               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.5.2016
            COM(2016) 327 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Estonska na rok 2016a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2016

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Estonska na rok 2016
                  a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2016

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               Vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu
                  4
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  5
               , která Estonsko uvádí mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny
                  6
               . Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016. Estonsko by jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby byla uvedená doporučení splněna v plném rozsahu a včas.

               (2)Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Estonsku pro rok 2016
                  7
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Estonsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva obsahuje rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Výsledky hloubkového přezkumu
                  8
                Komise zveřejnila dne 8. března 2016. Analýza Komise vede k závěru, že se Estonsko nepotýká s makroekonomickou nerovnováhou.

               (3)Dne 28. dubna 2016 předložilo Estonsko svůj program stability z roku 2016 a dne 10. března 2016 svůj národní program reforem na rok 2016. Vzhledem k provázanosti obou programů probíhalo jejich posuzování současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  9
               .

               (5)Na Estonsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2016 plánuje vláda v období 2016–2018 celkový schodek ve výši zhruba 0,5 % HDP, po němž má následovat vyrovnaný rozpočet. Pokud jde o strukturální saldo, Estonsko v programovém období nadále splňuje střednědobý rozpočtový cíl – vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření. Podle programu stability se předpokládá, že poměr veřejného dluhu k HDP zůstane v roce 2017 na úrovni kolem 10 % HDP  a poté se bude snižovat na přibližně 9½ % HDP v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro rok 2016 realistický, avšak pro rok 2017 optimistický. Podle prognózy Komise z jara 2016 se očekává, že strukturální saldo přejde z přebytku ve výši 0,6 % HDP v roce 2015 do vyrovnaného rozpočtu v roce 2016 a do mírného schodku ve výši 0,2 % HDP v roce 2017, což lze považovat za hodnotu blízkou střednědobému rozpočtovému cíli. Další odchylky by byly posuzovány na základě požadavku na udržování strukturálního salda na úrovni střednědobého rozpočtového cíle. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Estonsko dodrží ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.

               (6)Estonsko podniklo významné kroky ke zlepšení účasti na trhu práce, mezi něž patří realizace reformy týkající se posuzování pracovní schopnosti. Tato reforma vstoupila v platnost v lednu 2016, plně zavedena bude od ledna 2017 a zvýší celkovou nabídku pracovních sil. Velkou výzvou bude pomoc osobám, jež byly dlouhodobě mimo trh práce, k jejich opětovnému začlenění. Zavádějí se nová aktivní opatření, jejichž cílem je pomoci účastníkům reformy vstoupit na trh práce a udržet se na něm, a byly také provedeny změny v režimu finanční podpory.

               (7)Estonsko přijalo opatření ke zlepšení pobídek k práci tím, že snížilo daňové zatížení práce pro všechny příjmové skupiny, včetně osob s nízkými příjmy. To mohlo přispět k tomu, že Estonsko vykazuje nižší míru nezaměstnanosti a vyšší míru zaměstnanosti pracovníků s nízkou kvalifikací, než je průměr EU. Mezi již přijatá opatření patří dodatečné vracení daně osobám s nízkými příjmy, které má být zahájeno v roce 2017. Vede to však k vysokým efektivním mezním daňovým sazbám, což s sebou nese riziko vzniku pasti nízkých mezd a motivace k „výplatám v obálce“. Dopad těchto opatření bude znám až po vyhodnocení.

               (8)Realizace strategie celoživotního učení 2020 a programů odborného vzdělávání a přípravy na období 2015–2018 pomohla zvýšit účast na odborném vzdělávání a přípravě, jakož i jejich relevantnost pro trh práce. Očekává se, že podíl studentů odborného vzdělávání a přípravy včetně učňovské přípravy poroste, důvodem k obavám však zůstává míra předčasného ukončení docházky v této oblasti vzdělávání.

               (9)Pokud jde o místa v zařízeních předškolního vzdělávání a péče o děti ve věku do tří let, panuje stále jejich nedostatek, avšak situace se zlepšuje a každým rokem místa přibývají.

               (10)Estonsko má v EU nejvyšší rozdíl v odměňování žen a mužů, který v roce 2014 činil 28,3 %. Vzniká tak riziko, že potenciál žen nebude plně využit. Rozdíly v odměňování žen a mužů pramení mimo jiné z profesní a odvětvové segregace mužů a žen na trhu práce,  nedostatečné transparentnosti mezd v soukromém sektoru a delšího přerušení profesní dráhy u žen z důvodu péče o děti. K vyřešení rozdílů v odměňování žen a mužů vláda oznámila řadu opatření. Zamýšlená opatření ještě musí být přijata a provedena a patří mezi ně mimo jiné zlepšení sběru údajů, pověření inspektorátů práce sledováním toho, jak zaměstnavatelé uplatňují zásadu rovné mzdy, podpora transparentnosti mezd, pobídky otcům k účasti na rodičovské dovolené a zlepšení přístupu k zařízením péče o děti. Cíle v oblasti rovnosti žen a mužů včetně opatření pro řešení segregace žen a mužů na trhu práce a pro boj proti stereotypům obsahuje sociální plán pro období 2016–2023. Plánují se opatření k usnadnění rodinné péče a k podpoře návratu pečujících osob na trh práce a očekávají se pozitivní účinky na účast žen na trhu práce.

               (11)Přístup k veřejným službám není v Estonsku zaručen ve všech obcích a poskytování kvalitních služeb v oblastech jako doprava, vzdělávání, dlouhodobá péče o seniory a další sociální služby na místní úrovni zůstává nadále problémem. V březnu 2016 předložila vláda parlamentu návrh zákona o správní reformě, aby připravila půdu pro reformu místní správy. Reforma předpokládá jak dobrovolné, tak vládou iniciované fúze, jejichž cílem je nabídnout dostupné a kvalitní služby a zajistit účinnější a kompetentnější správu. Pozměněný zákon o sociálním zabezpečení stanoví minimální požadavky pro devět sociálních služeb, ale jeho provádění je ohroženo kvůli nedostatkům při poskytování služeb na obecní úrovni. Navrhovaná reforma místní správy dosud nebyla přijata.

               (12)Estonsko vykazuje jeden z nejvyšších poměrů investic k HDP jak v soukromém, tak veřejném sektoru. Nicméně i zde přetrvávají určité problémy, které země musí vyřešit, aby dále zlepšila prostředí pro investice. Estonsko podniklo kroky k provádění strategie pro výzkum, vývoj a inovace „Estonsko založené na znalostech“ a strategie pro růst podnikání, které společně tvoří rámec pro inteligentní specializaci. Nedostatečné synergie mezi těmito strategiemi mohou být brzdou pro soukromé investice do výzkumu, vývoje a inovací, zejména protože investice podniků do výzkumu a technologií se v roce 2014 snížily na 0,6 % HDP a Estonsku se pravděpodobně nepodaří dosáhnout cíle 3 % HDP na výzkum, vývoj a inovace v roce 2020. Počet podniků spolupracujících s výzkumnými institucemi je omezen, což má za následek nízký počet patentových přihlášek. Kromě toho se v posledních letech změnila celková skladba estonského vývozu průmyslového zboží ve prospěch zboží nižší hodnoty. Nedostatek pracovních sil a kvalifikace může představovat překážku pro větší investice do odvětví špičkových technologií.

               (13)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Estonsku pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Estonsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 2.

               (14)Na základě tohoto posouzení Rada projednala program stability a je toho názoru, že Estonsko dodrží Pakt o stabilitě a růstu,

               DOPORUČUJE Estonsku v období 2016–2017:

               1. Zajistit poskytování a dostupnost vysoce kvalitních, zejména sociálních, veřejných služeb na místní úrovni, mimo jiné přijetím a provedením navrhované reformy místní správy. Přijmout a provést opatření na snížení rozdílů v odměňování žen a mužů, včetně opatření, jež jsou obsažena v sociálním plánu.

               2. Podpořit soukromé investice do výzkumu, vývoje a inovací, a to též posílením spolupráce mezi akademickou obcí a podniky.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 327 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016) 0058, P8_TA(2016) 0059 a P8_TA(2016) 0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 76 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.


                EVROPSKÁ
                KOMISE
                                      V Bruselu dne 13.5.2015
                                      COM(2015) 276 final
                          Doporučení pro
                      DOPORUČENÍ RADY
        k národnímu programu reforem Švédska na rok 2015
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2015
 ---pagebreak---                                             Doporučení pro
                                         DOPORUČENÍ RADY
                      k národnímu programu reforem Švédska na rok 2015
           a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad
stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských
politik1, a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu
2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy2, a zejména na čl. 6 odst. 1
uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise3,
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu4,
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii
          pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci
          hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba
          přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a
          konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o
          hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–
          2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik
          zaměstnanosti členských států. Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované
1
        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
2
        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
3
        COM(2015) 276.
4
        P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
 ---pagebreak---      hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých
     vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)  Dne 8. července přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Švédska na
     rok 2014 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Švédska
     z roku 2014.
(4)  Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu5, jež zahájila evropský
     semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na
     základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování6, ve které je
     Švédsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.
(5)  Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic,
     urychlení strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.
(6)  Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Švédsku pro rok 20157. V této
     zprávě byl posouzen pokrok, který Švédsko učinilo v plnění jemu určených
     doporučení přijatých dne 8. července 2014. Zpráva o Švédsku rovněž obsahuje
     výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011.
     Komise ve své analýze dospěla k závěru, že se Švédsko potýká s
     makroekonomickými nerovnováhami, které vyžadují politická opatření a
     monitorování. Zejména zadlužení domácností setrvává na velmi vysoké úrovni a
     stále roste v důsledku zvyšování cen nemovitostí, přetrvávajících nízkých úrokových
     sazeb, silných daňových pobídek a omezené nabídky bydlení. Makroekonomický
     vývoj související se soukromým zadlužením si i nadále zasluhuje pozornost.
(7)  Dne 23. dubna 2015 předložilo Švédsko svůj národní program reforem na rok 2015 a
     dne 24. dubna 2015 svůj konvergenční program z roku 2015. Vzhledem k jejich
     provázanosti byly oba programy posuzovány současně.
(8)  Na Švédsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve
     svém konvergenčním programu z roku 2015 vláda plánuje, že se celkový schodek
     vládního sektoru postupně zlepší na 1,4 % HDP v roce 2015 a že v roce 2018 bude
     dosaženo vyrovnaného salda, přičemž střednědobý cíl v podobě strukturálního
     schodku ve výši 1 % HDP bude po celé programové období nadále plněn. Očekává
     se, že poměr hrubého veřejného dluhu k HDP dosáhne v roce 2015 maximální
     hodnoty ve výši 44,2 % a že postupně klesne až na 40,0 % v roce 2018.
     Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný.
     Opatření na podporu plánovaného cílového schodku počínaje rokem 2016 bude však
     třeba upřesnit. Podle prognózy Komise z jara 2015 má strukturální saldo v roce 2015
     dosáhnout úrovně střednědobého cíle ve výši –1 % a v roce 2016 se má zlepšit na –
     0,9 % HDP. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na
     prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že Švédsko by mělo ustanovení
     Paktu o stabilitě a růstu dodržet.
(9)  Na rozdíl od mnoha jiných členských států neutrpěly ceny nemovitostí ve Švédsku
     žádnou velkou korekci a od poloviny roku 2013 opět silně rostou. Z hloubkového
     přezkumu provedeného Komisí vyplývá, že ceny švédských nemovitostí se zřejmě
     pohybují nad jejich základními hodnotami. To je částečně způsobeno pozitivními
     základními faktory, jako je vyšší disponibilní příjem, nízké úrokové sazby a příznivá
     demografická situace. Zpráva o Švédsku však identifikovala faktory způsobující
5
    COM(2014) 902.
6
    COM(2014) 904.
7
    SWD(2015) 46 final.
 ---pagebreak---       zvyšování cen nemovitostí jak na straně poptávky, tak i nabídky. Na straně poptávky
      jsou obzvláště výhodné úvěrové pobídky. Kromě toho švédský daňový systém, který
      obsahuje daňové pobídky k vlastnictví nemovitostí, jež patří k nejvýraznějším v Unii,
      má tendenci tlačit ceny nemovitostí nahoru. Tento aspekt také podnítil nárůst
      zadlužení domácností ve Švédsku, které je vysoké a roste rychleji než ve zbytku EU.
      I když mají celková aktiva domácností vysokou hodnotu a disponibilní příjmy
      v posledních letech rostly, je sektor domácností zranitelnější než dříve a vysoká míra
      zadluženosti domácností představuje riziko pro makroekonomickou stabilitu. Měly
      by být řešeny účinky zvýhodnění dluhů ve vztahu k daním z příjmů fyzických osob,
      a to postupným omezováním daňové odpočitatelnosti úroků z hypotečních úvěrů
      nebo zvýšením periodických daní z nemovitostí. Dále je třeba vyvinout úsilí
      o zrychlení pomalého tempa umořování hypoték za účelem omezení růstu zadlužení
      domácností.
(10)  Na straně nabídky je strukturální neefektivita příčinou nedostatečné nabídky bydlení
      a přispívá k růstu cen rezidenčních nemovitostí. Tyto omezující faktory brzdí
      mobilitu pracovních sil a působí sociální problémy zranitelným skupinám. Nabídku
      omezuje neefektivní využívání stávajícího bytového fondu, stejně jako strukturálně
      nedostatečné investice do nové výstavby. Zejména by měly být posíleny pobídky pro
      obce, aby aktivně podporovaly investice do výstavby a řešily potřeby bydlení
      zranitelných skupin. Je třeba podpořit hospodářskou soutěž v odvětví stavebnictví a
      za tímto účelem by měly být zajištěny plně transparentní postupy zadávání veřejných
      zakázek. Plánovací a odvolací procesy jsou dlouhé a složité a měly by být
      racionalizovány. Za příčinu nepružnosti trhu s nájemním bydlením, který zřejmě
      neplní svou úlohu při snižování tlaku na ceny nemovitostí nebo při podpoře potřeb
      mobility, je označována především vysoká míra regulace nájmů. Tato nepružnost by
      měla být řešena postupnou reformou systému stanovování nájmů. To by mělo
      umožnit větší diferenciaci úrovní nájemného, což by mohlo vést k efektivnějšímu
      využívání stávajícího bytového fondu, a větší svobodu v uzavírání smluv mezi
      nájemníky a pronajímateli.
(11)  Poté, co v posledním desetiletí došlo k výraznému zhoršení, které přispívá k poměrně
      vysoké nezaměstnanosti mladých lidí, podniká vláda kroky ke zlepšení výsledků
      škol. Vláda rovněž realizuje opatření usnadňující přechod ze vzdělávacího systému
      na trh práce a lepší pracovní zapojení mladých lidí s nízkou kvalifikací a osob
      z přistěhovaleckého prostředí. Pokrok v této oblasti bude třeba sledovat.
(12)  V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské
      politiky Švédska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Švédsku pro rok 2015. Posoudila
      také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v
      návaznosti na doporučení, která byla Švédsku adresována v předchozích letech. V
      úvahu brala nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou
      politiku ve Švédsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož
      celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro budoucí
      rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v
      rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 1.
(13)  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program Švédska,
      přičemž její stanovisko8 je, že Švédsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržuje.
8
     Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.
 ---pagebreak--- (14)    Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala
        národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6
        nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 1,
DOPORUČUJE Švédsku v období 2015–2016:
1.      Řešit nárůst zadlužení domácností úpravou daňových pobídek, zejména postupným
        omezováním daňové odpočitatelnosti úroků z hypotečních úvěrů nebo zvýšením
        periodických daní z nemovitostí, jakož i zvýšením tempa umořování hypoték.
        Zmírnit strukturálně nedostatečnou nabídku bydlení, podpořit hospodářskou soutěž
        v odvětví stavebnictví, racionalizovat plánovací a odvolací procesy ve stavebnictví a
        revidovat systém stanovování nájmů, aby se výše nájemného více řídila trhem.
V Bruselu dne
                                            Za Radu
                                            předseda


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.5.2017
            COM(2017) 501 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Belgie na rok 2017a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2017

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Belgie na rok 2017

                  a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu
                  4
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování
                  5
               , ve které není Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada a dne 21. března 2017 jej přijala Rada
                  6
               .

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Belgie jakožto země, jejíž měnou je euro, měla zajistit, aby bylo doporučení pro eurozónu, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 2, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Belgii pro rok 2017
                  7
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Belgie učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 28. dubna 2017 předložila Belgie svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech členských států v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) na období 2014–2020. Právní předpisy, jimiž se ESI fondy řídí
                  8
               , stanoví, že je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení, může Komise členský stát požádat, aby své relevantní programy v rámci ESI fondů přezkoumal a změnil. Komise formulovala bližší pokyny k uplatňování těchto ustanovení
                  9
               .

               (6)Na Belgii se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2017 vláda plánuje postupné zlepšování celkového salda ze schodku ve výši 2,6 % HDP v roce 2016 na –0,1 % HDP v roce 2020. Dosažení střednědobého rozpočtového cíle v podobě vyrovnaného rozpočtu ve strukturálním vyjádření se plánuje do roku 2019. Přepočtené
                  10
                strukturální saldo však v roce 2019 stále implikuje schodek ve výši 0,3 %. Program stability očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP, který v roce 2014 dosáhl svého vrcholu ve výši téměř 107 % HDP a v letech 2015 a 2016 poklesl přibližně na 106 % HDP, do roku 2020 poklesne na 99 %. Makroekonomický scénář, na němž jsou tyto rozpočtové projekce založeny, je realistický. Nebyla nicméně specifikována opatření nezbytná na podporu plánovaných cílových schodků počínaje rokem 2018, což přispívá ke zhoršení strukturálního salda v roce 2018, jež v případě nezměněné politiky předpokládá prognóza Komise.

               (7)Dne 22. května 2017 Komise vydala zprávu podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, jelikož Belgie v roce 2016 nedosáhla dostatečného pokroku při plnění doporučené hodnoty pro snižování dluhu. Po posouzení všech příslušných faktorů dospěla zpráva k závěru, že kritérium dluhu by mělo být v současnosti považováno za splněné. V roce 2017 mají být nicméně přijata dodatečná fiskální opatření, aby byl v letech 2016 a 2017 (posuzovaných společně) zajištěn obecný soulad s postupem korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

               (8)Program stability z roku 2017 uvádí, že rozpočtové důsledky mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostních opatření v letech 2016 a 2017 jsou značné, a náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise činily v roce 2016 způsobilé dodatečné výdaje související s mimořádným přílivem uprchlíků 0,08 % HDP a s bezpečnostními opatřeními 0,05 % HDP. Dodatečný dopad bezpečnostních opatření v roce 2017 se ve srovnání s rokem 2016 aktuálně odhaduje na 0,01 % HDP. Ustanovení uvedená v čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, protože příliv uprchlíků a závažnost teroristické hrozby představují mimořádné události, jejich dopad na veřejné finance v Belgii je značný a udržitelnost by povolením dočasné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebyla ohrožena. Rozsah požadované korekce v zájmu dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2016 byl proto s ohledem na dodatečné náklady v souvislosti s uprchlíky a bezpečnostními opatřeními snížen. Pokud jde o rok 2017, provede Komise na základě údajů poskytnutých belgickými orgány na jaře 2018 konečné posouzení, v němž se vyjádří i ke způsobilým částkám.

               (9)Rada dne 12. července 2016 Belgii doporučila, aby za účelem dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017 dosáhla roční fiskální korekce ve výši nejméně 0,6 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2017 existuje v roce 2017 riziko určité odchylky od tohoto požadavku. Stále však existuje riziko výrazné odchylky od doporučeného postupu korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v letech 2016 a 2017 posuzovaných společně. Tento závěr by se nezměnil, ani kdyby byl z požadavku odečten rozpočtový dopad mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostních opatření.

               (10)S ohledem na fiskální situaci Belgie a zejména její výši zadlužení se očekává, že v roce 2018 provede tato země při dosahování svého střednědobého rozpočtového cíle, jímž je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření, další korekci. V souladu se společně dohodnutou korekční maticí v rámci Paktu o stabilitě a růstu taková korekce implikuje požadavek na nominální míru růstu čistých výdajů sektoru vládních institucí
                  11
                nepřesahující v roce 2018 1,6 %. Odpovídala by roční strukturální korekci ve výši alespoň 0,6 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko výrazné odchylky od uvedeného požadavku v roce 2018. Předpokládá se, že Belgie v letech 2017 a 2018 zřejmě nedodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že od roku 2017 budou nutná další opatření, aby byla ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržena. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, je třeba, aby posouzení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následné posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 zohledňovalo řádně cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Belgie. Komise má v této souvislosti v úmyslu využít příslušný prostor pro uvážení s ohledem na cyklickou situaci Belgie.

               (11)Ve federálním státě, jako je Belgie, v němž je velká část výdajových pravomocí delegována na orgány samosprávy na nižší než celostátní úrovni, má zásadní význam efektivní rozpočtová koordinace. Ve snaze zlepšit interní koordinaci a transponovat Smlouvu o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii (rozpočtový pakt) uzavřely federální vláda a regionální a komunitní samosprávy v roce 2013 dohodu o spolupráci, jejímž cílem bylo definovat celkové a individuální víceleté fiskální trajektorie, které měla monitorovat Nejvyšší finanční rada. V rámci tohoto procesu se však nepodařilo dosáhnout formální dohody o fiskálních trajektoriích ani zajistit dostatečné záruky, pokud jde o monitorovací úlohu Nejvyšší finanční rady. Tato nedostatečná koordinace sdíleného úsilí snižuje životaschopnost celkové trajektorie Belgie směrem k dosažení jejího střednědobého cíle stanoveného v programu stability.

               (12)I přes svůj potenciál k podnícení růstu v dlouhodobé perspektivě jsou veřejné investice podle evropských standardů velmi nízké, zejména v poměru k celkovým veřejným výdajům. Nejenže jsou veřejné kapitálové fondy nízké, rovněž kvalita veřejné infrastruktury se zhoršila. Vzhledem k velmi přísným rozpočtovým omezením na všech úrovních státní správy závisí zachování dostatečného prostoru pro investice na restrukturalizaci složení celkových veřejných výdajů zvýšením efektivity veřejných služeb a politik a zastavením rychlého zvyšování některých výdajových položek.

               (13)Belgie dosáhla výrazného pokroku v reformě svého systému stanovování mezd. Cílem revize zákona o vyjednávání o mzdách z roku 1996 je ochránit zisky v oblasti nákladové konkurenceschopnosti dosažené prostřednictvím nedávného úsilí o zpomalení růstu mezd. Díky konzervativnějším základním projekcím a zabudovaným apriorním úpravám při výpočtu mzdové normy může reformovaný rámec podstatně zlepšit nákladovou konkurenceschopnost Belgie ve vztahu k jejím hlavním obchodním partnerům v eurozóně. Reforma také poskytuje více záruk, že vládní opatření zaměřená na snížení nemzdových nákladů práce skutečně prospějí nákladové konkurenceschopnosti, a rozšiřuje roli vlády při předcházení škodlivým trendům v oblasti nákladové konkurenceschopnosti vznikajícím v důsledku nadměrně vysoké inflace. Rámec kolektivního vyjednávání umožňuje organizacím sociálních partnerů zastoupeným v Centrální radě pro ekonomiku podrobné sledování trendů v oblasti mezd a produktivity a jiných určujících faktorů nákladové a nenákladové konkurenceschopnosti. Jelikož je v mnoha sektorech dosud široce rozšířena praxe navázání vývoje mezd na inflaci, a s ohledem na rozšiřující se inflační mezeru mezi Belgií a jejími sousedy, budou změny v jednotkových nákladech práce v rámci evropského semestru nadále pozorně monitorovány.

               (14)Ve fungování trhu práce došlo k určitému pokroku. Vyšší věk pro odchod do důchodu a další omezení předdůchodového režimu motivují starší lidi, aby setrvali v pracovním procesu nebo se do něj vrátili. Postupné snižování daňového zatížení pomohlo zvýšit míru zaměstnanosti. Vytváření pracovních míst probíhá solidním tempem díky hospodářskému růstu a vyšší nákladové konkurenceschopnosti. Odráží se zde rovněž snížené zdanění práce a zpomalování růstu mezd, jež zvýšily nákladovou konkurenceschopnost práce belgických společností. Řada strukturálních nedostatků však přetrvává. Míra přechodu z nezaměstnanosti nebo neaktivity do zaměstnání je nízká a celkovou míru zaměstnanosti stále zatěžují špatné výsledky specifických skupin. Mezi ně patří osoby s nízkou kvalifikací, mladí lidé, starší pracovníci a osoby z přistěhovaleckého prostředí, jako jsou pracovníci narození mimo EU, ale také druhá generace migrantů. Ukazatele zaměstnanosti osob z přistěhovaleckého prostředí patří k nejhorším v EU, a to i po zohlednění jiných individuálních charakteristik. Rozdíl v zaměstnanosti v případě osob narozených mimo EU je nejvyšší v EU: v roce 2016 jejich míra zaměstnanosti ve věkové skupině 20–64 dosahovala 49,1 % ve srovnání se 70,2 % u osob narozených v Belgii; ještě nižší byla u žen narozených mimo EU – 39,1 %. V roce 2015 bylo 50,7 % rezidentů narozených mimo EU ohroženo chudobou a sociálním vyloučením; u osob narozených v Belgii to bylo 17 %. Tyto výrazné diferenciály v zaměstnanosti určitých skupin populace nadále způsobují chronicky nedostatečné využití pracovních sil. Cílem probíhajících regionálních reforem programů nabízejících pobídky k zaměstnání je zracionalizovat systém a přizpůsobit jej individuálním potřebám; je však třeba pravidelně kontrolovat nákladovou efektivitu zvolených variant politiky. Některé koncepční prvky politik zaměřených na cílové skupiny mohou vykazovat efekt náhodného přidělení prostředků a efekt přesunu. Pro efektivitu cílených politik má klíčový význam také koordinace a komunikace mezi různými politickými úrovněmi a v jejich rámci. Zdanění nižších mezd, včetně příspěvků na sociální zabezpečení, a ukončení sociálních dávek při vstupu na trh práce nebo při zvýšení počtu odpracovaných hodin může vytvořit past neaktivity a past nízké mzdy.

               (15)Určitého pokroku bylo dosaženo v reformách vzdělávání a odborné přípravy, jejichž cílem byl rovnější přístup a zdokonalení klíčových dovedností a kvality vzdělávání. I přes dobré průměrné výsledky v mezinárodním srovnání se však v kategorii 15 let podíl studentů s nejlepšími výsledky snížil, zatímco podíl studentů se slabými výsledky vzrostl. Kromě toho jsou nerovnosti ve vzdělávání související se sociálně-ekonomickým prostředím vyšší než průměr EU a OECD. Rozdíl ve výsledcích osob z přistěhovaleckého prostředí je rovněž velký a druhá generace přistěhovalců má jen o málo lepší výsledky než první, a to při zohlednění sociálně-ekonomického prostředí. Řešení nerovnosti ve vzdělávání tak bude vyžadovat širokou politickou reakci, která se nebude omezovat pouze na vzdělávací systém. Silný růst školní populace, zejména u žáků z přistěhovaleckého prostředí (jejichž podíl vzrostl z 15,1 % v roce 2012 na 17,7 % v roce 2015), ještě prohloubí problém rovnosti přístupu. V Belgii je navíc nedostatek kvalifikovaných učitelů. Hlavní důvody jsou tyto: je obtížné přilákat do této profese nejvhodnější studenty a kandidáty, začínající učitelé ve velké míře odcházejí a určitá část učitelů není pro výuku k dispozici. Faktem také je, že první etapa odborné přípravy učitelů v Belgii je s délkou tří let poměrně krátká. Reformy vzdělávání a odborné přípravy mají klíčový význam pro zlepšení účasti mladých lidí s nízkou kvalifikací na trhu práce a pro podporu přechodu na znalostní ekonomiku.

               (16)Nenákladový rozměr konkurenceschopnosti stále vyžaduje zlepšení. V tomto ohledu je nezbytné větší zvýšení produktivity a širší investice do znalostního kapitálu, zejména pro využívání digitálních technologií. Veřejný výzkum sice má vysokou kvalitu, ale k dosažení lepších výsledků v oblasti inovací by bylo nutné větší šíření znalostí do méně produktivních sektorů. Tuto potřebu uznávají všechny samosprávné celky a v nedávných letech přijaly různé strategie a opatření na podporu inovací. Příslušný vývoj by však mohl být podpořen větší aktivitou při zlepšování rámcových podmínek pro inovace. Existuje také zřejmě prostor pro zlepšení efektivity a účelnosti veřejné podpory výzkumu a vývoje v Belgii, zejména při hodnocení možných efektů vytěsnění a při dalším zjednodušení celkového systému.

               (17)Omezeného pokroku bylo dosaženo při odstraňování omezení týkajících se provozu a zřizování maloobchodních provozoven. Po reformě, která převedla pravomoci týkající se zřizování maloobchodních provozoven na regiony, byly zavedeny nové regionální předpisy zjednodušující administrativní postup vydávání povolení. U některých ustanovení však existuje velký prostor pro výklad, čímž vzniká riziko vzniku neodůvodněných překážek pro vstup na trh. Spotřebitelské ceny jsou stále vyšší než v sousedních členských státech, a to více, než lze vysvětlit vyššími náklady práce. Byla by nezbytná komplexní strategie pro řešení těchto otázek, aby spotřebitelé mohli těžit z konkurenčního trhu a nižších cen.

               (18)Velká míra regulace v síťových odvětvích a některých odborných službách omezuje v Belgii hospodářskou soutěž, zejména u realitních agentů, architektů a účetních. Překážky zahrnují omezení týkající se držení podílů a formy společnosti u architektů (navíc k dalším požadavkům), pravidla zakazující osobám činným ve všech typech účetních profesí, aby vykonávaly jakoukoli jinou ekonomickou činnost, omezení přístupu k profesi realitních agentů a omezení týkající se držení podílů a hlasovacích práv. Snížení těchto překážek by mohlo přispět k intenzivnější hospodářské soutěži, díky níž by na trh vstupovalo více podniků a spotřebitelé by mohli těžit z nižších cen. Evropská komise v lednu 2017 předložila balíček opatření, která mají odstraňovat překážky na trzích služeb
                  12
               . Balíček obsahuje různá doporučení k provedení reforem určená Belgii, aby uvedené potíže řešila.

               (19)Mezi oblasti, v nichž se nejnaléhavěji projevují chybějící investice, patří dopravní síť. Existuje rostoucí problém přetížení dopravy ve špičce, jenž snižuje atraktivitu země pro zahraniční investory a má vysoké hospodářské a environmentální náklady. Belgie rovněž zřejmě nesplní svůj cíl pro snížení emisí skleníkových plynů pro rok 2020; trpí také značným znečištěním ovzduší. Nejnaléhavějšími úkoly jsou modernizace základní železniční a silniční infrastruktury a doplnění chybějících spojení mezi hlavními ekonomickými centry. Současně je důležité řešit přetížení dopravy ve špičce zlepšením služeb veřejné dopravy, optimalizací řízení dopravy a eliminací případů narušení trhu a negativních daňových pobídek, jako je příznivé zacházení se služebními automobily. Dalším problémem je adekvátnost domácí výroby energie a bezpečnost dodávek obecně. Neplánované výpadky několika jaderných zařízení vyvolaly obavy ohledně způsobu, jak vyrovnat poptávku po elektřině a její nabídku, a několikrát změněný harmonogram ukončování provozu jaderných elektráren nadále vytváří klima, které není příznivé pro přijímání dlouhodobých investičních rozhodnutí. Přestože se krátkodobá rizika pro dodávky snížila, zejména zvýšením objemu strategické rezervy, a došlo k určitému pokroku u propojovacích prvků, investiční potřeby v dlouhodobém horizontu jsou dosud značné. Kromě ještě většího počtu propojovacích prvků jsou třeba inteligentní sítě pro rozvoj řízení poptávky. Vzhledem k velmi dlouhým dodacím lhůtám u velkých energetických projektů a značné potřebě nahrazování kapacity v příštím desetiletí bude nezbytná rychlá akce, zejména v podobě vhodného právního rámce, jenž bude rovněž podporovat rozvoj flexibilních kapacit (tj. výroba, ukládání a řízení poptávky).

               (20)Belgie zaznamenala určitý pokrok v reformě daňového systému, zejména díky přesunu zdanění z práce na jiné základy daně, čímž se daňové zatížení práce postupně sníží. V několika krocích od roku 2016 do roku 2020 se snižuje zdanění práce včetně příspěvků na sociální zabezpečení. Účinky probíhající daňové reformy se začínají projevovat. Daňový systém je nicméně stále složitý a základy daně snižují zvláštní výjimky, odpočty a snížené sazby. Některé z nich vedou ke ztrátě příjmů, narušení hospodářských podmínek a vzniku značné administrativní zátěže. Uvedený přesun zdanění navíc zřejmě není rozpočtově neutrální, jelikož snížené zdanění práce bylo jen zčásti kompenzováno zvýšením jiných druhů daní, zejména spotřebních. Existuje stále velký prostor pro zdokonalení daňového systému dalším rozšířením základů daně, což umožní jak snížení daňových sazeb, tak i redukci případů narušení. Rovněž existuje značný potenciál pro „ekologický“ přesun zdanění, plynoucí mimo jiné z příznivého daňového zacházení se služebními automobily a kartami pro odběr pohonných hmot, které brání dalšímu pokroku v souvislosti se znečištěním ovzduší, přetížením dopravy a emisemi skleníkových plynů. Vláda plánuje změny systému služebních automobilů, ale přínos této reformy pro životní prostředí bude pravděpodobně malý.

               (21)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Belgii na rok 2017. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Belgii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Belgii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko
                  13
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Belgii v období 2017–2018:

               1.Provádět fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což se promítne do značného fiskálního úsilí pro rok 2018. Při přijímání politických opatření by se mělo zohlednit dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Belgie. Dosáhnout dohody o vynutitelném rozdělení fiskálních cílů v rámci příslušných úrovní samosprávy a zajistit nezávislé fiskální monitorování. Odstranit rušivé daňové výdaje. Zlepšit strukturu veřejných výdajů za účelem vytvoření prostoru pro investice do infrastruktury, včetně dopravní.

               2.Zajistit, aby nejvíce znevýhodněné skupiny, včetně osob z přistěhovaleckého prostředí, měly rovný přístup ke kvalitnímu vzdělávání, odborné přípravě a trhu práce.

               3.Podpořit investice do znalostního kapitálu, především opatřeními zvyšujícími využívání digitálních technologií a šíření znalostí. Zintenzivnit hospodářskou soutěž na trhu odborných služeb a v maloobchodním sektoru a posílit tržní mechanismy v síťových odvětvích.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 501 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 a P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 67 final.

                     (8)
                  Článek 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (11)
                  Čisté výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie plně kompenzovaných příjmy z prostředků Unie a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Tvorba hrubého fixního kapitálu financovaná z vnitrostátních prostředků je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření jak na straně příjmů, tak i na straně výdajů jsou kompenzována.

                     (12)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (13)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2015
            COM(2015) 256 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Německa na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2015

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Německa na rok 2015

                  a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2015

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států. Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Německa na rok 2014 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Německa z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením (EU) č. 473/2013
                  5
                stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Německa na rok 2015
                  6
               .

               (4)Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu
                  7
               , jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování
                  8
               , ve které je Německo uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, urychlení strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Německu pro rok 2015
                  9
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, který Německo učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Do zprávy byly rovněž zahrnuty výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise při analýze dospěla k závěru, že se Německo potýká s makroekonomickými nerovnováhami, které vyžadují rozhodná politická opatření a monitorování. Rizika vzrostla v souvislosti s přetrvávajícím nedostatkem soukromých a veřejných investic – ten brzdí růst a přispívá k velmi vysokému přebytku běžného účtu, jenž si i nadále žádá bedlivou pozornost. Přijetí opatření, která by snížila riziko nepříznivých účinků na německé hospodářství a vzhledem k jeho velikosti i riziko negativního efektu přelévání do hospodářské a měnové unie, se jeví jako nanejvýš důležité.

               (7)Dne 28. dubna 2015 předložilo Německo svůj národní program reforem na rok 2015 a dne 16. dubna 2015 svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)Na Německo se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo týkající se zadlužení. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje udržet rozpočtový přebytek. Střednědobý cíl (tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP) je v programovém období stále plněn. Očekává se, že míra veřejného zadlužení bude postupně klesat a v roce 2019 bude činit 61,5 % HDP. Makroekonomický scénář, z kterého tyto rozpočtové projekce vycházejí a který nebyl potvrzen nezávislým subjektem, pracuje s opatrnými předpoklady, pokud jde o růst. Podle prognózy Komise z jara 2015 by mělo strukturální saldo zůstat nad úrovní střednědobého cíle. Hrubý dluh by si měl udržet jasnou sestupnou tendenci a klesat více, než požaduje pravidlo týkající se zadlužení. Vzniká tedy fiskální prostor pro podněcování investic. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že Německo by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.

               (9)Spolková vláda navýšila výdaje na vzdělávání a výzkum, avšak podíl veřejných výdajů na vzdělávání v poměru k HDP stále zůstává pod průměrem EU a celkové výdaje na vzdělávání a výzkum by nemusely dosáhnout vnitrostátního cíle ve výši 10 % HDP do roku 2015. Německo hodlá do roku 2018 zvyšovat veřejné investice – plánuje vynaložit dalších 10 miliard EUR na infrastrukturu a 5 miliard EUR na podporu investic realizovaných finančně slabými obcemi. Tyto pozitivní kroky se nicméně nezdají být dostatečné k tomu, aby byly vyrovnány celkové nahromaděné výpadky investic. Pokud by Německo využilo fiskálního prostoru, jímž disponuje, mohlo by investovat do růstového potenciálu, který bude mít jeho hospodářství v budoucnosti, a řešit kumulované výpadky ve veřejných investicích, které se projevují zejména v infrastruktuře a na obecní úrovni. Německo nijak nepokročilo ve zefektivňování daňového systému. Celkově se zdá, že země málo využívá prostoru pro přesun daní ke zdrojům příjmu, které méně dopadají na růst. Periodické daně z nemovitosti stále generují komparativně nízké příjmy (v roce 2012 ve výši 0,5 % HDP oproti 1,5 % v EU-28) a majetek je oceňován zastaralými tržními hodnotami z let 1963/64 v případě západních spolkových zemí a z roku 1935 v případě východních spolkových zemí. Přestože reforma obecní daně z nemovitosti (Grundsteuer) byla součástí koaliční dohody a Německo ji oznamovalo v národních programech reforem pro rok 2014 i 2015, prozatím nebyly podniknuty žádné konkrétní kroky. Namísto toho, aby se země více zaměřila na méně rušivé periodické daně z nemovitosti, pokračuje v navyšování daní z převodu nemovitosti. Nedošlo k přezkumu místní živnostenské daně (Gewerbesteuer). Započítávání neziskových prvků do základu daně vede k neefektivitě. Administrativní zátěž firem spojená s daněmi je v Německu stále poměrně vysoká, stejně jako náklady na výběr daní a míra přiznávání daní z příjmu fyzických a právnických osob elektronickou cestou zaostává za průměrem EU. Probíhající přezkum fiskálních vztahů mezi federací, spolkovými zeměmi a obcemi nabízí příležitost k posílení rámce pro udržitelné fiskální politiky, což se týká i zajištění odpovídajících veřejných investic na všech úrovních vlády. Přezkum je také příležitostí k tomu, aby se zlepšilo rozdělení příjmových a výdajových kompetencí a také efektivita horizontálního systému pro vyrovnávání příjmů a efektivita daňové správy.

               (10)Německo nespecifikovalo žádná opatření, jež by zvyšovala pobídky k pozdějšímu odchodu do důchodu – ty se přitom jeví jako nezbytné, protože v zemi se očekává silný pokles počtu obyvatel v produktivním věku a ve střednědobém výhledu by se zde mohl projevit nedostatek kvalifikované pracovní síly. Daňové zatížení pracovníků pobírajících 50 až 67 % průměrné mzdy se od roku 2001 nijak podstatně nezměnilo a patří k nejvyšším v EU. Nedávné reformy systémů sociálního pojištění pravděpodobně dále zvýší sazby příslušných příspěvků, a daňové zatížení tak ještě více vzroste. Tento vývoj by mohl nepříznivě ovlivňovat účast na trhu práce a disponibilní příjem. Dopad fiskální brzdy je v současnosti zmírňován nízkou inflací. Při dynamickém růstu mezd a mírném zvyšování míry inflace v nadcházejících letech by však fiskální brzda mohla vést k významným nediskrečním nárůstům daní. To by se pak mohlo odrazit i v disponibilním příjmu. Německo v omezené míře pokročilo při zvyšování úrovně dosaženého vzdělání u znevýhodněných osob. U mladých lidí z řad migrantů existuje dvojnásobná pravděpodobnost, že nedokončí studium. Nepříznivé daňové nastavení bude zřejmě důležitým faktorem, jenž bude osoby, které by přinesly nebo které přinášejí druhý příjem do domácnosti, odrazovat od hledání práce nebo od prodloužení pracovní doby. Mimo jiné i proto pracuje v zemi malý podíl žen na plný úvazek a průměrný počet hodin, které ženy odpracují, patří k nejnižším v EU. Osvobození tzv. minijobů od daně z příjmu fyzických osob a v mnoha případech i od veškerých zaměstnaneckých příspěvků na sociální zabezpečení nemotivuje pracovníky k tomu, aby přecházeli do zaměstnání, kde by jejich odměna převyšovala strop pro minijob (stanovený na 450 EUR měsíčně).

               (11)Země omezeně pokročila v přijímání politických opatření zaměřených na podnícení hospodářské soutěže v odvětví služeb, především v oblasti svobodných povolání. Růst produktivity práce v případě svobodných povolání je v Německu už po více než deset let negativní nebo na úrovních kolem nuly. Německo také patří k těm členským státům EU, kde regulace nejméně napomáhá tomu, aby v odvětví svobodných povolání probíhala hospodářská soutěž. Omezení spočívají například v požadavcích na odbornou kvalifikaci, právní formu a držení podílů. Pokud jde o poslední z těchto požadavků, dochází v některých spolkových zemích k menším změnám, ale omezení tohoto druhu dosud nejsou přezkoumávána v širším měřítku. Německo je zapojeno do vzájemného hodnocení podle směrnice, kterou se mění směrnice o odborných kvalifikacích, avšak na základě tohoto přezkumu prozatím nepřijalo žádná opatření. Od loňského roku se také výrazně nezlepšila hospodářská soutěž na německých železnicích. Především v segmentu osobní dálkové přepravy odrazuje nepříznivé konkurenční prostředí nové subjekty od vstupu na trh. Poplatky za přístup na trať pro dopravce zajišťující dálkovou osobní přepravu patří k nejvyšším v EU. Tržní podíl subjektů, které nově začaly nabízet služby železniční dálkové osobní přepravy, je stále nižší než 1 % a dále se snižuje.

               (12)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Německa, kterou zveřejnila ve své zprávě o Německu pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Německu adresována v předchozích letech. V úvahu brala nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Německu, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (13)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Německa a je názoru
                  10
               , že Německo Pakt o stabilitě a růstu dodržuje.

               (14)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou uvedena v bodech 1 až 3 níže.

               (15)V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro. Včasné a plné provedení těchto doporučení by mělo zajistit i Německo,

               DOPORUČUJE Německu v období 2015–2016:

               1.Dále navýšit veřejné investice do infrastruktury, vzdělávání a výzkumu, k čemuž lze využít i dostupný fiskální prostor. Podporovat soukromé investice a za tímto účelem přijmout opatření k zefektivnění daňového systému (především pomocí přezkoumání místních živnostenských daní a zdanění právnických osob a pomocí modernizace daňové správy). V rámci probíhajícího přezkumu zlepšit nastavení fiskálních vztahů mezi federací, spolkovými zeměmi a obcemi, zejména za účelem zajištění odpovídajících veřejných investic na všech úrovních vlády.

               2.Zvýšit pobídky pro pozdější odchod do důchodu. Přijmout opatření, která sníží vysoké zdanění práce a vysoké příspěvky na sociální zabezpečení, a to především u pracovníků s nízkými příjmy, a zabývat se dopadem fiskální brzdy. Přehodnotit fiskální zacházení s tzv. minijoby, aby byl usnadněn přechod k jiným formám zaměstnání.

               3.Přijmout ambicióznější opatření k podnícení hospodářské soutěže v odvětví služeb, zejména pak služeb poskytovaných svobodnými povoláními, a to odstraněním neopodstatněných omezení, jako jsou požadavky na právní formu a na držení podílů či pevně stanovené sazby. Za tímto účelem dokončit probíhající domácí přezkum uvedených překážek a vyvodit z něho příslušná opatření. Odstranit zbývající překážky, jež brání hospodářské soutěži na trzích železniční dopravy, zejména na trhu dálkové železniční přepravy osob.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 256.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8801 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904 final.

                     (9)
                  SWD(2015) 25 final.

                     (10)
                  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.10.2015
            COM(2015) 601 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            ke zřízení vnitrostátních rad pro konkurenceschopnost v rámci eurozóny

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               ke zřízení vnitrostátních rad pro konkurenceschopnost v rámci eurozóny

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 ve spojení s čl. 121 odst. 2 a článkem 136 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Ačkoliv je potřeba zlepšit koordinaci a dohled v oblasti vývoje konkurenceschopnosti v Unii, během nedávné krize se ukázalo, že na členské státy, jejichž měnou je euro („členské státy eurozóny“), obzvláště dopadají důsledky nejdříve možného vzniku a poté náhlého odstranění makroekonomické nerovnováhy, které by mohly přerůst i do ostatních členských států eurozóny. Jelikož neexistují pružné nominální směnné kurzy, potřebují tyto členské státy rovněž odpovídající mechanismy úpravy, které by reagovaly na otřesy v jednotlivých zemích. Dynamika konkurenceschopnosti je relevantní jak pro hromadění, tak i nápravu makroekonomické nerovnováhy (například obchodní schodek a schodek běžného účtu, stavy domácích i zahraničních závazků) a účinné přizpůsobení asymetrickým šokům. Zhoršování konkurenceschopnosti může být rovněž důvodem sníženého potenciálního růstu, v důsledku čehož je obtížnější splatit vysoký dluh. Díky koordinaci politik, které ovlivňují dynamiku konkurenceschopnosti, by bylo možné zajistit, aby vývoj v oblasti konkurenceschopnosti byl v souladu s cílem hladkého fungování hospodářské a měnové unie (HMU). Toto doporučení je sice určeno členským státům eurozóny, ostatním členským státům se však rovněž doporučuje, aby zřídily obdobné subjekty.

               (2)Evropský semestr, zejména postup při makroekonomické nerovnováze stanovený v nařízeních (EU) č. 1176/2011 a č. 1174/2011, stanoví rámec pro integrovanou koordinaci hospodářských politik a dohled nad nimi. Vzhledem k tomu, že je nutné podporovat pokrok v provádění strukturálních reforem v oblasti konkurenceschopnosti, musí se tyto stávající mechanismy opírat o důslednější vnitrostátní odpovědnost za plnění programů reforem. V této souvislosti se jako oprávněné jeví posilování nezávislého politického poradenství na vnitrostátní úrovni a posílení politického dialogu mezi Unií a členskými státy eurozóny.

               (3)Zřízení vnitrostátních rad pro konkurenceschopnost odpovědných za sledování vývoje a politik v oblasti konkurenceschopnosti by mělo přispět ke zvýšení odpovědnosti za nezbytné politiky a reformy na vnitrostátní úrovni a ke zdokonalení znalostní základny pro koordinaci hospodářské politiky Unie v oblasti konkurenceschopnosti. Tyto rady by měly posuzovat vývoj a politiky v oblasti konkurenceschopnosti, ale rovněž poskytovat politické poradenství při provádění reforem s přihlédnutím k vnitrostátním specifikům a zavedeným postupům.

               (4)Rozsah intervence rad pro konkurenceschopnost by měl vycházet z komplexní definice konkurenceschopnosti. Do oblasti působnosti těchto rad by měly spadat dynamika mezd, jakož i jiné než mzdové faktory, dále faktory určující produktivitu a úvahy o dynamice investic, inovací a přitažlivosti hospodářství pro podniky.

               (5)Rady pro konkurenceschopnost by měly mít kapacitu k zajištění vysoce kvalitních ekonomických analýz, které by byly základem jejich poradenské úlohy.

               (6)Rady pro konkurenceschopnost by měly být nezávislé na ministerstvech nebo veřejných orgánech, které se zabývají problematikou konkurenceschopnosti. Rovněž by měly být nestranné v tom smyslu, že by neměly vyjadřovat výhradně či zejména názory specifických skupin zúčastněných stran. Cílem těchto požadavků na nezávislost a nestrannost je zajistit, aby poradní úloha rad pro konkurenceschopnost přiměřeně odrážela odborný úsudek formulovaný v obecném zájmu.

               (7)Charakteristiky rad pro konkurenceschopnost by měly být v souladu s článkem 152 Smlouvy a měly by zohledňovat vnitrostátní postupy a subjekty pověřené tvorbou mezd. V souladu s článkem 28 Listiny základních práv Evropské unie by jejich působení nemělo ovlivňovat právo pracovníků ani zaměstnavatelů či jejich příslušných organizací sjednávat a uzavírat kolektivní smlouvy na příslušných úrovních ani právo na kolektivní akci podle práva Unie a vnitrostátního práva a praxe.

               (8)Komise by měla koordinovat činnosti rad pro konkurenceschopnost s cílem podpořit dosažení cílů stanovených v rámci celé eurozóny a s přihlédnutím k výsledkům činnosti systému rad pro konkurenceschopnost dosažených při koordinaci hospodářské politiky Unie.

               (9)Rady pro konkurenceschopnost by měly sestavovat a zveřejňovat své analýzy a doporučení ve výroční zprávě. Aby při práci rad byly zohledněny cíle eurozóny a Unie, měly by se mezi Komisí a radami konat konzultace vedené za účelem vypracování těchto zpráv a během vyšetřovacích misí do členských států. Tyto zprávy budou Komisi poskytovat informace pro její analýzy provedené v rámci evropského semestru a postupu při makroekonomické nerovnováze.

               (10)S cílem usnadnit koordinaci na nadnárodní úrovni by v každém členském státě měla existovat jedna identifikovatelná rada pro konkurenceschopnost. Aby však mohly rady pro konkurenceschopnost své činnosti vykonávat řádně, mohly by se opírat o různé samostatné subjekty za předpokladu, že splňují obecné zásady uvedené výše.

               (11)Sledování a uplatňování doporučení pro jednotlivé země by mělo i nadále zůstat na úrovni Unie v rámci evropského semestru a uplatňování postupu při makroekonomické nerovnováze, jak je stanoveno v nařízení (EU) č. 1176/2011,

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               I. Cíle a oblast působnosti

               1.Cílem tohoto doporučení je zřízení vnitrostátních rad pro konkurenceschopnost, jejichž úkolem je sledovat vývoj a politiky v oblasti konkurenceschopnosti, čímž přispívají k podpoře udržitelné hospodářské konvergence a zvýšení odpovědnosti za nezbytné reformy na vnitrostátní úrovni.

               2.Toto doporučení je určeno členským státům eurozóny. Ostatním členským státům se rovněž doporučuje, aby zřídily obdobné subjekty.

               II. Zřízení rad pro konkurenceschopnost

               3.Každý členský stát by měl mít radu pro konkurenceschopnost, jejímž úkolem je:

               a)
                     sledovat vývoj v oblasti konkurenceschopnosti v dotyčném členském státu s přihlédnutím k faktorům, které mohou ovlivnit ceny a kvalitu zboží a služeb v porovnání se světovými konkurenty v krátkodobém horizontu (včetně nákladů práce), jakož i k faktorům v dlouhodobém horizontu, jako je produktivita a inovační schopnost, které jsou důležité nejen pro relativní výkonnost hospodářství, ale také pro jeho růstový potenciál a schopnost přilákat investice, podniky a lidský kapitál;

               b)
                     poskytovat příslušné informace pro postupy stanovování mezd na vnitrostátní úrovni;

               c)
                     sledovat politiky týkající se konkurenceschopnosti v dotyčném členském státě, včetně zapojení do hodnocení politik prováděných ex-post; a

               d)
                     posuzovat politické výzvy a formulovat politická doporučení v oblasti konkurenceschopnosti. Poradenství poskytované radami pro konkurenceschopnost by mělo zohledňovat i širší dimenzi eurozóny a Unie. Rady by měly mimo jiné poskytovat poradenství k provádění doporučení, která pro jednotlivé členské státy přijala Rada v rámci evropského semestru.

               4.Každý členský stát by měl určit jednu radu pro konkurenceschopnost, která by se mohla opírat o různé stávající subjekty.

               5.Rady pro konkurenceschopnost by měly vykonávat své činnosti nepřetržitě. Měly by zveřejňovat své analýzy a doporučení ve výroční zprávě. V zájmu koordinace svých stanovisek by měly udržovat kontakt s Komisí a radami pro konkurenceschopnost z jiných členských států.

               III. Charakteristiky rad pro konkurenceschopnost

               6.Rady pro konkurenceschopnost by měly být strukturálně nezávislé nebo funkčně autonomní vůči veškerým veřejným subjektům zabývajícím se problematikou konkurenceschopnosti členského státu (zejména ministerstvům, orgánům veřejné správy, veřejným institucím, veřejným agenturám). Měly by se řídit vnitrostátními právními ustanoveními, která zajišťují vysoký stupeň funkční autonomie a odpovědnosti, včetně:

               a)zákonného režimu ukotveného ve vnitrostátních právních nebo závazných správních předpisech;

               b)zákazu přijímat pokyny od jakéhokoliv veřejného subjektu zabývajícího se problematikou konkurenceschopnosti nebo od jakéhokoliv jiného veřejného či soukromého subjektu;

               c)schopnosti včas a veřejně komunikovat;

               d)postupů jmenování členů na základě jejich zkušeností a schopností;

               e)přiměřených zdrojů a vhodného přístupu k informacím pro výkon jejich mandátu.

               7.Rady pro konkurenceschopnost by měly konzultovat příslušné zúčastněné strany (např. vnitrostátní aktéry či skupiny aktérů, včetně sociálních partnerů, kteří se pravidelně účastní hospodářského a sociálního dialogu členských států), avšak neměly by vyjadřovat výhradně či zejména názory a zájmy konkrétní skupiny zúčastněných stran.

               8.Rady pro konkurenceschopnost by měly být schopné provádět vysoce kvalitní ekonomické a statistické analýzy, včetně analýz uznaných akademickou obcí.

               IV. Propojenost s evropským semestrem

               9.Komise by měla usnadňovat koordinaci mezi vnitrostátními radami pro konkurenceschopnost a vyměňovat si s nimi názory, zejména v zájmu zohlednění cílů eurozóny a EU v práci těchto rad. Kontakty by měly být navazovány předtím, než rady vypracují své výroční zprávy, a rovněž během vyšetřovacích misí do členských států.

               10.Nezávislé poradenství poskytnuté těmito radami, včetně výročních zpráv, se použije k informování členských států a pro analýzu Komise v rámci evropského semestru a postupu při makroekonomické nerovnováze.

               V. Odpovědnost a transparentnost

               11.Analýzy vypracované těmito radami by měly být zpravidla zveřejněny.

               VI. Závěrečná ustanovení

               12.Členské státy se vyzývají, aby zásady stanovené v tomto doporučení zavedly do dne [den přijetí tohoto doporučení + 6 měsíců].

               13.Komise se vyzývá, aby do [den přijetí tohoto doporučení + 12 měsíců] vypracovala zprávu o pokroku, a to na základě relevantních informací členských států o provádění a o vhodnosti tohoto doporučení, včetně informací, zda se přijetí závazných ustanovení jeví jako nezbytné.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda