title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2020 2020/C 282/24

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/157

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2020
      (2020/C 282/24)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) taktéž zprávu mechanismu varování, ve které Slovinsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Slovinsku pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Slovinsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Slovinsko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč slovinskými regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace a koncentrace hospodářských činností. To s sebou nese značné riziko zhoršení již pozorovaného trendu prohlubujících se rozdílů mezi hlavním městem a zbytkem země. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Dne 30. dubna 2020 předložilo Slovinsko svůj národní program reforem na rok 2020 a svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Slovinsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení.

                  (12)

                  V rámci doporučení pro jednotlivé země, které přijala Rada dne 13. července 2018 (7), Rada Slovinsku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (8) v roce 2019 nepřekročila hodnotu 3,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,65 % hrubého domácího produktu (HDP). Celkové posouzení Komise potvrzuje, že Slovinsko se v roce 2019 a v celém dvouletém období 2018 a 2019 závažně odchýlilo od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Nicméně vzhledem k aktivaci obecné únikové doložky nejsou v rámci postupu při závažné odchylce další kroky opodstatněné.

                  (13)

                  Ve svém programu stability z roku 2020 slovinská vláda předpokládá, že celkové saldo se zhorší z přebytku ve výši 0,5 % HDP v roce 2019 na schodek ve výši 8,1 % HDP v roce 2020. Poměr veřejného dluhu k HDP, který se v roce 2019 snížil na 66,1 % HDP, by měl podle odhadů v programu stability z roku 2020 vzrůst v roce 2020 na 82,4 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota spojená s pandemií COVID-19.

                  (14)

                  Slovinsko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijalo včasná rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 činila tato rozpočtová opatření 4,4 % HDP. Opatření zahrnují režimy zkrácené pracovní doby pro dočasně nepracující zaměstnance a osoby samostatně výdělečně činné (2,3 % HDP), vyšší výdaje na zdravotní péči (0,5 % HDP), náhrady pracovníkům, kteří zůstávají v zaměstnání (0,4 % HDP), krizový příplatek pro zaměstnance ve veřejném sektoru (0,4 % HDP), odklady platby daní (0,4 % HDP) a finanční podporu pro zranitelné skupiny (0,2 % HDP). Slovinsko také oznámilo opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, ale přispějí k poskytování likviditní podpory pro podniky, kterou program stability z roku 2020 odhaduje na 5,1 % HDP. Patří mezi ně záruky za úvěry (4,8 % HDP), odklady daňových plateb (0,2 % HDP) a osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení pro osoby samostatně výdělečně činné (0,1 % HDP). Prognóza Komise z jara 2020 považuje veškeré odklady plateb daní za opatření v oblasti likvidity, která nemají na rozpočet v roce 2020 negativní dopad. Opatření, která Slovinsko přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (15)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo slovinské saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit -7,2 % HDP v roce 2020 a -2,1 % HDP v roce 2021. Míra zadlužení by měla dosáhnout 83,7 % HDP v roce 2020 a 79,9 % HDP v roce 2021.

                  (16)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Slovinsko pro rok 2020 plánuje překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (17)

                  Dne 12. března 2020 Slovinsko na základě zákona o infekčních onemocněních vyhlásilo epidemii COVID-19 a přijalo opatření na ochranu veřejného zdraví k omezení šíření viru. Ta zahrnovala koordinaci úkolů subjektů působících v oblasti veřejného zdraví, poskytovatelů primární a sekundární péče a dalších služeb, jakož i zavedení vhodného testovacího protokolu. Zároveň Slovinsko zavedlo přísná opatření omezující volný pohyb osob, přičemž ponechalo otevřené prodejny potravin, lékárny, banky, čerpací stanice a pošty. Opatření v oblasti veřejného zdraví a omezení volného pohybu pomohly Slovinsku v první vlně (březen až květen) předejít tomu, aby počet vážně nemocných překročil kapacitu systému zdravotní péče v zemi. Z důvodu opatření omezujících volný pohyb osob mnoho společností dočasně přerušilo nebo omezilo svou činnost. V otevřené ekonomice orientované na vývoz, jako je Slovinsko, mělo přerušení dodávek a snížení celosvětové poptávky po výrobcích obzvláště silný dopad na růst. Vzhledem k nejistému hospodářskému vývoji se odkládá řada investičních rozhodnutí v soukromém sektoru. Očekává se, že nejvíce postižena budou dvě z nejvýznamnějších hospodářských odvětví Slovinska, doprava a cestovní ruch, která v roce 2020 zaznamenají snížení obratu o 70 %, a proto se v tomto roce předpovídá velmi prudký pokles HDP.

                  (18)

                  Do konce dubna 2020 přijaly slovinské orgány dva soubory opatření, která mají vyvážit hospodářský šok způsobený pandemií COVID-19 v souladu s dočasným rámcem pro opatření státní podpory, který Komise přijala ve svém sdělení ze dne 19. března 2020. První balíček zmírňujících opatření v hodnotě přibližně 3,1 miliardy EUR, což představuje zhruba 6,4 % HDP, se zaměřuje především na ochranu pracovních míst a sociálně zranitelných skupin. Ze státních prostředků jsou hrazeny náhrady mezd, dávky v nemoci a příspěvky na sociální zabezpečení za dočasně nepracující, jakož i příspěvky na důchodové pojištění pro zaměstnance, kteří zůstávají v zaměstnání. Aby se zmírnily problémy podniků a domácností s likviditou, je možné odložit splácení úvěrů až o 12 měsíců. Druhý balíček v hodnotě přibližně 2 miliardy EUR, což představuje zhruba 4,2 % HDP, především podporuje likviditu společností. Součástí balíčku je systém státních záruk nabízených prostřednictvím bank, který umožňuje poskytování úvěrů velkým společnostem se zárukou státu až do výše 70 % jistiny a malým a středním podnikům se zárukou do výše 80 %. Ke zmírnění problémů, které mají podniky s likviditou, a zlepšení jejich přístupu k financování má pomoci odložení plateb daní, osvobození od placení příspěvků na sociální zabezpečení a urychlení úhrady smluvních plateb ze strany veřejných orgánů.

                  (19)

                  Jak narůstala poptávka po zdravotnických službách na začátku krize způsobené COVID-19, potýkalo se Slovinsko s problémy, pokud jde o zajištění dostatečné kapacity v oblasti zdravotní péče. Šíření viru odhalilo, že systém zdravotní péče má strukturální problémy. Například relativně nízká hustota lékařů je v boji proti epidemii další výzvou navíc. Je proto důležité přijímat více vyškolených zdravotnických pracovníků, chránit jejich pracovní podmínky a zaměstnávat je tam, kde jsou nejvíce potřeba. Naprosto zásadní je zavedení diagnostických prostředků, testovacích nástrojů a nástrojů elektronického zdravotnictví, které umožňují následná opatření a telemedicínu. Důležitý je rovněž cílený výzkum a inovativní řešení, která mohou pomoci veřejným zdravotnickým službám shromažďovat a využívat anonymizované údaje pro přijímání informovaných rozhodnutí. Krize zdůrazňuje potřebu chránit finanční kapacitu systémů zdravotní a dlouhodobé péče, jež dosud neprošly strukturálními reformami. Včasné přijetí a provedení nového zákona o zdravotní péči a zdravotním pojištění, rozšíření škály zdrojů financování pro systém zdravotní péče a vytvoření finančních rezerv zmírní výkyvy v množství finančních prostředků během hospodářského cyklu. Absence zákona o dlouhodobé péči omezuje schopnost Slovinska bojovat proti pandemii COVID-19 v nejpostiženějších pečovatelských strukturách. Vzhledem k tomu, že starší lidé, osoby se zdravotním postižením a osoby s chronickým onemocněním mají kvůli viru zvýšené riziko závažné nemoci, je třeba vyvinout další značné úsilí k zajištění kvalitních služeb dlouhodobé péče, které budou dobře integrovány se zdravotními službami.

                  (20)

                  Zdravotní a hospodářská krize způsobená pandemií COVID-19 zapříčinila bezprecedentní tlak na slovinský trh práce a systém sociální ochrany. Podle prognózy Komise z jara 2020 se míra nezaměstnanosti v roce 2020 zvýší na 7 % a v roce 2021 se zlepší na 5,1 %. Aby se omezil rychlý nárůst nezaměstnanosti v nejvíce postižených odvětvích, reagovalo Slovinsko komplexní strategií, která kombinuje preventivní opatření s opatřeními zaměřenými na usnadnění rychlého návratu pracovníků na trh práce. Hlavní politické reakce, přijaté po konzultaci se sociálními partnery, by se měly zaměřit na dosažení trvalého a spravedlivého oživení tím, že budou posíleny stávající aktivní politiky na trhu práce a programy pro udržení zaměstnanosti, včetně režimů zkrácené pracovní doby, a zavedena další, časově omezená podpora pro podniky, jako jsou mzdové dotace a osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení. Tato opatření by pomohla snížit ztráty příjmů pro všechny pracovníky, včetně pracovníků v nestandardních zaměstnáních, jakož i osob samostatně výdělečně činných. Udržet zaměstnanost v době omezení volného pohybu osob a po opětovném zahájení hospodářské činnosti mohou významně pomoci pružné pracovní podmínky, mj. pokud je o místo výkonu práce (např. práce na dálku), pracovní dobu (pružná pracovní doba) a organizaci práce (interně zajišťované služby). Aby ekonomika znovu nastartovala a mohly být provedeny nezbytné změny po skončení krize způsobené COVID-19, je nutné podporovat podnikatelského ducha. Proto je obzvláště důležité podpořit samostatně výdělečně činné snížením administrativní zátěže a omezením jejich finančního znevýhodnění oproti zaměstnancům.

                  (21)

                  Pro zmírnění sociálního dopadu krize způsobené COVID-19 je nezbytné, aby Slovinsko nadále poskytovalo vhodnou kombinaci sociálních dávek. Pro tyto účely bude nutné pravidelně sledovat dopady krize na chudobu. Zvláštní pozornost by měla být věnována starším osobám a zejména starším ženám, pro něž byly míry ohrožení chudobou nebo sociálním vyloučením vyšší než průměr EU již před krizí. Očekává se, že změna důchodové legislativy, kterou přijalo národní shromáždění v listopadu 2019, zlepší přiměřenost důchodů pro nové důchodce, avšak současní důchodci, včetně těch, kteří jsou na hranici chudoby nebo pod ní, z ní nebudou mít prospěch. Dodatečná finanční pomoc organizacím působícím v první linii by zajistila, aby pandemie COVID-19 neměla nepřiměřený dopad na osoby, kterým hrozí sociální vyloučení, a aby byly uspokojeny jejich základní potřeby, jako je každodenní strava a zdravotní péče.

                  (22)

                  V dubnu 2020 byla zavedena opatření na podporu likvidity podniků, ale stále existují životaschopné podniky, jako jsou menší inovativní a rychle rostoucí podniky, bez dostatečné finanční minulosti, která by umožnila bankám odůvodnit poskytnutí úvěru těmto podnikům. Možná bude nezbytné zlepšit přístup k alternativnímu financování, včetně kapitálových finančních nástrojů (např. rizikového kapitálu), což platí zejména pro země jako Slovinsko, kde jsou kapitálové trhy nedostatečně rozvinuté. Existující kapitálové nástroje by Slovinsko mohlo využít ke směrování prostředků podpory k podnikům, které úspěšně překonávají krizi, jako jsou inovativní malé a střední podniky, startupy a rychle se rozvíjející podniky, podobně, jako to bylo naplánováno v jiných členských státech. Uplatňování podmínek stanovených v unijních pravidlech zajistí, aby tyto kapitálové injekce neměly nepříznivý dopad na efektivitu nebo hospodářskou soutěž společností.

                  (23)

                  Krize spojená s onemocněním COVID-19 vážně poškodila schopnost jinak životaschopných podniků a domácností platit své účty. Pokud by nebyla přijata žádná opatření, velká část soukromého sektoru by čelila platební neschopnosti. Pokud jde o opatření na podporu likvidity podniků, slovinská vláda zavedla dvanáctiměsíční moratorium na obsluhu splácených bankovních úvěrů nefinančních podniků a domácností. Účinnost a účelnost tohoto a podobných opatření je třeba pečlivě hodnotit a sledovat. Případné nepříznivé účinky těchto opatření by měly být rychle napraveny, aby byla neustále zachována finanční stabilita.

                  (24)

                  Podniky, které se potýkají s obtížemi, zejména ty menší, potřebují nejen likviditu a financování, nýbrž i příznivé podnikatelské prostředí. To zahrnuje rychlé a nebyrokratické provádění opatření ke zmírnění následků pandemie COVID-19, ale nejen to. Vysoká regulační a administrativní zátěž, která v zemi je, vytváří náklady, které si firmy, jež jsou pod silným tlakem, v této náročné době jednoduše nemohou dovolit. Omezení byrokracie, která je spojena například se získáváním povolení, s povinnostmi podávat zprávy a s daňovými postupy, je účinným způsobem, jak podnikům poskytnout okamžitou výraznou úlevu, aniž by došlo k zatížení státního rozpočtu a nepřímo daňových poplatníků. Modernizace pravidel umožní regulovaným profesím nabízet nákladově efektivnější a inovativní služby, které podniky nyní potřebují. Slovinsko vytvořilo nástroje ke snížení administrativní zátěže, mezi něž patří souhrnný dokument se všemi vládními opatřeními („Single Document“) a test dopadů regulace na malé a střední podniky („SME test“). Tyto nástroje by se teď měly využívat v maximální míře, aby pomoc byla okamžitá. Krize zvýší důraz na řešení obchodních sporů a stíhání hospodářské kriminality. Insolvenční rámec se rovněž bude muset více zaměřit na předcházení úpadkům souvisejícím s krizí, rychlé likvidace neživotaschopných podniků a umožnění druhé šance pro zúčastněné strany.

                  (25)

                  Pro podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Jednou z takových investic by mohlo být urychlení ekologické transformace prostřednictvím udržitelných projektů, např. přechodem od uhelných dolů a výroby elektřiny z uhlí. Investice do ekologické transformace, které jsou popsány ve slovinském vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu, mohou krátkodobě povzbudit oživení a situaci po pandemii COVID-19 ve střednědobém horizontu. Může mezi ně patřit zvýšení stávajícího nízkého podílu energie z obnovitelných zdrojů, posílení energetické infrastruktury, snížení znečištění ovzduší, které je ve slovinských městech a velkoměstech nad průměrem EU, posílení oběhového hospodářství, podpora sociálního podnikání a zintenzivnění úsilí o omezení potenciálních dopadů na regiony a odvětví, která jsou transformací nejvíce dotčena. Pokud by v rámci opatření na podporu oživení nebyla věnována dostatečná pozornost čisté energii a investicím v oblasti klimatu, byl by současný pokles emisí jen krátkodobý a Slovinsko by se mohlo dostat do zpoždění v plnění svých klimatických cílů. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Slovinsku mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Slovinsku z roku 2020. To by Slovinsku umožnilo tento fond optimálně využít.

                  (26)

                  Pro hospodářské oživení, které neopomíjí zásadu udržitelnosti, budou zapotřebí investice k dalšímu rozvoji udržitelné dopravy a na podporu veřejné osobní dopravy a udržitelných spojení, zejména v železniční dopravě. Krize COVID-19 způsobila nové problémy v oblasti nákladní a tranzitní dopravy, a přestože Slovinsko přijalo nezbytné kroky a umožnilo tok zboží – zejména kritického –, bude to mít negativní dopad na hospodářský růst země.

                  (27)

                  V rámci strategie pro ukončení mimořádných opatření a oživení hospodářství bude důležité podporovat investice do výzkumu a inovací, které jsou významnou hnací silou produktivity a hospodářského růstu. Již před krizí bylo Slovinsko považováno pouze za „umírněného inovátora“, jehož úsilí o vyrovnání se těm nejlepším bylo stále slabší. 75 % výdajů na výzkum a vývoj pochází z podnikatelské sféry. Hospodářský útlum však výzkum, vývoj a inovace podniků opět ohrožuje. Relativně nízká míra inovací, zejména u malých a středních podniků, zpomaluje rozvoj a šíření inovativních obchodních procesů a řešení, které krize COVID-19 vyžaduje. Je nutné investovat na pomoc inovativním malým a středním podnikům (včetně startupů), v jejichž činnostech figurují nové technologie a průlomové inovace, aby se zvýšil jejich výstup. Spolupráce mezi akademickou obcí a podnikatelskou sférou je většinou omezena na odvětví se středními a špičkovými technologiemi. Efektivita středisek pro předávání znalostí zřizovaných výzkumnými organizacemi a institucemi vysokoškolského vzdělávání se značně liší. Vazby mezi akademickou obcí a podnikatelskou sférou mají zásadní význam pro úspěšné převádění znalostí do inovací, pro zlepšení výkonnosti země v oblasti výzkumu a inovací a pro podporu hospodářského růstu. Veřejné výdaje na výzkum a vývoj byly skromné a částečně závislé na unijních strukturálních fondech. K překonání této krize bude nutné upřednostnit veřejné investice do výzkumu a inovací, včetně technologického a aplikovaného výzkumu.

                  (28)

                  Pro hospodářské oživení po skončení krize způsobené COVID-19 bude klíčová digitální transformace. Potenciál země v této oblasti dokládá to, jak rychle některé slovinské společnosti na počátku krize zavedly systémy práce z domova a řešení pro on-line obchod. Větší digitalizace obchodních modelů a výrobních procesů by rozšířila tyto změny do více hospodářských odvětví. Slovinsko může stavět na stávajících znalostech a vynikajících kapacitách v robotice, umělé inteligenci a technologii blockchain a na tomto základě podpořit rozšiřování digitalizace do méně pokročilých tradičních odvětví. Opětovné využití široké škály údajů veřejného sektoru, které jsou v současné době k dispozici, by mohlo podpořit inovace a ekonomiku založenou na datech velkého objemu. Zlepšení digitálních dovedností pracovníků by mohlo relativně rychle zvýšit jejich zaměstnatelnost a podpořit hospodářské oživení. Zavedení uživatelsky vstřícných služeb elektronické veřejné správy a digitálních veřejných služeb by pomohlo dále snížit administrativní zátěž pro podniky. Řada on-line veřejných služeb je již k dispozici, aby je však jednotlivci a podniky začali využívat, je třeba zvýšit důvěru lidí v on-line transakce a jejich zabezpečení (např. zavést vnitrostátní elektronický identifikátor, kybernetickou bezpečnost a prvky na ochranu soukromí). Pro rozvoj klíčových sociálních a ekonomických služeb on-line je nezbytné rychlé a spolehlivé širokopásmové připojení (pevné a mobilní), a to i ve venkovských oblastech. Zavedení sítě 5G závisí na včasném přidělení spektra pro 5G.

                  (29)

                  V době omezení volného pohybu osob v důsledku onemocnění COVID-19 bylo běžné vyučování na všech úrovních vzdělávání nahrazeno výukou na dálku. On-line učení vyžaduje odpovídající digitální infrastrukturu, vzdělávací materiály a učitele s potřebnými dovednostmi a podporou, aby mohli vyučovat efektivně. Všichni žáci a studenti, zejména pak zranitelné skupiny včetně osob se zdravotním postižením a osob z venkovských oblastí, musí mít odpovídající přístup k distančnímu učení a přiměřené digitální dovednosti, aby mohli mít z výuky na dálku prospěch. Digitální dovednosti by měly mít ve školních osnovách a programech významnější místo – především proto, aby se zlepšily dovednosti pracovní síly. To by umožnilo širší využívání práce na dálku a digitálních služeb, lepší sladění digitálních dovedností s požadavky trhu práce a začlenění zranitelných skupin, jako jsou starší lidé nebo lidé žijící ve venkovských oblastech.

                  (30)

                  Zatímco doporučení určená Slovinsku v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (31)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Slovinsko plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (32)

                  Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Slovinsko mělo zajistit, aby jeho politiky zůstaly v souladu s doporučeními pro eurozónu pro rok 2020 a byly i nadále koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (33)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovinska, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Slovinsku určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Slovinsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (34)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (9) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Slovinsku v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Zajistit odolnost systému zdravotní a dlouhodobé péče, včetně dostatečných dodávek klíčového zdravotnického materiálu a vyřešení nedostatku zdravotnických pracovníků.

                  2.

                  Zmírnit sociální dopad krize způsobené COVID-19 a její dopad na zaměstnanost, mimo jiné zajištěním přiměřené náhrady příjmů a sociální ochrany a posílením režimů zkrácené pracovní doby a pružného uspořádání práce. Zajistit, aby tato opatření poskytovala odpovídající ochranu pracovníkům s nestandardními smlouvami.

                  3.

                  Pokračovat v rychlém provádění opatření, která zajistí likviditu a financování pro podniky a domácnosti a sníží administrativní zátěž. Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice na podporu hospodářského oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na čistou a účinnou výrobu a využívání energie, environmentální infrastrukturu, udržitelnou dopravu, výzkum a inovace a zavádění sítě 5G. Podporovat digitální kapacitu podniků a posilovat digitální dovednosti, elektronický obchod a elektronické zdravotnictví.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 143.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 103.

         (8)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (9)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 12. března 2021 o rovnosti, začlenění a účasti Romů 2021/C 93/01

text:
               19.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 12. března 2021
      o rovnosti, začlenění a účasti Romů
      (2021/C 93/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 ve spojení s čl. 19 odst. 1 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Směrnice Rady 2000/43/ES (1) stanoví rámec pro boj proti diskriminaci na základě rasy nebo etnického původu v celé Unii v souvislosti se zaměstnáním, vzděláváním, sociální ochranou včetně sociálního zabezpečení a zdravotní péče, sociálními výhodami a přístupem ke zboží a službám, včetně ubytování, a jejich dodávkami. Jedním z účelů tohoto doporučení je přispět k účinnému provádění uvedené směrnice, aniž by byly dotčeny příslušné pravomoci členských států.

                  (2)

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/913/SVV (2) zavazuje členské státy k zajištění trestnosti veřejného podněcování k násilí nebo nenávisti na základě rasy, barvy pleti, náboženského vyznání, původu nebo národnostního či etnického původu a k zajištění toho, aby rasistické a xenofobní pohnutky byly považovány za přitěžující okolnost nebo aby vnitrostátní soudy mohly k těmto pohnutkám přihlédnout při stanovení trestu. Toto doporučení je koncipováno tak, aby posílilo opatření směřující proti nenávistným výrokům, trestným činům z nenávisti a násilí namířeným proti Romům. V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2012/29/EU (3) je cílem tohoto doporučení také prosazovat podporu romských obětí takových trestných činů.

                  (3)

                  Evropský pilíř sociálních práv formuluje zásady a práva, jejichž cílem je podpořit a posílit sociální spravedlnost bez ohledu na pohlaví, rasu nebo etnický původ, náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci. Klíčový význam pro provádění zásad pilíře sociálních práv mají obecná opatření doplněná cílenými opatřeními na ochranu a podporu skupin, které jsou vystaveny vysokému riziku diskriminace či sociálního vyloučení, jako jsou skupiny uvedené v tomto doporučení. Dosažení cílů tohoto pilíře je společným politickým závazkem a společnou odpovědností. Měl by být prováděn na úrovni Unie i na úrovni členských států v souladu s jejich pravomocemi a s řádným přihlédnutím k rozdílné socioekonomické situaci a různorodosti systémů v jednotlivých členských státech, včetně úlohy sociálních partnerů, a s plným respektováním zásady subsidiarity a proporcionality.

                  (4)

                  Toto doporučení rovněž přispívá k udržitelnému rozvoji rovných a inkluzivních demokratických společností v souladu s cíli Organizace spojených národů v oblasti udržitelného rozvoje.

                  (5)

                  Komise předložila Evropskému parlamentu a Radě návrhy nařízení o společných ustanoveních na období 2021–2027, o Evropském sociálním fondu na období 2021–2027 (dále jen „ESF+ na období 2021–2027“) a o Evropském fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti na období 2021–202. Tyto návrhy odkazují na rovnost a nediskriminaci jako na horizontální zásady, které by měly být dodržovány při provádění těchto fondů. Návrh týkající se ESF+ na období 2021–2027 členské státy a Komisi výslovně vyzývá, aby při provádění programů Unie zajišťovaly rovnost a nediskriminaci, a obsahuje také ustanovení o podpoře sociálně-ekonomické integrace státních příslušníků třetích zemí a začlenění marginalizovaných komunit, jako jsou Romové, což souvisí se základní podmínkou vnitrostátního strategického rámce týkajícího se Romů. Než budou tyto návrhy přijaty, přispěje toto doporučení k jejich efektivnímu provádění v budoucnu.

                  (6)

                  Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ bylo silným podnětem pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, jelikož stanovilo společné evropské cíle spočívající ve snížení chudoby a omezení sociálního vyloučení a zvýšení úrovně dosaženého vzdělání a zaměstnanosti. Toto doporučení nabízí konkrétní pokyny, jak zlepšit rovnost, začlenění a účast Romů, bez čehož uvedených cílů nelze dosáhnout.

                  (7)

                  Rada dne 19. května 2011 potvrdila sdělení Komise ze dne 5. dubna 2011 nazvané „Rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020“, v němž Komise vybízí členské státy, aby komplexním způsobem zlepšily sociální a ekonomické začleňování Romů, a určuje cíle v oblastech vzdělávání, zaměstnání, zdravotní péče a bydlení. Navzdory omezením původní koncepce přinesl uvedený rámec významnou přidanou hodnotu, kterou toto doporučení dále rozvíjí, mimo jiné začleněním získaných poznatků při provádění zmíněného rámce.

                  (8)

                  Doporučení Rady ze dne 9. prosince 2013 (4) bylo navrženo s cílem posílit vnitrostátní opatření v oblasti integrace Romů. Rada v něm vyzvala členské státy, aby Komisi každoročně informovaly o veškerých opatřeních přijatých v souladu s doporučením a o pokroku dosaženém při provádění vnitrostátních strategií integrace Romů. Toto doporučení staví na získaných zkušenostech a přezkoumává a rozšiřuje opatření, která je třeba přijmout.

                  (9)

                  Rada ve svých závěrech ze dne 8. prosince 2016 o urychlení procesu integrace Romů vyzvala Komisi, aby provedla podrobné hodnocení rámce EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020 v polovině období a na základě toho navrhla iniciativu pro období po roce 2020. Provedené podrobné hodnocení sice uznává přidanou hodnotu rámce, avšak konstatuje, že Romové v Evropě nadále čelí diskriminaci a sociálnímu a ekonomickému vyloučení.

                  (10)

                  Z uvedeného hodnocení a závěrů, které z něj vyvodily Rada, Evropský parlament a několik celoevropských a vnitrostátních organizací občanské společnosti, vyplývá potřeba obnoveného a posíleného závazku k zajištění rovnosti a začlenění Romů. Tento závazek by měl zajistit zvláštní zaměření na nepřípustnost diskriminace, mimo jiné prostřednictvím boje s protiromským smýšlením – zvláštní formou rasismu vůči Romům – a zaměření na čtyři socioekonomické oblasti, jimiž jsou vzdělávání, zaměstnání, zdravotní péče a bydlení. Je také třeba zohlednit potřeby konkrétních skupin a rozmanitost romské populace, zapojit Romy do přípravy, provádění, monitorování a hodnocení strategií zaměřených na rovnost a začlenění Romů, zlepšit stanovování cílů, shromažďování údajů, monitorování a podávání zpráv a zvýšit citlivost obecných politik k problematice rovnosti a začleňování Romů. Při koncipování opatření by měla být zvláštní pozornost věnována genderovému hledisku.

                  (11)

                  Toto doporučení dále vychází z různých zjištění, která byla již dříve uvedena v příslušných usneseních Evropského parlamentu ze dnů 15. dubna 2015 a 12. února 2019, závěrech Rady ze dne 8. prosince 2016 a ve výročních zprávách Komise od roku 2013.

                  (12)

                  V návaznosti na „rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020“ přijala Komise dne 7. října 2020 balíček opatření, který obsahuje návrh tohoto doporučení a sdělení nazvané „Unie rovnosti: strategický rámec EU pro rovnost, začlenění a účast Romů“ (dále jen „sdělení Komise ze 7. října 2020“). Sdělení Komise ze 7. října 2020 stanoví cíle na úrovni Unie a v relevantních případech i cíle a minimální závazky pro všechny členské státy, které budou případně doplněny o dodatečné vnitrostátní úsilí a podporu Unie v závislosti na vnitrostátním kontextu a velikosti romské populace. Z nejnovějších údajů vyplývá, že šest z deseti Evropanů je stále přesvědčeno, že diskriminace Romů je v jejich zemi rozšířená, zatímco více než šest z deseti Evropanů se shodlo, že by lepší začlenění Romů mohlo společnosti prospět (5). Zastřešujícím cílem tohoto doporučení je přispět k podpoře rovnosti a boji proti vyloučení Romů, a to s jejich aktivní účastí.

                  (13)

                  Během pandemie COVID-19 byly vyloučené a znevýhodněné romské komunity vystaveny závažným negativním zdravotním i socioekonomickým dopadům, jež zhoršují stávající nerovnosti dále a zvyšují riziko chudoby a sociálního vyloučení. Toto doporučení se zasazuje o omezení strukturálních nerovností, jimž Romové čelí, tím, že se v relevantních případech bude řešit omezený přístup Romů k čisté vodě, hygienickým zařízením a zdravotnickým službám, včetně služeb v oblasti očkování, a chybějící zařízení a digitální dovednosti, které by Romům umožnily aktivně se zapojit do společnosti, včetně do distančního vzdělávání, a bude odstraněna vysoká míra ekonomické nejistoty a přelidněných domácností, segregovaných osad či táborů.

                  (14)

                  V souvislosti s narůstajícím populismem a rasismem v Unii (6) vyvstává nutnost zaměřit se na předcházení diskriminaci a boj proti ní, a to bojem s protiromským smýšlením, jež je základní příčinou diskriminace a vyloučení a faktorem, který je dále zhoršuje. Akční plán EU proti rasismu na období 2020–2025 ze dne 18. září 2020 stanoví celou škálu konkrétních opatření pro boj proti rasismu. Protiromské smýšlení je neobyčejně rozšířenou (7) formou rasismu, která má původ v tom, jak většinová společnost vnímá osoby, které jsou považovány za „cikány“, a jedná s nimi v procesu historického „distancování se“ (8), který se zakládá na stereotypech a negativních postojích, jež někdy mohou být neúmyslné nebo nevědomé (9).
                  Evropský parlament používá pojem „anticiganismus“ ve svých zprávách a usneseních ze dnů 28. dubna 2005, 15. dubna 2015, 25. října 2017 a 12. února 2019. Tento jev, také známý jako protiromský rasismus či romofobie, uznalo i několik mezinárodních organizací a organizací občanské společnosti. Ve svých závěrech ze dne 8. prosince 2016 uznala Rada nutnost „potírat všechny formy rasismu vůči Romům, jež jsou někdy označovány jako protiromské smýšlení, neboť jsou hlavní příčinou jejich sociálního vyloučení a diskriminace“. Dne 8. října 2020 přijala Mezinárodní aliance pro připomínku holokaustu (IHRA) právně nezávaznou definici (10) protiromského smýšlení / protiromské diskriminace.

                  (15)

                  V případě zacílení na romskou populaci je důležité si uvědomit specifické potřeby či slabiny určitých skupin (11), například romských žen, mladých Romů, romských dětí, LGBTI Romů, starších Romů, Romů se zdravotním postižením, romských státních příslušníků třetích zemí či Romů bez státní příslušnosti nebo Romů pohybujících se po území Unie. Toto doporučení proto přihlíží k tomu, že je důležité řešit vícenásobnou diskriminaci. (12)

                  V souladu se závěry Rady ze dne 8. prosince 2016 navrhuje také opatření k lepší ochraně a začlenění romských dětí, které jsou obzvláště vystaveny diskriminaci a segregaci. Zabývá se také vytvářením příležitostí a využíváním nevyužitého potenciálu mladých Romů posílením jejich aktivní účasti v programech a opatřeních zacílených na mladé lidi, jako jsou ty uvedené ve sdělení Komise ze dne 1. července 2020 nazvaném „Podpora zaměstnanosti mladých lidí: most k pracovním místům pro příští generaci“.

                  (16)

                  Při zohlednění rozmanitosti romské populace se pojem „Romové“ používá jako zastřešující pojem k označení řady různých skupin romského původu, jako jsou Romové, Sintové, Kalé, Cikáni, Romaničelové a Beášové/Rudari. Patří sem také skupiny jako Aškalijové, Egypťané, východní skupiny (včetně Domů, Lomů, Romů a Abdalů) a kočovné populace včetně etnických Travellerů, Jenišů nebo ostatních skupin označovaných správním pojmem „Gens du voyage“, jakož i osoby, které se považují za Cikány, aniž by byly popřeny specifické charakteristické rysy těchto skupin.

                  (17)

                  V kontextu mobility uvnitř Unie je nezbytné respektovat právo na volný pohyb občanů Unie a podmínky jeho výkonu. Ty zahrnují vlastnictví dostatečných prostředků a zdravotní pojištění, kterým jsou kryta všechna rizika, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (13). Současně je nezbytné usilovat o zlepšení životních podmínek Romů a provádět opatření na podporu jejich ekonomického a sociálního začlenění v členských státech původu i v členských státech pobytu.

                  (18)

                  Přestože by si členské státy měly volit vlastní metody monitorování, včetně vhodných metod pro shromažďování údajů a s přihlédnutím ke skutečnosti, že shromažďování informací týkajících se etnické příslušnosti je citlivou záležitostí a v některých členských státech není možné, toto doporučení zdůrazňuje význam shromažďování údajů jakožto nezbytného podkladu pro koncipování opatření, jež účinně zlepšují situaci romské populace, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (14) a s Pokyny ke zlepšení shromažďování a využívání údajů o rovnosti, které v roce 2018 zveřejnila podskupina skupiny na vysoké úrovni pro otázky nediskriminace, rovnosti a rozmanitosti zaměřená na údaje o rovnosti (15). Toto doporučení rovněž uznává význam ukazatelů coby metody monitorování. Sdělení Komise ze 7. října 2020 vysvětluje, že členské státy si mohou zvolit ukazatele ze souboru ukazatelů k měření rovnosti, začlenění a účasti Romů, který společně sestavily Agentura Evropské unie pro základní práva, Komise a členské státy.

                  (19)

                  Toto doporučení se výslovně zaměřuje na opatření na podporu rovnosti, začlenění a účasti Romů, aniž by byly vyloučeny jiné znevýhodněné skupiny. Tato opatření by měla ve srovnatelných situacích vycházet ze stejných zásad. V této souvislosti jsou společné základní zásady týkající se začleňování Romů stále relevantní (16). Opatření by měla problematiku rovnosti, začleňování a účasti Romů zohledňovat rovněž v rámci politických iniciativ Unie a členských států, přičemž by měla být zvláštní pozornost věnována průřezovosti a genderovému rozměru. Sdělení „Komise ze 7. října 2020 obsahuje další pokyny pro plánování a provádění vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů.

                  (20)

                  Jedním z účelů tohoto doporučení je potvrdit dlouhodobý závazek k plnění společných cílů v oblasti rovnosti, začleňování a účasti Romů a poskytnout obnovené a posílené pokyny stanovením opatření, která mohou členské státy za účelem plnění zmíněných cílů přijmout.

                  (21)

                  Toto doporučení plně respektuje zásadu subsidiarity a primární odpovědnost členských států v této oblasti. Nejsou jím dotčeny zásady vnitrostátního procesního práva ani právní tradice členských států. Společný, avšak diferencovaný přístup by měl být uplatňován s náležitým ohledem na vnitrostátní podmínky, jako je počet a podíl Romů v celkové populaci, všeobecný hospodářský kontext, specifické charakteristické rysy cílových skupin obyvatel v každém členském státě a možnost zavést politiky zaměřené na konkrétní etnickou skupinu. Vnitrostátní přístupy a relevantní opatření na podporu začleňování, rovnosti a účasti Romů by měly být přizpůsobeny specifickým podmínkám a potřebám přímo v terénu, mezi něž patří potřeba řešit problematiku znevýhodněných skupin, jako jsou Romové, v širším kontextu, a měly by být zvoleny v souladu s těmito podmínkami a potřebami. Obecná opatření by měla být koncipována tak, aby zajišťovala účinný dosah ve vztahu k Romům.

                  (22)

                  Vnitrostátní strategický rámec týkající se Romů odkazuje na vnitrostátní strategie týkající se Romů nebo integrované soubory politických opatření v širším sociálně-ekonomickém kontextu, které jsou z hlediska rovnosti, začlenění a účasti Romů relevantní,

            DOPORUČUJE:

                  1.

                  Členské státy by v rámci svých širších politik sociálního začleňování zaměřených na zlepšení situace Romů měly přijmout vnitrostátní strategické rámce týkající se Romů a oznámit je Evropské komisi nejlépe do září 2021. V souladu s vnitrostátním a unijním právem, dostupnými zdroji a vnitrostátními podmínkami by členské státy měly ve vhodných případech posoudit relevantnost opatření stanovených v tomto doporučení ve vztahu k vnitrostátnímu kontextu a provádět je přiměřeným a selektivním způsobem v úzké spolupráci se všemi relevantními zúčastněnými stranami. Členské státy se vybízejí k tomu, aby se při posuzování relevantnosti řídily dobrovolnými minimálními závazky a v závislosti na vnitrostátním kontextu i případným dodatečným úsilím, jak je stanoveno ve sdělení „Unie rovnosti: strategický rámec EU pro rovnost, začlenění a účast Romů“.

         Horizontální cíle: rovnost, začlenění a účast

                  2.

                  Členské státy by měly sjednotit úsilí o přijetí a provádění opatření na podporu rovnosti a účinně předcházet diskriminaci, protiromskému smýšlení a sociálnímu a ekonomickému vyloučení a jejich základním příčinám a bojovat proti nim. Toto úsilí by mělo zahrnovat opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              účinně bojovat proti přímé a nepřímé diskriminaci, a to i proti obtěžování, protiromskému smýšlení, stereotypům, protiromským a nenávistným výrokům, trestným činům a násilí z nenávisti vůči Romům, včetně podněcování k nim, jak online, tak offline, a to zejména v souvislosti s provedením, uplatňováním a prosazováním směrnice 2000/43/ES, rámcového rozhodnutí 2008/913/SVV a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU (17);

                              b)

                              vyvinout a podporovat komplexní systém podpory pro oběti v souladu se směrnicí 2012/29/EU a poskytovat pomoc romským obětem trestných činů z nenávisti a diskriminace;

                              c)

                              potírat vícenásobnou a strukturální (18) diskriminaci Romů, a zvláště romských žen, mladých Romů, romských dětí, LGBTI Romů, starších Romů, Romů se zdravotním postižením, Romů bez státní příslušnosti a Romů pohybujících se po území Unie (19);

                              d)

                              zvyšovat povědomí o skutečnosti, že snaha potírat diskriminační postupy je provázaná se snahou řešit protiromské smýšlení a sociální a ekonomické vyloučení v rámci společného úsilí o podporu plnění obecnějšího cíle dosažení rovnosti;

                              e)

                              analyzovat a uznat existenci protiromského smýšlení a diskriminace Romů a zvyšovat informovanost o těchto jevech, jejich různých formách a jejich škodlivých následcích prostřednictvím médií, školních osnov a dalších prostředků a například také zvyšováním informovanosti úředníků a jiných zúčastněných stran o potřebě tyto jevy identifikovat a řešit;

                              f)

                              podporovat multikulturní činnosti a kampaně ve školách zaměřené na zvyšování informovanosti;

                              g)

                              podporovat informovanost o romských kulturách, jazyku a historii, včetně památky romských obětí holokaustu a procesů usmíření ve společnosti, mimo jiné prostřednictvím činností zaměřených na odpovídající odbornou přípravu učitelů a koncipování vhodných školních osnov, jelikož toto povědomí má zásadní význam pro omezení předsudků a protiromského smýšlení coby významných příčin diskriminace;

                              h)

                              podporovat pozitivní narativy o Romech, vzorové příklady Romů a lepší porozumění problémům, jimž Romové čelí, mimo jiné podporou setkávání různých skupin obyvatelstva a mezikulturního učení.

                  3.

                  Členské státy by měly bojovat proti mimořádně vysoké míře ohrožení chudobou a materiální a sociální deprivaci romské populace s cílem účinně podpořit začlenění, rovnost a účast Romů. V relevantních případech by měly členské státy uplatňovat integrovaný přístup zaměřený na všechny relevantní oblasti politiky. Tohoto úsilí by mohlo být dosaženo opatřeními, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              zajistit odpovídající investice do lidského kapitálu, rozvoje infrastruktury a bydlení, jakož i do politik sociální soudržnosti, a zlepšit zacílenost těchto investic;

                              b)

                              zajistit přístup znevýhodněných Romů k přiměřeným systémům sociální ochrany, včetně podpory příjmů, věcných dávek a poskytování služeb;

                              c)

                              kombinovat podporu příjmů s aktivačními opatřeními na podporu účasti na trhu práce a s podporou zaměstnanosti, zejména u romských žen a Romů pohybujících se po území Unie; poskytovat informace o stávajících právních požadavcích na způsobilost k pobírání dávek doprovázených aktivačními a podpůrnými službami;

                              d)

                              zajistit, aby byla zvláštní pozornost věnována předcházení dětské chudobě a jejímu potírání, například přijetím účinných vnitrostátních opatření, která zohledňují mechanismy přispívající k vícegenerační chudobě a potřebu podporovat romské děti a jejich rodiny v souvisejících oblastech zaměstnání, sociálních služeb, vzdělávání a předškolního vzdělávání a péče, zdravotní péče, bydlení a přístupu k základním službám, výživy a přístupu k volnočasovým aktivitám;

                              e)

                              podporovat finanční gramotnost mladých dospělých a rodin, včetně lepších rozhodovacích a plánovacích dovedností, v rámci opatření zaměřených na posílení postavení a finanční začlenění.

                  4.

                  Členské státy by měly ve vhodných případech posílit smysluplnou účast Romů, včetně žen, dětí, mladých lidí, starších osob a osob se zdravotním postižením, a konzultace s nimi s cílem účinně podpořit rovnost a nepřípustnost diskriminace Romů. Součástí tohoto úsilí by měla být opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              podporovat aktivní občanství prosazováním sociální, ekonomické, politické, kulturní a občanské účasti, zejména romských žen a mladých lidí;

                              b)

                              podporovat budování kapacit a vedení v romské občanské společnosti, aby se Romové mohli zapojit do všech fází politického cyklu a veřejného života obecně;

                              c)

                              podporovat zaměstnávání Romů ve veřejných a soukromých institucích s cílem podpořit rozmanitost a odborné znalosti v politickém procesu a poskytovat pozitivní vzory;

                              d)

                              zvyšovat informovanost o lidských právech a právech a povinnostech občanů mezi členy znevýhodněných romských komunit;

                              e)

                              koordinovat zdroje, sítě a odborné znalosti napříč odvětvími s cílem zvýšit zapojení mladých Romů do rozhodovacích procesů a přispět k posílení jejich vůdčích schopností.

         Odvětvové cíle

         Přístup ke kvalitnímu inkluzivnímu vzdělávání v hlavním vzdělávacím proudu

                  5.

                  Členské státy by měly zajistit, aby všichni Romové měli skutečně rovný přístup ke všem formám a stupňům vzdělávání, od předškolního vzdělávání a péče o děti po terciární vzdělání, včetně vzdělávání druhé šance, vzdělávání dospělých a celoživotního učení, a aby se jich mohli účastnit.

                  6.

                  Členské státy by měly zlepšit rovný přístup ke kvalitnímu a inkluzivnímu vzdělávání romských žáků, a prostřednictvím opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              předcházet a bránit veškerým formám segregace ve vzdělávání a zajistit, aby byl podporován potenciál všech žáků;

                              b)

                              předcházet a bránit nesprávnému diagnostikování, které vede k nevhodnému umisťování romských žáků do škol pro vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami, a zajistit, aby bylo umisťování do těchto škol založeno na transparentním a zákonném postupu;

                              c)

                              poskytovat účinné metody pro uznávání a nápravu minulých křivd v oblasti vzdělávání, včetně segregace, nevhodného umisťování romských žáků do zvláštních škol a nerovného zacházení;

                              d)

                              podporovat rovnost, inkluzivnost a rozmanitost ve vzdělávacím systému a ve třídách, a to například prostřednictvím programů profesního rozvoje, mentorování a činností vzájemného učení;

                              e)

                              pobízet k účinnému zapojení rodičů do vzdělávání romských žáků a posilovat vazby mezi školami a místními komunitami, mimo jiné prostřednictvím mediátorů a pedagogických asistentů;

                              f)

                              podporovat rovnou účast a aktivní zapojení všech žáků, včetně dětí se zdravotním postižením, do běžných vzdělávacích činností a procesů;

                              g)

                              potírat šikanu a obtěžování ve školách, online i offline, s cílem chránit všechny žáky, včetně Romů;

                              h)

                              zvyšovat povědomí učitelů a jiných zaměstnanců škol o romské historii, romských kulturách a o metodách rozpoznávání a potírání diskriminace a jejích základních příčin, včetně protiromského smýšlení a nevědomých předsudků, a o důležitosti nediskriminačního vzdělávání a účinného rovného přístupu k vzdělávání v hlavním vzdělávacím proudu;

                              i)

                              podporovat snahu zajistit, aby romští žáci získávali dovednosti v souladu se stávajícími a budoucími potřebami trhu práce.

                  7.

                  Členské státy by měly usilovat o překonání veškeré diskriminace, nerovnosti a znevýhodnění, pokud jde o vzdělávací příležitosti, výsledky a dosažené vzdělání, a to v relevantních případech prostřednictvím opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              zajistit přístup ke kvalitnímu předškolnímu vzdělávání a péči se zvláštním zaměřením na začlenění romských dětí v raném věku, včetně znevýhodněných romských dětí;

                              b)

                              poskytovat individualizovanou podporu a mediaci jako kompenzaci jazykových a kognitivních rozdílů a rozdílů ve vzdělání, v úzké spolupráci s rodinami romských žáků, a podporovat vzdělávání druhé šance a vzdělávání dospělých;

                              c)

                              předcházet předčasnému ukončování školní docházky a opouštění vzdělávacího systému na všech úrovních vzdělávání, a to i se zvláštním zaměřením na romské dívky, (20) například prostřednictvím spolupráce mezi školami, mediátory a službami sociální ochrany;

                              d)

                              uznávat zranitelnost dětí rodičů, kteří odešli do zahraničí, a poskytovat jim přednostní přístup k mimoškolním programům a individualizované podpoře;

                              e)

                              zvýšit sociální mobilitu Romů, například prostřednictvím pozitivních kroků, zvláštních stipendií pro odborné, středoškolské a vysokoškolské vzdělávání a odbornou přípravu učitelů a profesního poradenství;

                              f)

                              zajistit plynulý přechod mezi jednotlivými úrovněmi vzdělávání a podporovat dokončování vyššího sekundárního a terciárního vzdělávání, mimo jiné pomocí programů poskytujících profesní poradenství, mentorování a finanční podporu;

                              g)

                              podporovat účast na neformálním učení a mimoškolních aktivitách, včetně aktivit mládeže, sportovních a kulturních aktivit v rámci zdravotní a občanské výchovy a dalších aktivit, které posilují seberozvoj, psychickou odolnost a tělesnou a duševní pohodu;

                              h)

                              v relevantních případech podporovat získávání digitálních dovedností, širokopásmové připojení, odpovídající digitální infrastrukturu a zajištění vyučovacích pomůcek k distančnímu vzdělávání ve formálním i v neformálním vzdělávacím prostředí s cílem zabránit digitálnímu vyloučení socioekonomicky znevýhodněných žáků, jejich učitelů a rodičů a zajistit dosah k romským žákům, včetně těch, kteří žijí ve venkovských a segregovaných oblastech.

         Přístup ke kvalitnímu a udržitelnému zaměstnání

                  8.

                  Členské státy by měly prosazovat účinný rovný přístup Romů, a zejména mladých Romů, ke kvalitnímu a udržitelnému zaměstnání, a to v relevantních případech prostřednictvím opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              oslovit mladé Romy (21) s cílem zvýšit jejich informovanost o dostupných, pokud možno integrovaných službách zaměstnanosti a sociálních službách, a spojovat je s těmito službami;

                              b)

                              řešit potřeby mladých nezaměstnaných a neaktivních Romů tím, že se jim přizpůsobí individualizované, ucelené akční plány, které berou v potaz jejich preference a motivaci, překážky a nevýhody, jakož i důvody jejich nezaměstnanosti či neaktivity;

                              c)

                              podporovat první pracovní zkušenosti, umístění do zaměstnání, učňovskou přípravu a profesní rozvoj;

                              d)

                              usnadňovat přechod od vzdělávání k zaměstnání prostřednictvím coachingu, mentorství, odborného vzdělávání, stáží, podnikatelských inkubátorů a duálního vzdělávání;

                              e)

                              podporovat Romy v získávání digitálních dovedností, aby byli lépe připraveni na poptávku na trhu práce a mohli využívat příležitosti každodenního života pomocí stávajících i nových digitálních nástrojů a trendů;

                              f)

                              podporovat profesní přípravu na pracovišti, rozvoj dovedností, získávání a aktualizaci odborných kvalifikací a vzdělávání druhé šance;

                              g)

                              podporovat skutečně rovný přístup k samostatné výdělečné činnosti a podnikání, včetně sociálního podnikání, prostřednictvím cílené podpory;

                              h)

                              podporovat rovný přístup k zaměstnávání ve veřejném i soukromém sektoru prostřednictvím opatření, jako jsou pozitivní kroky a režimy podpory pro zaměstnavatele, a zlepšit přístup ke službám zaměstnanosti, včetně aktivních politik na trhu práce;

                              i)

                              podporovat mobilitu na trhu práce, zejména pro osoby žijící ve venkovských a segregovaných oblastech s omezenými pracovními příležitostmi;

                              j)

                              potírat, omezovat a odstraňovat diskriminaci intenzivnějším zvyšováním informovanosti o nediskriminačním zaměstnávání a přístupu k zaměstnání a aktivačních opatřeních a školit zaměstnavatele o metodách rozpoznávání a řešení diskriminace a jejích základních příčin, včetně protiromského smýšlení a nevědomých předsudků.

         Zdraví a přístup ke kvalitní zdravotní péči a sociálním službám

                  9.

                  Členské státy by měly zajistit účinný rovný přístup ke kvalitním službám zdravotní péče a sociálním službám bez překážek, zejména pro skupiny, které jsou nejvíce ohroženy nebo žijí v marginalizovaných či odlehlých lokalitách, v relevantních případech prostřednictvím opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              podporovat a usnadnit rovný přístup:

                                          i)

                                          romských žen ke kvalitním zdravotním prohlídkám, screeningu, předporodní a poporodní péči, poradenství a pomoci při plánování rodičovství, jakož i k péči o sexuální a reprodukční zdraví, jak je obecně zajišťují vnitrostátní služby zdravotní péče;

                                          ii)

                                          romských žen ke službám podpory pro oběti genderově podmíněného násilí;

                                          iii)

                                          romských dětí ke kvalitní primární zdravotní péči, včetně programů primární prevence, například očkování;

                                          iv)

                                          zranitelných skupin Romů, například starších Romů, Romů se zdravotním postižením, LGBTI Romů, Romů pohybujících se po území Unie, romských příslušníků třetích zemí a Romů bez státní příslušnosti, ke kvalitní zdravotní péči;

                              b)

                              zvyšovat informovanost Romů o primárních preventivních opatřeních, jako jsou programy na podporu zdravého životního stylu a prevenci zneužívání návykových látek, a zlepšit přístup ke službám v oblasti duševního zdraví, v relevantních případech i pomocí mediace podpory zdraví;

                              c)

                              předcházet diskriminaci Romů a bojovat proti ní zvyšováním informovanosti o nediskriminačním poskytování zdravotní péče a přístupu ke zdravotní péči a odbornou přípravou zdravotníků, studentů medicíny a zdravotnických mediátorů, pokud jde o metody rozpoznávání a řešení diskriminace a jejích základních příčin, včetně protiromského smýšlení a nevědomých předsudků;

                              d)

                              bojovat proti digitálnímu vyloučení všech Romů v přístupu ke službám zdravotní péče, mimo jiné překlenutím propasti v oblasti digitálních dovedností potřebných k přístupu ke zdravotním informacím;

                              e)

                              předcházet segregaci v oblasti zdravotnických služeb a odstraňovat ji;

                              f)

                              zajistit uznávání a nápravu minulých křivd v oblasti zdravotní péče, včetně nucené, pod nátlakem provedené a jinak nedobrovolné sterilizace romských žen;

                              g)

                              podporovat rovný přístup Romů ke studiu medicíny a povzbuzovat nábor Romů jako zdravotníků a zdravotních mediátorů, zejména v regionech s významným podílem romské populace;

                              h)

                              bojovat proti potenciálním propuknutím nákaz v marginalizovaných nebo odlehlých lokalitách a předcházet jim;

                              i)

                              zajistit přístup Romů ke službám poskytovaným na úrovni komunity a rodiny pro osoby se zdravotním postižením, starší osoby a děti bez rodičovské péče, například služby týkající se rozvoje, sociální bydlení, centra denní péče pro osoby se zdravotním postižením nebo sítě pěstounů;

                              j)

                              předcházet institucionalizaci a podporovat přechod od ústavní péče k péči poskytované na úrovni komunity a rodiny, a to prostřednictvím podpory rodin v nejisté situaci, například formou poradenských služeb a finančních pobídek, distribuce potravinové pomoci, služeb v oblasti asistovaného bydlení a rozvoje;

                              k)

                              podporovat výměnu a přenos osvědčených postupů v souvislosti s veřejným zdravím pro Romy, například využitím rámce Komise a členských států v oblasti veřejného zdraví v Řídicí skupině pro podporu zdraví, prevenci chorob a zvládání nepřenosných nemocí;

                              l)

                              podporovat výzkum a prevenci nemocí, které jsou častější u osob ohrožených chudobou.

         Přístup k adekvátnímu desegregovanému bydlení a základním službám

                  10.

                  Členské státy by měly zajistit rovné zacházení s Romy, pokud jde o přístup k adekvátnímu desegregovanému bydlení a základním službám, a to i prostřednictvím opatření, jako jsou opatření umožňující:

                              a)

                              zajistit přístup k základním službám – jako je kohoutková voda, bezpečná a čistá pitná voda (22), odpovídající hygienické podmínky, služby týkající se sběru odpadu a nakládání s ním, environmentální služby, elektřina, plyn, doprava, finanční služby a digitální komunikace – a fyzické infrastruktuře díky zajištění kontinuity základních veřejných služeb, a to za normálních okolností i během pandemií, ekologických katastrof a jiných krizí;

                              b)

                              monitorovat jakoukoli prostorovou segregaci, předcházet jí a bojovat proti ní a prosazovat desegregaci vypracováním konkrétních plánů řešení problémů s bydlením se zapojením místních komunit a dotčených romských komunit;

                              c)

                              podporovat a posilovat veřejné orgány obecně odpovědné za bydlení, základní služby a normy v oblasti životního prostředí, jakož i další relevantní subjekty v těchto oblastech, například tím, že jim poskytnou nezbytné pravomoci a zdroje k mapování potřeb bydlení, monitorování segregace a provádění komplexních regulačních nebo podpůrných opatření v případech, kdy je to zapotřebí;

                              d)

                              předcházet nucenému vystěhovávání prosazováním včasného varování a mediace, organizovat podporu pro osoby, jimž vystěhování hrozí, a v nezbytných případech zajišťovat vhodné náhradní bydlení, se zvláštním zaměřením na rodiny;

                              e)

                              zlepšit životní podmínky Romů a předcházet negativnímu dopadu expozice znečištění a kontaminaci na zdraví a řešit ho;

                              f)

                              poskytovat Romům bez domova sociální podporu a přístup k běžným službám;

                              g)

                              zajistit rovný přístup k pomoci v oblasti bydlení a zohledňovat specifické potřeby jednotlivců a rodin;

                              h)

                              podporovat programy integrovaného bydlení zaměřené na marginalizované Romy prostřednictvím opatření, jako je kombinace mikroúvěrů na stavbu a údržbu bydlení s programy finanční gramotnosti a spoření, odbornou přípravou v oblasti stavebnictví a aktivačními opatřeními;

                              i)

                              podporovat výstavbu a provoz tábořišť pro Travellery.

         Partnerství a institucionální kapacity

         Zapojení a podpora národních kontaktních míst pro Romy

                  11.

                  Členské státy by měly národním kontaktním místům pro Romy poskytnout odpovídající potřebné zdroje, zaměstnance a institucionální autoritu a zmocnit je k tomu, aby mohla účinně koordinovat a monitorovat vnitrostátní politiky týkající se rovnosti, začlenění a účasti Romů, včetně dosahu na místní úroveň.

                  12.

                  Členské státy by měly národním kontaktním místům pro Romy umožnit usnadňování zapojení romské občanské společnosti do přípravy, provádění, monitorování a přezkumu vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů a místních akčních plánů, a to prostřednictvím reformovaných postupů vnitrostátních romských platforem.

                  13.

                  Členské státy by měly zajistit, aby byla národní kontaktní místa pro Romy zapojena do navrhování politik sociálního začleňování a univerzálních služeb s cílem zvýšit jejich relevanci pro Romy a dosah, který nabízejí, a to v relevantních případech i při rozhodování o programování a monitorování unijních finančních prostředků.

         Zapojení orgánů pro podporu rovného zacházení

                  14.

                  Členské státy by měly v mezích svých vnitrostátních právních rámců podporovat orgány pro prosazování rovného zacházení (dále jen „orgány pro rovné zacházení“), aby tyto orgány mohly v mezích svých mandátů fungovat účinně a nezávisle a spolupracovat se všemi relevantními subjekty, včetně národních kontaktních míst pro Romy, veřejných orgánů, organizací občanské společnosti a soukromého sektoru. V rámci této podpory by orgánům pro rovné zacházení mělo být ve vhodných případech umožněno:

                              a)

                              zabývat se případy diskriminace, nenávistných výroků a trestných činů z nenávisti a usilovat o strategická řízení před soudy a správními orgány;

                              b)

                              řešit nedostatečné oznamování případů diskriminace, nenávistných výroků a trestných činů z nenávisti a zvyšovat informovanost Romů o jejich právech;

                              c)

                              provádět výzkum v oblasti rovnosti a diskriminace Romů a shromažďovat v této souvislosti údaje;

                              d)

                              budovat kapacity romské občanské společnosti a spolupracovat s ní s důrazem na přístup ke spravedlnosti a prosazování právních předpisů týkajících se rovnosti;

                              e)

                              poskytovat pokyny a odbornou přípravu pro širokou veřejnost a veřejné i soukromé organizace.

                  15.

                  Členské státy by měly umožnit, aby orgány pro rovné zacházení byly v relevantních případech úzce zapojeny do přípravy, provádění, monitorování a přezkumu vnitrostátních strategických rámců pro rovnost, začlenění a účast Romů a příslušných programů financování Unie a účinně k nim přispívaly, mimo jiné tím, že:

                              a)

                              budou využívat poradenství orgánů pro rovné zacházení ohledně standardů pro provádění vnitrostátních strategických rámců s cílem zajistit při jejich přípravě a provádění větší důraz na předcházení diskriminaci a boj proti ní, mimo jiné prostřednictvím potírání protiromského smýšlení, včetně snahy o odstranění strukturální diskriminace;

                              b)

                              umožní, aby byly orgány pro rovné zacházení zapojeny do struktur zřízených za účelem dohledu nad prováděním, monitorováním a přezkumem vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů a do výborů pověřených monitorováním příslušných fondů Unie.

         Mobilizace místních a regionálních zúčastněných stran

                  16.

                  Členské státy by měly v relevantních případech zapojit regionální a místní orgány a místní občanskou společnost do přípravy, provádění, monitorování a přezkumu vnitrostátních strategických rámců.

                  17.

                  Členské státy by měly vybízet regionální a místní orgány, aby v rámci svých pravomocí vypracovávaly nebo aktualizovaly své místní akční plány, plány desegregace nebo strategické rámce pro rovnost, začlenění a účast Romů. Tyto místní plány nebo strategické rámce by měly v co největší míře zahrnovat opatření, výchozí a referenční hodnoty, měřitelné cíle a přidělování finančních prostředků.

                  18.

                  Členské státy by měly zajistit spolupráci mezi ústředními a místními orgány při přípravě a provádění programů financování Unie relevantních z hlediska předcházení diskriminaci Romů a boje proti ní s cílem zajistit zohlednění problematiky rovnosti, začlenění a účasti Romů v průběhu přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programů a zlepšit směrování unijních finančních prostředků na místní úroveň.

                  19.

                  Členské státy by měly prosazovat inkluzivnost a rozmanitost vhodnými opatřeními, jako jsou pozitivní opatření s cílem zajistit rovný přístup Romů k zaměstnání ve veřejných institucích na místní a regionální úrovni.

                  20.

                  Členské státy by měly podporovat posilování postavení romských žen a mužů a uznat jejich zastoupení na místní úrovni.

         Spolupráce s občanskou společností

                  21.

                  Členské státy by měly prosazovat sociální inovace, partnerství a spolupráci mezi orgány veřejné moci a romskou a proromskou občanskou společností.

                  22.

                  Členské státy by měly plně využívat vnitrostátní romské platformy a jakékoli jiné prostředky spolupráce a dialogu v rámci členských států s cílem transparentně a inkluzivně zapojit romskou a proromskou občanskou společnost a další zúčastněné strany do přípravy, provádění, monitorování a přezkumu vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů a místních akčních plánů.

                  23.

                  Členské státy by měly podporovat občanskou společnost při monitorování a oznamování trestných činů z nenávisti, nenávistných výroků a dalších trestných činů namířených proti Romům a pomáhat obětem při oznamování těchto činů a výroků.

                  24.

                  Členské státy by měly zajistit financování na podporu plurality a nezávislosti romské a proromské občanské společnosti, včetně organizací romské mládeže, aby jim jakožto nezávislým hlídacím organizacím umožnily monitorovat vnitrostátní strategické rámce týkající se Romů a podávat zprávy o nich a zachovat svou administrativní kapacitu.

                  25.

                  Členské státy by měly zapojit občanskou společnost a romské komunity v průběhu celého programového cyklu unijních fondů na celostátní, regionální i místní úrovni, a to i v pozici členů příslušných monitorovacích výborů unijních fondů.

                  26.

                  Členské státy by měly podporovat budování kapacit a rozvíjení vůdčích schopností v rámci romské občanské společnosti, včetně organizací mládeže, aby se dotčené subjekty a organizace mohly zapojit do všech fází politického cyklu a veřejného života obecně.

                  27.

                  Členské státy by měly podporovat meziodvětvovou činnost a širší aliance pro rovnost a začleňování, a zapojit tak orgány veřejné správy, občanskou společnost, podniky a průmysl, akademickou obec a výzkumné pracovníky. To by mohlo vést ke společným opatřením subjektů, které podporují genderovou rovnost, bojují proti rasismu, diskriminaci na základě rasy nebo etnického původu, xenofobii a související nesnášenlivosti nebo hájí práva dětí, starších osob, Romů, LGBTI osob, osob se zdravotním postižením, žadatelů o azyl, uprchlíků a jiných migrantů a osob bez státní příslušnosti.

         Nadnárodní spolupráce

                  28.

                  Členské státy by měly zintenzivnit spolupráci a vzájemné učení ohledně nejúčinnějších způsobů, jak problematiku rovnosti, začlenění a účasti Romů zohledňovat při provádění všech relevantních významných iniciativ Unie.

                  29.

                  Členské státy by měly posílit nadnárodní partnerství a výměny tím, že budou podporovat síť národních kontaktních míst pro Romy, síť EURoma a Evropskou platformu pro začleňování Romů.

                  30.

                  Někteří občané z řad Romů pohybujících se po území Unie, kteří se usadí nebo dočasně pobývají v jiném členském státě, než je členský stát jejich původu, a to i s cílem využít sezónních nebo krátkodobých pracovních příležitostí, jsou ve zranitelném postavení. Členské státy by měly v relevantních případech podporovat vytváření vhodných forem nadnárodní spolupráce na celostátní, regionální nebo místní úrovni, včetně dvoustranných nebo mnohostranných projektů a dohod, a aktivní účast na nich, přičemž by měly respektovat právní rámec Unie a platné vnitrostátní právo. Součástí tohoto úsilí by mohla být například spolupráce v otázkách týkajících se přístupu ke vzdělávání, zkušeností a výsledků romských dětí a potřeb a problémů na úrovni obcí. Tato spolupráce by měla zahrnovat účast Romů samotných.

         Financování

                  31.

                  Členské státy, zejména ty, které čelí závažnějším problémům souvisejícím s rovností, začleněním a účastí Romů nebo v nichž žijí větší romské komunity, by měly plně a optimálně využívat obecné a cílené unijní a vnitrostátní fondy relevantní z hlediska boje s diskriminací Romů a jejího řešení, což může zahrnovat výběr specifických cílů podpory sociálního a ekonomického začlenění znevýhodněných skupin a marginalizovaných komunit, jako jsou Romové (23), a zajištění účinné koordinace unijních a vnitrostátních zdrojů financování relevantních z hlediska rovnosti a sociálního a ekonomického začlenění Romů.

                  32.

                  Členské státy by měly usnadnit účast regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné moci, hospodářských a sociálních partnerů a relevantních subjektů zastupujících občanskou společnost, nevládních organizací a subjektů zodpovědných za prosazování sociálního začlenění, základních práv a nediskriminace na celém procesu přípravy, provádění, monitorování a hodnocení unijních programů, včetně zastoupení v monitorovacích výborech.

                  33.

                  Členské státy by měly přidělovat odpovídající vnitrostátní zdroje na provádění politických opatření podle strategického rámce EU pro rovnost, začlenění a účast Romů a podle vnitrostátních strategických rámců a zajistit, aby tato opatření odrážela skutečné potřeby romských komunit a byla úměrná velikosti romských komunit a problémům, jimž čelí.

                  34.

                  Národní plány pro oživení a odolnost (24) by měly zohledňovat a prosazovat práva a rovné příležitosti pro všechny a podporovat začlenění znevýhodněných skupin, včetně Romů a dalších osob menšinového rasového nebo etnického původu.

                  35.

                  Členské státy by měly zlepšit přípravu, provádění, monitorování a hodnocení programů Unie nebo strukturálních reforem zaměřených na sociální a ekonomické začlenění menšin, například požádáním o technickou pomoc v rámci programu na podporu strukturálních reforem.

                  36.

                  Členské státy by měly podporovat využívání vnitrostátních a unijních finančních prostředků k budování kapacit ústředních a místních orgánů a organizací občanské společnosti a k výměně osvědčených postupů mezi nimi, aby tyto orgány a organizace mohly přispívat k provádění opatření zaměřených na boj proti diskriminaci Romů urychlením zajišťování jejich rovnosti a začlenění, a to i bojem proti segregaci a podporou účasti Romů.

                  37.

                  Členské státy by měly řešit potřeby financování na místní úrovni, v relevantních případech i včetně městských oblastí, s cílem podporovat Romy pohybujících se po území Unie, mimo jiné zajištěním jazykové výuky, kvalitního předškolního vzdělávání a péče, školního vzdělávání, veřejných služeb zaměstnanosti, sociálních pracovníků, mediátorů atd.

         Monitorování vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů a podávání zpráv

                  38.

                  Členské státy by měly monitorovat a hodnotit provádění vnitrostátních strategických rámců, a to ve vhodných případech pomocí souboru ukazatelů, který sestavily Agentura Evropské unie pro základní práva, národní kontaktní místa pro Romy, národní statistické úřady a Komise prostřednictvím pracovní skupiny pro ukazatele a podávání zpráv v souvislosti s Romy, koordinované uvedenou agenturou (25). Členské státy mohou rovněž používat vnitrostátní ukazatele v souladu s rozvojem svých vnitrostátních právních rámců a politických přístupů a se situací Romů na svém území.

                  39.

                  S ohledem na cíle Unie a hlavní cíle stanovené ve sdělení „Unie rovnosti: strategický rámec EU pro rovnost, začlenění a účast Romů“ by členské státy měly do vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů v relevantních případech zahrnout vnitrostátní kvantitativní nebo kvalitativní cíle přizpůsobené vnitrostátním podmínkám a dostupným možnostem shromažďování údajů, jež mohou například zahrnovat buď údaje o rovnosti členěné podle etnického hlediska, nebo relevantní sociodemografické zástupné údaje, či kombinaci obou.

                  40.

                  Členské státy by měly Komisi oznámit veškerá opatření přijatá v souladu s tímto doporučením do června 2023. Poté by členské státy měly Komisi jednou za dva roky informovat o probíhajících a nových opatřeních, včetně jakéhokoli pokroku dosaženého v jednotlivých tematických oblastech při provádění vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů. Zprávy členských států budou použity jako podklad pro dvouleté a hodnotící zprávy Komise Evropskému parlamentu a Radě o provádění strategického rámce EU pro rovnost, začlenění a účast Romů.

                  41.

                  Členské státy by měly usnadnit plné zveřejňování zpráv členských států o rovnosti, začlenění a účasti Romů za účelem zvýšení transparentnosti a získávání politických poznatků a v relevantních případech zajistit projednání vnitrostátní strategie a hotových zpráv o provádění ve vnitrostátních parlamentech.

                  42.

                  Agentura Evropské unie pro základní práva by měla v letech 2020, 2024 a 2028 provést pravidelný průzkum zaměřený na Romy s cílem získat údaje potřebné pro zjištění výchozího stavu, výsledků v polovině období a konečných výsledků, odrážející případnou změnu situace Romů. Měla by rovněž podporovat členské státy v jejich úsilí o shromáždění relevantních údajů o rovnosti, podporovat Komisi při monitorování a provádění analýz a podporovat národní kontaktní místa pro Romy při podávání zpráv, s pomocí pracovní skupiny pro ukazatele a podávání zpráv v souvislosti s Romy.

            VYZÝVÁ KOMISI, ABY:

                  43.

                  Zajistila, aby informace poskytnuté členskými státy sloužily jako základ pro přípravu jejích zpráv Evropskému parlamentu a Radě o provádění vnitrostátních strategických rámců týkajících se Romů.

                  44.

                  Nadále vyvíjela úsilí s cílem zohledňovat problematiku rovnosti, začlenění a účasti Romů při přípravě a provádění všech relevantních významných iniciativ Komise a aby rovněž nadále v rámci evropského semestru a evropského pilíře sociálních práv monitorovala politiky týkající rovnosti, začlenění a účasti Romů.

                  45.

                  Pokračovala v posilování nadnárodního partnerství a výměn prostřednictvím podpory sítě národních kontaktních míst pro Romy, sítě EURoma, Evropské platformy pro začleňování Romů, přípravné akce Evropského parlamentu pro monitorování občanské společnosti a Evropské sítě vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení (Equinet).
                  Toto doporučení nahrazuje doporučení Rady ze dne 9. prosince 2013 o účinných opatřeních v oblasti integrace Romů v členských státech.

         V Bruselu dne 12. března 2021.

               Za Radu

               předsedkyně

            A. P. ZACARIAS

         (1)  Směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22).

         (2)  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/913/SVV ze dne 28. listopadu 2008 o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva (Úř. věst. L 328, 6.12.2008, s. 55).

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/29/EU ze dne 25. října 2012, kterou se zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu a kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2001/220/SVV (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 57).

         (4)  Doporučení Rady ze dne 9. prosince 2013 o účinných opatřeních v oblasti integrace Romů v členských státech (Úř. věst. C 378, 24.12.2013, s. 1).

         (5)  Zvláštní průzkum Eurobarometr 493. Diskriminace v EU (první výsledky byly zveřejněny v září 2019).

         (6)  Widespread racism continues to plague Europe (Evropu stále sužuje všeobecně rozšířený rasismus). Agentura EU pro základní práva, 20. června 2019, publikace vycházející ze zprávy o základních právech za rok 2019 ze dne 6. června 2019, kterou vypracovala Agentura EU pro základní práva.

         (7)  Všeobecné politické doporučení č. 3 Evropské komise proti rasismu a nesnášenlivosti o potírání rasismu a nesnášenlivosti vůči Romům přijaté dne 6. března 1998. V preambuli svého Všeobecného politického doporučení č. 13 o boji proti anticiganismu a diskriminaci Romů připomíná, že „anticiganismus je obzvlášť houževnatá a násilná forma rasismu, která se neustále vrací a je běžně rozšířena“.

         (8)  Referenční dokument, který v roce 2017 vydalo sdružení Alliance Against Antigypsyism. K dispozici na adrese: http://antigypsyism.eu/?page_id=17.

         (9)  Závěrečná zpráva skupiny EU na vysoké úrovni pro boj proti rasismu, xenofobii a dalším formám nesnášenlivosti z listopadu 2018. Antigypsyism: Increasing its recognition to better Understand and address its Manifestations (Anticiganismus: lépe ho rozpoznávat, a lépe tak chápat a řešit jeho projevy).

         (10)  https://www.holocaustremembrance.com/resources/working-definitions-charters/working-definition-antigypsyism-anti-roma-discrimination

         (11)  Toto se týká různých souvislostí, oběťmi obchodu s lidmi jsou například převážně romské ženy a děti.

         (12)  Pojem „vícenásobná diskriminace“ se používá jako zastřešující pojem pro všechny případy diskriminace na základě několika důvodů, která se projevuje dvěma možnými způsoby. Může se jednat o „aditivní diskriminaci“, která je založena na několika důvodech projevujících se zvlášť, nebo o „diskriminaci z důvodu příslušnosti ke dvěma či více skupinám“, kdy se dva či více důvodů diskriminace projevují zároveň a vzájemně na sebe působí, takže jsou neoddělitelně spojeny. Tackling Multiple Discrimination. Practices, policies and laws (Řešení vícenásobné diskriminace. Praxe, politická opatření a předpisy). Zpráva Evropské komise (2007). Multiple Discrimination in EU Law: Opportunities for Legal Responses to Intersectional Gender Discrimination (Vícenásobná diskriminace v právu EU: Příležitosti k právní reakci na intersekcionální diskriminaci na základě pohlaví). Evropská síť právních expertů v oblasti rovnosti žen a mužů. Evropská komise (2009).

         (13)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77).

         (14)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů), (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

         (15)  Pokyny ke zlepšení shromažďování a využívání údajů o rovnosti (2018). Evropský účetní dvůr doporučil vypracovat vhodné metodiky sběru relevantních údajů o začleňování Romů ve všech členských státech. Politické iniciativy a finanční podpora EU v oblasti romské integrace: v posledním desetiletí bylo dosaženo významného pokroku, avšak je zapotřebí dalšího úsilí přímo v terénu. Zvláštní zpráva č. 14/2016.

         (16)  Společné základní zásady byly projednány na první schůzi Evropské platformy pro začleňování Romů v dubnu 2009 a dne 8. června 2009 je podpořila Rada EPSCO v souboru závěrů, v nichž byly členské státy vyzvány, aby při navrhování a provádění politik ve vhodných případech zohlednily společné základní zásady. Závěry Rady EPSCO o začleňování Romů (8. června 2009).

         (17)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU ze dne 10. března 2010 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících poskytování audiovizuálních mediálních služeb (směrnice o audiovizuálních mediálních službách) (Úř. věst. L 95, 15.4.2010, s. 1).

         (18)  Systémovou nebo strukturální diskriminací se rozumí zjevná diskriminace, která se projevuje v podobě nerovností způsobených právními předpisy, politikami a postupy, a to nikoli záměrně, ale v důsledku řady institucionálních faktorů při přípravě, provádění a přezkumu právních předpisů, politik a postupů. „Roma and Traveller Inclusion: Towards a new EU Framework, Learning from the work of equality bodies“ (Začleňování Romů a Travellerů: Na cestě k novému rámci EU s poznatky z činnosti orgánů pro rovné zacházení), Equinet Perspective, červen 2020.

         (19)  Občané Unie romské etnické příslušnosti, kteří uplatňují své právo na volný pohyb uvnitř Evropské unie.

         (20)  Zpráva Agentury Evropské unie pro základní práva s názvem Roma women in nine EU Member States (Romské ženy v devíti členských státech EU) (2019) popisuje problémy, jimž romské ženy a dívky čelí).

         (21)  V souladu s tím, co bylo popsáno v doporučení Rady ze dne 30. října 2020 o mostu k pracovním místům – posílení záruk pro mladé lidi a o nahrazení doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi (Úř. věst. C 372, 4.11.2020, s. 1).

         (22)  Viz článek 16 ve spojení s 31. bodem odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/2184 ze dne 16. prosince 2020 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (Úř. věst. L 435, 23.12.2020, s. 1).

         (23)  Viz zejména čl. 4 odst. 1 body v) a viii) návrhu nařízení o ESF+ na období 2021–2027.

         (24)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost (Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s.17).

         (25)  Příloha 2 sdělení Komise ze 7. října 2020 a Rámec pro monitorování strategického rámce EU pro rovnost, začlenění a účast Romů – cíle a indikátory.