěže. Tento program by měl být zahájen okamžitě, aby se posílil konkurenční rámec na trzích s produkty a službami.

               (14)

               Růst produktivity ve Finsku stagnuje a tržní podíl finských vývozců na zahraničních trzích se v posledních letech snížil. Jednotkové náklady práce se, s výjimkou výrobního odvětví, zvýšily. Zdá se, že některá průmyslová odvětví, která jsou v současné době dominantní, zejména elektronika a papírenský průmysl, dosáhly vrcholu svého růstu a že celkový podíl výrobního průmyslu na HDP klesá. Finsko vyváží meziprodukty a investiční zboží zejména do vyspělých ekonomik s pomalým růstem a jeho produkty nejsou příliš přítomny v rozvojových ekonomikách. Finská ekonomika se musí diverzifikovat, jak pokud jde o podniky, tak pokud jde o vývozní trhy, aby v budoucnosti měla řadu silných vývozců. Existuje riziko, že Finsko i přes své výborné dosavadní výsledky ve výzkumu, vývoji a inovacích přestane být bez výrazného zvýšení počtu inovujících firem s vysokým růstem přední zemí EU z hlediska inovací. Je proto nutné usnadnit inovace, umožnit převod výsledků výzkumu a vývoje na obchodovatelné produkty a podpořit pronikání na rychle rostoucí vývozní trhy. Z krátkodobého hlediska bude rovněž nutné využívat a šířit rozsáhlé know-how v oblasti informačních a komunikačních technologií i v ostatních odvětvích finského hospodářství, včetně veřejného sektoru. Ve věci růstu mezd vytvořila tripartitní dohoda o mzdách z roku 2011 podmínky pro mírný nárůst mezd v letech 2012 a 2013, což by mělo zlepšit relativní pozici Finska oproti jeho hlavním obchodním partnerům.

               (15)

               Finsko učinilo řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky a provádění závazků představených v roce 2011 souvisejí se zlepšením konkurenceschopnosti, zvýšením míry zaměstnanosti a udržitelnosti veřejných financí, posílením finanční stability a zajištěním koordinace daní. Komise posoudila provádění závazků v rámci Paktu euro plus. Výsledky posouzení byly zohledněny v níže uvedených doporučeních.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Finska. Posoudila program stability i národní program reforem a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Finsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 5.

               (17)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1.

               (18)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta zejména do níže uvedeného doporučení 5,

         DOPORUČUJE, aby Finsko v období 2012–2013 provedlo tato opatření:

               1.

               V roce 2012 i v následujících letech zachovat zdravou fiskální pozici a napravit jakoukoli odchylku od střednědobého rozpočtového cíle, který zajišťuje dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. V roce 2013 a v následujících letech za tímto účelem posílit a důsledně provádět rozpočtovou strategii, podpořenou dostatečně konkrétními opatřeními, včetně plnění výdajového kritéria. Pokračovat v ročním hodnocení velikosti mezery udržitelnosti související se stárnutím a přizpůsobit veřejné příjmy a výdaje dlouhodobým cílům a potřebám. Lépe začlenit místní správu do systému víceletého fiskálního rámce, a to mimo jiné i prostřednictvím opatření ke kontrole výdajů.

               2.

               Přijmout další opatření na dosažení zisků produktivity a úspor při poskytování veřejných služeb, včetně strukturálních změn a reforem posilujících efektivitu územní správy, rovněž s cílem reagovat na výzvy související se stárnoucí populací.

               3.

               Pokračovat v provádění opatření na zlepšení pozice mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce se zvláštním zaměřením na rozvoj dovedností. Přijmout další kroky ke zvýšení míry zaměstnanosti starších pracovníků, a to i omezením možností předčasného odchodu do důchodu. Přijmout opatření na zvýšení skutečného věku odchodu do důchodu s přihlédnutím k prodloužené průměrné délce života.

               4.

               Dále posilovat hospodářskou soutěž na trhu se zbožím a službami, zejména v odvětví maloobchodu, zajištěním efektivního provádění nového zákona o hospodářské soutěži a nového programu na podporu zdravé hospodářské soutěže. Dále přijímat opatření ke zvýšení účinnosti poskytování obecních služeb, a to mimo jiné i prostřednictvím případného zvýšení podílu služeb, které jsou předmětem konkurenčního předkládání nabídek, a zajistit neutralitu hospodářské soutěže mezi soukromými a veřejnými podniky. Přijmout další opatření, která zajistí dostatečný odrazující účinek pokut za porušení pravidel hospodářské soutěže.

               5.

               S cílem zvýšit růst produktivity a konkurenceschopnost na zahraničních trzích pokračovat v úsilí o diverzifikaci struktury podniků, zejména rychleji zavést plánovaná opatření na rozšíření inovační základny a zároveň při plném respektování úlohy sociálních partnerů a v souladu s vnitrostátní praxí pokračovat ve slaďování vývoje mezd s vývojem produktivity.

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (4)  Úř. věst. C 216, 22.7.2011, s. 3.

      (5)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, nově vypočtené útvary Komise na základě informací poskytnutých v programu a za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na období 2012-2015

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/58

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na období 2012-2015
   2012/C 219/17
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010-2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2011 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Lucemburska na období 2011-2014.

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) přijala zprávu mechanismu varování, ve které není Lucembursko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 1. prosince 2011 přijala Rada závěry, které vyzývají Výbor pro sociální ochranu, aby ve spolupráci s Výborem pro zaměstnanost a dalšími výbory předložil své názory na opatření doporučená v rámci politického cyklu Evropa 2020. Tyto názory jsou součástí stanoviska Výboru pro zaměstnanost.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (7)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním promínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro plus, aby předložily své závazky včas, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (9)

               Dne 27. dubna 2012 předložilo Lucembursko program stability na období 2012-2015 a národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, je realistický. Především scénář programu stability na roky 2012 a 2013 se velmi blíží prognóze útvarů Komise z jara 2012. Střednědobé projekce schodku vychází z poněkud optimistického scénáře růstu, který se, přestože počítá se značně nižším průměrným růstem než v minulosti, pohybuje nad potenciálním růstem. Cílem rozpočtové strategie popsané v programu stability je snížit prostřednictvím balíčku konsolidačních opatření v hodnotě zhruba 1,2 % HDP schodek z 1,5 % v roce 2012 na 0,9 % v roce 2014 a poskytnout větší manévrovací prostor pro případ negativních otřesů. Program stability potvrzuje dřívější střednědobý cíl v podobě strukturálního přebytku ve výši 0,5 %. Tento střednědobý rozpočtový cíl však nelze podle ustanovení Paktu o stabilitě a růstu považovat za přiměřený, neboť se na základě současných politik a projekcí zdá, že dostatečně nezohledňuje implicitní závazky související se stárnutím obyvatelstva, a to navzdory dluhu nižšímu, než je referenční hodnota stanovená Smlouvou. Navíc by se na základě prognózy útvarů Komise z jara 2012 a (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda uvedeného v programu stability Lucembursko od svého střednědobého cíle od roku 2012 značně odchýlilo. Očekává se, že tempo růstu veřejných výdajů po odečtení diskrečních opatření na straně příjmů výrazně překročí výdajové kritérium podle Paktu o stabilitě a růstu. Hrubý veřejný dluh činí 20 % HDP a je tak nižší než referenční hodnota stanovená Smlouvou.

               (11)

               Dne 20. ledna 2012 přijala lucemburská vláda návrh zákona o reformě důchodového systému pro soukromý i veřejný sektor. Reformou by byly zavedeny některé nápravné mechanismy pro případ nepříznivého vývoje finanční situace systému a upravena velmi velkorysá metoda výpočtu důchodů. Nová metoda výpočtu bude nicméně zaváděna postupně ve velmi dlouhém časovém horizontu 40 let. Navíc zůstávají obecně nezměněny možnosti předčasného odchodu do důchodu a nebyla navržena žádná opatření, jimiž by se navázal zákonem stanovený věk pro odchod do důchodu na střední délku života. Celkově činí Lucembursko kroky správným směrem, zdá se však, že navržená reforma nepředstavuje dostatečnou záruku dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.

               (12)

               V lednu 2012 přijal parlament zákon, kterým se v zájmu vyšší konkurenceschopnosti lucemburského hospodářství omezuje použití automatické indexace mezd mezi lety 2012 a 2014. Kromě možné změny referenčního indexu však vláda neoznámila žádné další plány trvalé revize systému stanovování mezd. I když je produktivita Lucemburska v současné době velmi vysoká, zmenšuje se manévrovací prostor z hlediska zvyšování produktivity. Aby byla v dlouhodobějším horizontu zachována konkurenceschopnost lucemburského hospodářství, je po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s národními zvyklostmi nutná trvalá revize systému stanovování mezd.

               (13)

               Lucembursko podniklo některé významné a věrohodné kroky k řešení poměrně vysoké nezaměstnanosti mladých lidí. Aby se však usnadnil vstup mladých na trh práce, je třeba ucelená strategie, která by mimo jiné posílila spolupráci mezi obcemi a zvýšila účinnost služeb zaměstnanosti. Mladým uchazečům o zaměstnání, zvláště těm s nižším vzděláním, by také prospěly větší investice do odborné přípravy a vzdělávání.

               (14)

               Předpokládá se, že pro Lucembursko bude obtížné dosáhnout cíle týkajícího se snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020. Podle nejnovějších projekcí do roku 2020 vycházejících ze stávajících opatření se očekává, že zatímco cílem je snížit emise o 20 %, Lucembursko zvýší své emise v odvětvích, jež nespadají do systému EU ETS (systém obchodování s emisemi), mezi lety 2005 a 2020 o 6 %. Nejvýznamnějším zdrojem emisí se značným potenciálem k jejich snížení je silniční doprava. Cena pohonných látek je i nadále jedna z nejnižších v EU, což podporuje rozvoj „palivové turistiky“ a vede k nepříznivým vnějším důsledkům z hlediska znečištění a zahlcení dopravy. Jsou zapotřebí další politická opatření ke snížení emisí skleníkových plynů, nebo bude nutné využít nákladných pružných mechanismů.

               (15)

               Lucembursko přijalo řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Závazky a provádění závazků předložených v roce 2011 se týkají zlepšení konkurenceschopnosti, zvýšení zaměstnanosti a posílení finanční stability. Komise posoudila provádění závazků v rámci Paktu euro plus. Výsledky tohoto posouzení jsou zohledněny v doporučeních.

               (16)

               V kontextu evropského semestru Komise provedla komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska. Posoudila program stability i národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Lucemburska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 5.

               (17)

               Rada na základě tohoto posouzení přezkoumala program stability Lucemburska a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1,

         DOPORUČUJE, aby Lucembursko v období 2012-2013 provedlo tato opatření:

               1.

               Zachovat zdravou fiskální pozici nápravou jakýchkoliv odchylek od střednědobého rozpočtového cíle, který zajišťuje dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména při zohlednění implicitních závazků souvisejících se stárnutím obyvatelstva. Za tímto účelem posílit a důrazně uplatňovat rozpočtovou strategii za pomoci dostatečně konkrétních opatření na období od roku 2013, včetně dodržení výdajového kritéria.

               2.

               Posílit navrženou důchodovou reformu přijetím dalších opatření ke zvýšení účasti starších pracovníků, zejména opatřením s cílem zamezit předčasným odchodům do důchodu, a přijetím dalších kroků ke zvýšení skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu, mimo jiné i navázáním zákonnem stanoveného věku odchodu do důchodu na střední délku života s cílem zajistit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému.

               3.

               Učinit po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními zvyklostmi další kroky k reformě systémů vyjednávání mezd a indexace mezd s cílem zachovat konkurenceschopnost lucemburského hospodářství v dlouhodobějším horizontu, přičemž prvním krokem by mělo být zachování současného jednoletého intervalu indexace po roce 2014 a snížení vlivu energetiky a jiných nestálých položek na referenční index.

               4.

               Pokračovat v úsilí o snížení nezaměstnanosti mladých posílením účasti zúčastněných stran a zintenzivněním opatření pro odbornou přípravu a vzdělávání, především osob s nízkým vzděláním, s cílem lépe sladit dovednosti a kvalifikace mladých lidí s požadavky trhu práce.

               5.

               Zajistit, aby byly zejména zvýšením zdanění energetických produktů splněny cíle pro snížení emisí skleníkových plynů z činností, jež nespadají do systému EU ETS (systém obchodování s emisemi).

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (3)  Úř. věst. L 210, 16.7.2011, s. 5.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.