title: Doporučení Radě k 65. zasedání Valného shromáždění OSN Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 25. března 2010 s návrhem doporučení Evropského parlamentu Radě k 65. zasedání Valného shromáždění OSN (2010/2020(INI))

text:
               7.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 4/49

         Čtvrtek, 25. března 2010Doporučení Radě k 65. zasedání Valného shromáždění OSN
   P7_TA(2010)0084
   Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 25. března 2010 s návrhem doporučení Evropského parlamentu Radě k 65. zasedání Valného shromáždění OSN (2010/2020(INI))
   2011/C 4 E/08

      Evropský parlament,
   s ohledem na návrh doporučení Radě, který předložil Alexander Graf Lambsdorff za skupinu ALDE a který se týká priorit Evropské unie pro 65. zasedání Valného shromáždění OSN (B7–0243/2009),
   s ohledem na doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 24. března 2009 týkající se priorit EU pro 64. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů (1),
   s ohledem na priority EU pro 64. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů, které schválila Rada dne 9. června 2009 (10809/09),
   s ohledem na 64. Valné shromáždění Organizace spojených národů, zejména na rezoluce OSN nazvané: „Vstříc globálnímu partnerství“ (2), „Ženy a rozvoj“ (3), „Mezinárodní strategie pro zmírňování dopadu katastrof“ (4), „Souznění s přírodou“ (5), „O stavu lidských práv v Íránské islámské republice“ (6), „Podpora spravedlivého geografického rozdělení členství v subjektech v oblasti lidských práv zřízených smlouvami“ (7), „Posílení mezinárodní spolupráce v oblasti lidských práv“ (8), „Globalizace a její dopad na plné požívání veškerých lidských práv“ (9), „Posílení činnosti Organizace spojených národů v oblasti lidských práv pomocí podpory mezinárodní spolupráce a významu neselektivnosti, nestrannosti a objektivity“ (10), „Podpora demokratického a spravedlivého mezinárodního řádu“ (11), „Práva dítěte“ (12), „Dívky“ (13), „Zpráva Rady pro lidská práva“ (14), „Ochrana světového klimatu pro současné a budoucí generace lidstva“ (15), „Smlouva o úplném zákazu jaderných zkoušek“ (16), „Vstříc světu bez jaderných zbraní: rychlejší provádění závazků jaderného odzbrojení“ (17), „Jaderné odzbrojení“ (18), „Podpora multilateralismu v oblasti odzbrojování a nešíření zbraní hromadného ničení“ (19),
   s ohledem na rozvojové cíle tisíciletí Organizace spojených národů a na závazky členských států EU při potírání hladu a chudoby,
   s ohledem na příští hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, která se bude konat v roce 2010, na přezkumy rozvojových cílů tisíciletí, Rady pro lidská práva a Komise pro budování míru,
   s ohledem na Rámcovou úmluvu Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) a na Kjótský protokol k této úmluvě,
   s ohledem na své usnesení ze dne 16. prosince 2009 o vyhlídkách rozvojového programu z Dauhá po sedmé ministerské konferenci WTO (20),
   s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2009 o strategii EU pro konferenci o změně klimatu v Kodani (COP 15) (21),
   s ohledem na své usnesení ze dne 22. října 2009 o budování demokracie v rámci vnějších vztahů EU (22),
   s ohledem na své usnesení ze dne 8. října 2009 o dopadech celosvětové finanční a hospodářské krize na rozvojové země a rozvojovou spolupráci (23),
   s ohledem na své usnesení ze dne 7. května 2009 o rovnosti žen a mužů ve vnějších vztazích EU a při upevňování míru a budování státu (24),
   s ohledem na své usnesení ze dne 24. dubna 2009 o nešíření jaderných zbraní a budoucnosti Smlouvy o nešíření jaderných zbraní (NPT) (25),
   s ohledem na své prohlášení ze dne 22. dubna 2009 o kampani „Řekni NE násilí na ženách“ (26),
   s ohledem na své usnesení ze dne 24. března 2009 o smlouvách o rozvojových cílech tisíciletí (27),
   s ohledem na své usnesení ze dne 9. června 2005 o reformě Organizace spojených národů (28),
   s ohledem na čl. 121 odst. 3 a článek 97 jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Výboru pro rozvoj (A7-0049/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že systém OSN založený na legitimitě, jež vychází z jeho globálního členství, je i nadále ústředním bodem utváření a posilování rozhodovacích procesů na celosvětové úrovni a řešení celosvětových problémů prostřednictvím účinného multilateralismu, jenž se zakládá na mezinárodním právu, zásadách zakotvených v Chartě OSN a společném závazku provádět cíle přijaté na světovém summitu OSN v roce 2005,

               B.

               vzhledem k tomu, že je Evropská unie zavázána k multilaterální spolupráci a posilování systému Organizace spojených národů; vzhledem k tomu, že by proto EU měla být hybnou silou úsilí o reformu této organizace a nadále neochvějně podporovat její důležitou úlohu v mezinárodním systému,

               C.

               vzhledem k tomu, že stávající složení Rady bezpečnosti OSN neodráží realitu a potřeby 21. století; vzhledem k tomu, že generální tajemník OSN považuje reformu Rady bezpečnosti za součást trvalého úsilí, jak v tomto nepostradatelném orgánu zvýšit rovnoměrné zastoupení a zlepšit jeho účinnost,

               D.

               vzhledem k tomu, že EU a její členské státy jsou největšími přispěvateli do systému OSN, přičemž poskytují zhruba 40 procent stanoveného rozpočtu OSN, přes 40 procent nákladů na udržení míru a 12 procent vojenských jednotek a také více než polovinu základních finančních prostředků fondů a programů OSN,

               E.

               vzhledem k tomu, že podle Lisabonské smlouvy bude nyní Evropskou unii ve vnějších vztazích a na mezinárodních fórech zastupovat jediný subjekt, a to místopředsedkyně Komise / vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku („místopředsedkyně / vysoká představitelka“), jíž bude nápomocna nová diplomatická služba EU; vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva přinesla rovněž změny ve výhradních právech vnější politiky Unie, jako je větší začlenění různých složek vnějších činností Unie, zejména rozvojové politiky,

               F.

               vzhledem k tomu, že EU bude muset nahradit ES v roli pozorovatele ve Valném shromáždění OSN a v dalších orgánech OSN, v roli smluvní strany řady úmluv OSN a ve výjimečných případech, jako je například Organizace pro výživu a zemědělství, v roli člena,

               G.

               vzhledem k tomu, že se členské státy EU nedávno rozdělily v otázce, zdali se zúčastnit Durbanské hodnotící konference o rasismu; vzhledem k rozdílům, které se objevily v Radě OSN pro lidská práva při kontrole dodržování lidských práv v Číně prováděné EU a při hlasování o Goldstoneově zprávě; vzhledem k tomu, že to vše oslabuje vliv EU a její schopnost prosazovat své hodnoty v rámci OSN,

               H.

               vzhledem k tomu, že svobodnému světu hrozí ještě větší nebezpečí z narůstajícího a nekontrolovaného šíření jaderných zbraní než kdy dříve; vzhledem k tomu, že posílení všech tří pilířů Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jmenovitě nešíření, odzbrojení a spolupráce v oblasti civilního využití jaderné energie, bude ústředním tématem nadcházející hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní,

               I.

               vzhledem k tomu, že Evropská unie se svou podporou deklarace tisíciletí o rozvoji již v roce 2002 zavázala snížit do roku 2015 celosvětový výskyt extrémní chudoby na polovinu, a to zaměřením svého úsilí na dosažení pokroku v osmi rozvojových cílech tisíciletí,

               J.

               vzhledem k tomu, že institucionální změny v genderové struktuře systému OSN musí dát nový podnět k dosažení holistického a jednotného přístupu k zajištění rovných příležitostí pro muže a ženy a posilování role žen,

               K.

               vzhledem k tomu, že jednání o komplexní a právně závazné mezinárodní dohodě o změně klimatu pro období po roce 2012 by mělo vyústit v její uzavření v prosinci 2010 v Mexico City; vzhledem k tomu, že změna klimatu může vést k dalšímu zvyšování rizika konfliktu v souvislosti s ovládnutím přírodních zdrojů,

         1.   doporučuje Radě následující:

         Evropská unie na zasedání Organizace spojených národů

               a)

               posílit pomocí aktivnějšího dialogu s klíčovými partnery účinný multilateralismus s cílem vybudovat silnější OSN; podporovat v rámci OSN společný, jednotný a ucelený přístup EU, jak očekávají třetí strany;

               b)

               snažit se v systému OSN profilovat jako neutrální prostředník mezi různými členskými seskupeními s cílem prosazovat vzájemné porozumění a větší soudržnost napříč tří pilířů, na nichž Spojené národy stojí (mír a bezpečnost, rozvoj a lidská práva); aktivně podporovat a systematicky se zabývat významem účinného multilateralismu ve dvoustranných dialozích;

               c)

               snažit se o řešení, jež umožní, aby výraznější vnější úloha Unie a její posílená odpovědnost byla pro členské státy OSN lépe viditelná, zejména pokud jde o udělování odpovídající doby pro vystoupení a práva podávat na Valném shromáždění OSN návrhy; komplexně využívat všechny nástroje evropské vnější činnosti k vykonávání účinných a soudržných činností v rámci OSN a zajistit, aby delegace EU v Organizaci spojených národů v New Yorku byla dostatečně vybavena, zejména pokud jde o personál, a mohla tak svoji posílenou úlohu zvládnout;

               d)

               zajistit, aby EU mluvila jedním hlasem a její stanovisko bylo slyšet, a současně vyvodit závěry z konference o klimatu konané v prosinci 2009 v Kodani;

               e)

               zajistit, aby hodnoty a zájmy Unie byly v rámci systému OSN zastoupeny účinným a jednotným způsobem; snažit se v této souvislosti zajistit, aby jmenování členských států EU na významné pozice OSN, na nichž se členské státy EU dohodly, získalo plnou podporu Unie; profilovat se jako soudržná síla, která je schopna se usnášet, zejména při významných hlasováních, tak aby dospěla k jednotným postojům;

               f)

               usilovat o věcnější spolupráci a dialog s novou vládou USA a rozvíjejícími se globálními a regionálními účastníky, jako je Čína, Indie a Brazílie, a to s cílem nalézt v multilaterálním rámci společný program a společná řešení celosvětových problémů;

               g)

               vzhledem k novému potenciálu EU pro vnitřní koordinaci a vnější zastoupení zlepšit dlouhodobé plánování Unie, zejména s ohledem na významné budoucí události v rámci OSN, jimiž budou hodnotící konference rozvojových cílů tisíciletí a hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, které se budou konat v roce 2010, ale také přezkumy Rady pro lidská práva a Výboru pro budování míru v roce 2011;

         Globální řízení a reforma OSN

               h)

               jako legitimní orgán pro globální akce převzít vedení ve stávající diskusi o globálním řízení a zajistit, aby mezi činností skupiny G20 a OSN existovala pevná vazba;

               i)

               v rámci podpory reformního procesu systému OSN přijmout reálná opatření a nové iniciativy, a současně zdůrazňovat nutnost komplexní reformy Rady bezpečnosti ve všech jejích aspektech;

               j)

               vyzvat místopředsedkyni / vysokou představitelku, aby usilovala o jednotnější postoj členských států k reformě Rady bezpečnosti OSN a aby tento postoj v OSN podporovala; zdůraznit, že členství EU v rozšířené Radě bezpečnosti zůstává cílem Evropské unie, jehož musí být dosaženo;

               k)

               podporovat větší účast vnitrostátních a nadnárodních parlamentů na činnostech OSN s cílem posílit demokratickou povahu Organizace spojených národů, její programy a agentury, a podporovat iniciativy občanské společnosti a parlamentů zaměřené na tento cíl;

               l)

               pokročit v úsilí posílit Valné shromáždění OSN, a to tak, že koordinovaně a za pomoci klíčových partnerů převede návrhy pracovní skupiny ad hoc a doporučení úředníků OSN, jako je předseda 64. zasedání Valného shromáždění OSN, na konkrétní kroky s cílem posílit úlohu shromáždění, jeho pravomoc, působení i účinnost a zlepšit transparentnost jeho činnosti;

               m)

               přispět k provádění nové genderové struktury a příslušných institucionálních změn s cílem co nejdříve vytvořit ucelenější smíšený subjekt, který by prosazoval rovnost mezi muži a ženami, ale i ochranu a posílení postavení žen, a to i v konfliktních a postkrizových situacích;

         Mír a bezpečnost

               n)

               plně podporovat úsilí generálního tajemníka OSN o lepší definici zásady přijetí odpovědnosti za ochranu, zdůrazňovat její význam v předcházení konfliktů a současně prosazovat její provádění;

               o)

               podporovat iniciativu členských států EU zaměřenou na přijetí rezoluce OSN o chemických zbraních uložených v moři a hrozbě, kterou představují pro životní prostředí, zdraví, bezpečnost a hospodářství, a rovněž o nutnosti posílení mezinárodní a regionální spolupráce v této otázce a o dobrovolné výměně informací, zkušeností a technologií;

      Krizové řízení, zachování a budování míru

               p)

               přispívat k posilování schopnosti OSN zachovávat mír, tak aby se snížilo riziko přetěžování, a podporovat začlenění konceptu budování míru do mírových činností; převzít vedení při hledání nového horizontu pro úsilí OSN o zachování míru, a to posílením součinnosti mezi vojáky a civilisty a zlepšením koordinace mezi různými regionálními partnery, zejména mezi EU a Africkou unií;

               q)

               v rámci partnerství mezi EU a OSN zlepšit společné vysílání vojáků na mírové mise pod mandátem OSN; povzbuzovat příslušné orgány OSN, aby nadále posilovaly mezinárodní a regionální partnerství v oblasti budování míru, zejména s cílem zajistit co nejlepší využívání omezených zdrojů;

               r)

               usilovat o důsledný postoj a činnosti EU v souvislosti s přezkumem Komise pro budování míru v roce 2011; podporovat úsilí o rozšíření úlohy Komise pro budování míru při usnadňování a zajišťování udržitelnosti mírových dohod a posílit její poradní úlohu vůči Radě bezpečnosti;

               s)

               nadále podporovat spolupráci mezi EU a OSN v oblasti obnovy po krizi a s cílem udržovat mír, předcházet konfliktům a řešit celou řadu politických, hospodářských, sociálních a environmentálních okolností, které přispívají ke stupňování konfliktů ve společnostech, na základě komplexního přístupu;

      Jaderné odzbrojení a nešíření zbraní, konvenční odzbrojení a kontrola zbraní, boj proti terorismu

               t)

               souvisle, důsledně a účinně spolupracovat s členskými státy EU na tom, aby hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2010 byla úspěšná; zavázat se v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1887 k dosažení úplného jaderného odzbrojení, a potvrdit tak cíl usilující o svět bez jaderných zbraní, jakmile budou splněny podmínky, a odzbrojení za přísné a účinné mezinárodní kontroly; prohloubit dialog se všemi jadernými mocnostmi s cílem plnit společný program a konkrétní časový plán postupného snížení a úplného vyřazení jaderných hlavic a současně zlepšovat způsoby ověřování; prosazovat ratifikaci Smlouvy o úplném zákazu jaderných zkoušek;

               u)

               podporovat vládu USA v jejím deklarovaném závazku dosáhnout celosvětového jaderného odzbrojení, k němuž svojí představou o světu bez jaderných zbraní vybízí prezident Obama, a přivítat různé iniciativy přijaté některými členskými státy EU s cílem projednat odstranění jaderných zbraní na území Evropy, a to za úplné spolupráce s Ruskem, které by mělo odstranit jaderné zbraně v přiměřeném poměru;

               v)

               zdůrazňovat nutnost účinné kontroly zbraní, včetně ručních palných zbraní a munice obsahující ochuzený uran a uplatnit svůj vliv při podpoře úsilí o rozsáhlejší, praktičtější a účinnější opatření v oblasti odzbrojení; zdůrazňovat nutnost úplné realizace Úmluvy o chemických zbraních (CWC), Úmluvy o biologických a toxinových zbraních (BTWC), Úmluvy o kazetové munici (CCM) a Úmluvy o nášlapných minách (APMC) a současně zdůrazňovat, že je třeba, aby byl důsledněji propracován mezinárodní režim namířený proti šíření zbraní hromadného ničení;

               w)

               posílit spolupráci a koordinaci s klíčovými partnery v boji proti terorismu na základě řádného dodržování mezinárodního práva a lidských práv, podporovat boj OSN proti terorismu na multilaterální úrovni (včetně opatření, jejichž cílem je, aby seznam teroristů OSN odpovídal normám mezinárodního práva v oblasti lidských práv) i účinné provádění globální strategie proti terorismu; vystupňovat úsilí o dosažení dohody a uzavření komplexní úmluvy o mezinárodním terorismu; úzce spolupracovat v případě ohrožení života rukojmích;

         Rozvoj a změna klimatu

               x)

               vykonávat vedoucí úlohu v rámci posilování účinnosti rozvojové pomoci OSN, neboť stávající roztříštěnost může vést k postupné marginalizaci OSN jakožto primárního hráče v oblasti rozvoje; trvat na ucelenějším programovém a operačním rámci OSN s cílem maximalizovat vliv rozvojové pomoci OSN;

               y)

               trvat na tom, aby krize nebyla využívána jako omluva pro zabránění nebo pozdržení nezbytné globální reakce na změnu klimatu a zhoršování stavu životního prostředí, a namísto toho využít reakci na krizi jako příležitost k vytvoření základu nové a moderní ekologické ekonomiky; v tomto kontextu je třeba podporovat Iniciativu pro zelenou ekonomiku, která byla zahájena prostřednictvím Programu OSN pro životní prostředí, a také plně podporovat související diskuse o Zeleném Novém údělu;

               z)

               zdůrazňovat nutnost udržitelného hospodářského růstu a rozvoje;

               aa)

               znovu potvrdit zásadu, že politika rozvojové pomoci by měla být navržena ve spolupráci se zeměmi, jež tuto pomoc přijímají;

      Rozvojové cíle tisíciletí

               ab)

               v rámci příprav na hodnotící konferenci o rozvojových cílech tisíciletí opětovně potvrdit svůj závazek dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí do roku 2015; naléhavě vyzvat všechny strany, aby učinily totéž, a poukázat na skutečnost, že dárci neplní své sliby z roku 2005 o poskytování každoroční pomoci, a že celkový pokrok je příliš pomalý na to, aby bylo cílů do roku 2015 dosaženo;

               ac)

               jít příkladem v souvislosti s plenárním zasedáním na vysoké úrovni o rozvojových cílech tisíciletí a zároveň podporovat zejména následující cíle:

                           —

                           znovu potvrdit, že plány a cíle RCT jsou minimem, kterého by mělo být dosaženo do roku 2015, a zároveň se postavit proti každému úsilí o zmírnění, oslabení nebo odklad dříve učiněných slibů;

                           —

                           uzavřít dohodu mezi rozvinutými a rozvojovými zeměmi o urychlených opatřeních, včetně jasných a konkrétních plánů a závazků, vzhledem k tomu, že mezinárodnímu společenství se nedaří plnit sliby RCT a že více než jedna miliarda lidí stále žije v podmínkách extrémní chudoby, přičemž se očekává, že toto číslo ještě poroste;

                           —

                           dát jasně najevo, že do roku 2015 bude přijat nový, ještě ambicióznější program pro boj proti chudobě a vyvíjeno nepřetržité úsilí s cílem úplného odstranění chudoby;

                           —

                           prosazovat lepší koordinaci mezi agenturami OSN a soudržnější operační rámec OSN, který odstraní roztříštěnost v zájmu dosažení RCT;

               ad)

               důrazně informovat o tom, že dosažení cílů RTC není jen morální povinností, ale významně také přispěje k podpoře mezinárodní prosperity, stability, bezpečnosti a sociální spravedlnosti;

               ae)

               zdůraznit, že mezinárodní společenství musí vyvinout další úsilí, aby se vyrovnalo s nepříznivými dopady světové hospodářské krize a se změnami klimatu v rozvojových zemích; navrhnout inovační mechanismy financování, jako je mezinárodní daň z finančních transakcí;

               af)

               přijmout konkrétní závazky k zajištění lepší koordinace, soudržnosti politik, dosažení RCT 8 a snížení finančního schodku, tak aby byl splněn cíl stanovený v Gleneagles na rok 2010 vynaložit přibližně 154 miliardy USD (ceny v roce 2008) na celkovou oficiální rozvojovou pomoc;

               ag)

               na plenárním zasedání na vysoké úrovni týkajícím se RCT znovu potvrdit svůj společný závazek přidělit 0,7 % HND na oficiální rozvojovou pomoc do roku 2015, na základě jasného a závazného časového plánu pro každý členský stát;

               ah)

               trvat na tom, aby finanční prostředky na rozvojové cíle tisíciletí nebyly používány k řešení důsledků finanční krize a krize v oblasti změny klimatu; uvolnit místo toho další finanční prostředky a zahájit účinnější činnost na dosažení cílů v oblastech, kde bylo dosaženo neobyčejně malého pokroku jako v případě pátého rozvojového cíle tisíciletí (zdraví matek) a čtvrtého rozvojového cíle tisíciletí (dětská úmrtnost); zaměřit se na oživení rozvojových cílů tisíciletí v souladu s agendou a pracovním plánem na období 2010–2015;

         Změna klimatu

               ai)

               v souvislosti s nadcházející konferencí stran rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (COP16), která se bude konat v prosinci 2010 v Mexiku, podporovat diskusi a zahájit úsilí o dosažení dohody o přijetí nové závazné mezinárodní dohody o změně klimatu na období po roce 2012;

               aj)

               má-li být dosaženo pokroku v jednáních, vyvarovat se organizačních a strukturálních chyb, k nimž došlo na konferenci COP15 v Kodani, která nedospěla k žádné mezinárodní závazné dohodě, a to navržením zvláštních pravidel hlasování založených na převážné většině;

         Lidská práva

      Institucionální otázky

               ak)

               naléhavě vyzvat místopředsedkyni / vysokou představitelku, aby při řešení problémů v oblasti lidských práv vystupovala jménem všech členských států, a vyzvat všechny členské státy, aby kladly důraz na jednotné postoje EU, a tím jim daly větší váhu, a přitom přihlížet ke skutečnosti, že podle článku 21 Smlouvy o EU je univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod jednou ze zásad, jíž se řídí jednání Unie na mezinárodní scéně, a že podpora demokracie a lidských práv je jedním z cílů její vnější činnosti;

               al)

               dosáhnout otevřením včasného a věcného dialogu s členskými státy EU a členy OSN účinné proaktivní strategie vyjednávání a společného postoje k přezkumu Rady pro lidská práva v roce 2011, a přitom přihlížet k tomu, že revize metod práce se uskuteční v Ženevě a statut tohoto orgánu bude projednán v New Yorku; posílit třetí výbor Valného shromáždění OSN, jakožto subjekt s všeobecným členstvím, v jeho funkci komunikačního kanálu pro případy lidských práv projednávané Radou OSN pro lidská práva a současně nezapomínat, že by třetí výbor se svým všeobecným členstvím mohl napravovat nedostatky Rady OSN pro lidská práva;

               am)

               dohodnout se v rámci přezkumu Rady pro lidská práva s partnery napříč regiony na kritériích členství a určit obecné zásady pro průběh voleb Rady pro lidská práva; podporovat posílení Rady pro lidská práva a zvláštních postupů bez otevření balíčku o budování institucí a při zachování nezávislosti úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva; podporovat možnost Rady pro lidská práva řešit specifická porušení lidských práv v usneseních jednotlivých zemí;

               an)

               podporovat nového náměstka generálního tajemníka v úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva s cílem začlenit hlediska lidských práv do klíčové politiky a rozhodnutí v oblasti řízení přijatá v hlavním sídle OSN v New Yorku;

      Problémy v oblasti lidských práv

               ao)

               důrazně podporovat, aby Valné shromáždění OSN ve svých usneseních řešilo specifické situace v jednotlivých zemích a současně se vyvarovalo toho, že by nepřijalo žádná opatření;

               ap)

               převzít vedoucí úlohu v oblasti podpory a ochrany lidských práv, včetně práv příslušníků zranitelných skupin a menšin, svobody projevu a svobodných sdělovacích prostředků, práv dítěte, ochrany obhájců lidských práv a spolupráce s občanskou společností;

               aq)

               důrazně podporovat prioritu lidských práv při formulování reakce na celosvětový pokles v oblasti financí, protože jeho negativní dopady nepoměrně pociťují již marginalizované skupiny obyvatel mnoha zemí, kde je výkon lidských práv výrazně omezen nebo zcela narušen;

               ar)

               soustředit úsilí k posílení celosvětové snahy o zrušení trestu smrti a přijmout na toto téma příslušná usnesení; podporovat veškeré úsilí o vymýcení mučení, a zejména podporovat přijetí opčního protokolu k úmluvě OSN proti mučení;

      Zajištění rovných příležitostí pro muže a ženy a posilování role žen

               as)

               usilovat o posilování rolí žen, tak aby mohly plnit svoji zásadní úlohou, kterou je přispívání k udržitelnému míru, bezpečnosti a usmíření, ale také podporovat jejich účast při vyjednávání a řešení konfliktů, a to rovněž v souvislosti s nadcházejícím 10. výročím rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1325; podporovat ty členské státy EU, které dosud neprojevily aktivitu, pokud jde o vytváření vnitrostátních akčních plánů k provádění tohoto usnesení;

               at)

               ukázat hlubokou angažovanost pro rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1325 přijatou v roce 2000 tím, že se zúčastní akcí připomínajících její 10. výročí;

               au)

               bojovat rezolutně a všemi zbraněmi proti znásilňování a sexuálnímu násilí využívanému jako válečné zbraně; usilovat o to, aby tyto zločiny byly trestány jako válečné zločiny a zločiny proti lidskosti a aby oběti těchto činů mohly využívat zvláštní podpůrné programy; podporovat nově jmenovaného zvláštního zástupce generálního tajemníka OSN pro boj proti sexuálnímu násilí v období konfliktu;

         Závěrečná doporučení

               av)

               usilovat o to, aby byl do programu 65. Valného shromáždění OSN zařazen samostatný bod týkající se spolupráce mezi Organizací spojených národů, regionálními shromážděními, národními parlamenty a Meziparlamentní unií s cílem posílit diskusi o tom, jak mohou poslanci, národní parlamenty a regionální parlamentní shromáždění hrát v Organizaci spojených národů aktivnější úlohu, a to v souladu s rozhodnutím, jež přijalo 63. Valné shromáždění OSN ve své rezoluci o „Spolupráci mezi Organizací spojených národů a Meziparlamentní unií“ (A/RES/63/24);

         *
   * *
   2.   pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení místopředsedkyni / vysoké představitelce, Radě a pro informaci Komisi.

      (1)  Přijaté texty, P6_TA(2009)0150.

      (2)  A/RES/64/223.

      (3)  A/RES/64/217.

      (4)  A/RES/64/200.

      (5)  A/RES/64/196.

      (6)  A/RES/64/176.

      (7)  A/RES/64/173.

      (8)  A/RES/64/171.

      (9)  A/RES/64/160.

      (10)  A/RES/64/158.

      (11)  A/RES/64/157.

      (12)  A/RES/64/146.

      (13)  A/RES/64/145.

      (14)  A/RES/64/143.

      (15)  A/RES/64/73.

      (16)  A/RES/64/69.

      (17)  A/RES/64/57.

      (18)  A/RES/64/53.

      (19)  A/RES/64/34.

      (20)  Přijaté texty, P7_TA(2009)0110.

      (21)  Přijaté texty, P7_TA(2009)0089.

      (22)  Přijaté texty, P7_TA(2009)0056.

      (23)  Přijaté texty, P7_TA(2009)0029.

      (24)  Přijaté texty, P6_TA(2009)0372.

      (25)  Přijaté texty, P6_TA(2009)0333.

      (26)  Přijaté texty, P6_TA(2009)0259.

      (27)  Přijaté texty, P6_TA(2009)0152.

      (28)  Úř. věst. C 124 E, 25.5.2006, s. 549.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/57

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2016
   (2016/C 299/14)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy růstu potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které je Rakousko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise rovněž přijala doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Rakousko by jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Rakousku pro rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Rakousko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015, a v plnění svých národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zpráva rovněž obsahovala hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Dne 8. března 2016 Komise představila výsledky hloubkového přezkumu. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Rakousko se nepotýká s nadměrnými makroekonomickými nerovnováhami.

               (3)

               Dne 26. dubna 2016 předložilo Rakousko svůj národní program reforem na rok 2016 a dne 27. dubna 2016 svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Program stability uvádí, že rozpočtové důsledky mimořádného přílivu uprchlíků jsou značné, a náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise dosáhly způsobilé dodatečné výdaje v roce 2015 0,09 % HDP a podle současných odhadů budou v roce 2016 činit 0,26 % HDP. Tyto částky představují navýšení ve srovnání s odhady uvedenými v návrhu rozpočtového plánu na rok 2016, ve kterém se předpokládaly dodatečné výdaje ve výši přibližně 0,08 % HDP v roce 2015 a 0,16 % HDP v roce 2016. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů vzhledem k tomu, že příliv uprchlíků je mimořádnou událostí, její dopad na veřejné finance Rakouska je značný a udržitelnost by povolením odchylky od korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebyla ohrožena. V roce 2015 Rakousko svého střednědobého rozpočtového cíle dosahovalo a možné dočasné odchylky nevyužilo. Aby se však zajistilo, že Rakousku je povolena stejná dočasná odchylka jako zemím, které ještě nedosáhly svého střednědobého rozpočtového cíle, bude se Rakousko moci odchýlit od svého střednědobého rozpočtového cíle v letech 2016 a 2017 o částku považovanou za způsobilou pro rok 2015. Pokud jde o možnou další odchylku v roce 2016, bude konečné posouzení, včetně způsobilých částek, provedeno na jaře 2017 na základě zjištěných údajů poskytnutých rakouskými orgány.

               (6)

               Na Rakousko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2016 vláda očekává zhoršení celkového schodku vládního sektoru na 1,6 % HDP v roce 2016 a následně postupné snižování na 0,4 % HDP v roce 2020. Předpokládá se, že střednědobý rozpočtový cíl – strukturální schodek ve výši 0,45 % HDP do roku 2016 a revidovaný na 0,5 % HDP od roku 2017 – bude od roku 2018 splněn. Avšak na základě přepočteného strukturálního salda by byl střednědobý rozpočtový cíl splněn teprve od roku 2019. Podle programu stability měl poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2015 dosáhnout své maximální hodnoty 86,2 % a poté postupně klesat až na 76,6 % v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2017, nebyla dostatečně upřesněna. Z prognózy Komise z jara 2016 vyplývá riziko určité odchylky v roce 2016. Pokud by se však z posouzení vyloučil také dodatečný dopad mimořádného přílivu uprchlíků, který se v současné době předpokládá pro rok 2016, pak by Rakousko v roce 2016 mělo splňovat ustanovení Paktu o stabilitě a růstu. Za předpokladu nezměněné politiky hrozí v roce 2017 významná odchylka od doporučené korekce. Předpokládaná odchylka v roce 2017 by však již nebyla významná po přihlédnutí k další výjimce spojené s rozpočtovými důsledky mimořádného přílivu uprchlíků, která bude možná pro rok 2016 udělena. Předpokládá se, že Rakousko v roce 2016 dodrží přechodné pravidlo týkající se zadlužení a v roce 2017 po skončení přechodného období i referenční hodnotu pro snižování dluhu. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 spatřuje Rada riziko, že Rakousko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží. Proto budou nutná další opatření, aby byl v letech 2016 a 2017 zajištěn soulad.

               (7)

               Rozpočtové důsledky nedávné daňové reformy stále představují prvek nejistoty. Při přijímání opatření k zajištění fiskální udržitelnosti je třeba vzít v úvahu skutečnost, že navzdory nedávným reformám zůstává daňové zatížení práce vysoké a že Rakousko má vysoké daňové zatížení ve srovnání s ostatními evropskými zeměmi. Na druhé straně jsou nedostatečně využívány zdroje zdanění více podporující růst, které umožňují snížit daňové zatížení práce. K řešení tohoto problému by přispělo přijetí opatření ke snížení daňového zatížení práce přesunutím daňového zatížení na jiné zdroje, které méně omezují růst.

               (8)

               V roce 2015 činila míra zaměstnanosti ve věkové skupině mezi 55 a 64 lety 46,3 % (průměr EU byl 53,3 %) a mezi ostatními členskými státy tak Rakousko zaujímalo 19. místo. Od roku 2014 jsou v platnosti další opatření ke zvýšení skutečného věku odchodu do důchodu, která mají určitý účinek. Zda tato opatření změní trend, kdy skutečný věk odchodu do důchodu v Rakousku ve střednědobém horizontu zaostává za průměrem v Unii, se teprve ukáže. Kromě toho se vzhledem k vyšší střední délce života prodlužuje doba strávená v důchodu. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu u žen se bude počínaje rokem 2024 a konče rokem 2033 zvyšovat a pouze postupně srovnávat s věkem odchodu do důchodu u mužů. V Rakousku není zákonem stanovený věk odchodu do důchodu navázán na zvyšující se střední délku života. Komise odhaduje, že v roce 2040 vzrostou ve srovnání s rokem 2013 výdaje na důchody o 0,8 % HDP. V dlouhodobém horizontu (2060) se očekává, že výdaje na důchody vzrostou o 0,5 % HDP. Podobně se očekává nárůst výdajů na zdravotní péči mezi lety 2013 a 2040 o 1 % HDP, a o 1,3 % HDP v roce 2060. Tato skutečnost spolu s předpokládaným nárůstem výdajů v oblasti dlouhodobé péče představuje pro Rakousko středně vysoké riziko z hlediska fiskální udržitelnosti.

               (9)

               Fiskální opatření napříč jednotlivými úrovněmi správy (federální, zemské a místní) jsou složitá a povinnosti v oblasti příjmů a výdajů nejsou v mnoha politických oblastech, například v oblasti zdravotní péče, provázány. Zatímco podle údajů OECD z roku 2014 představuje politická odpovědnost správních orgánů na nižší než celostátní úrovni za celkové veřejné výdaje 16 % HDP, podíl daní na této správní úrovni je pouze kolem 2 % HDP. Tyto složitosti jsou nákladné a mohou snižovat rozpočtovou kázeň. V současné době se projednává rozdělení příjmů mezi tři úrovně správy pro období počínaje rokem 2017, což je příležitost k řešení této záležitosti.

               (10)

               Rakousko má tradičně jednu z nejnižších měr nezaměstnanosti v Unii. Od roku 2011 se však zvyšuje a v roce 2015 dosáhla úrovně 5,7 %. Míra nezaměstnanosti mladých lidí je rovněž nízká: 10,6 % aktivních lidí ve věku 15–24 let v roce 2015. Rakousko má rovněž vysokou míru zaměstnanosti. Zatímco však míra zaměstnanosti žen činí 70,2 %, což je nad průměrem EU, poměrně velký podíl žen pracuje na částečný úvazek z důvodu péče o děti nebo péče o starší osoby. To přispívá k jednomu z největších rozdílů v odměňování žen a mužů v Unii a k vysokému rozdílu ve výši důchodů žen a mužů. Míra zaměstnanosti starších pracovníků (ve věku 55 až 64 let) je pod průměrem EU.

               (11)

               Rakousko již překročilo své národní cíle v rámci strategie Evropa 2020 v oblasti vzdělávání. V roce 2015 byla míra předčasného odchodu ze vzdělávání 7,3 % a podíl absolventů s terciárním vzděláním činil 38,7 %. Výsledky v oblasti vzdělávání jsou však silně závislé na sociálně-ekonomickém zázemí. Mezigenerační mobilita ve vzdělávání patří mezi nejnižší mezi všemi zeměmi OECD, pro něž jsou údaje k dispozici. Míra předčasného ukončení školní docházky u žáků z přistěhovaleckého prostředí je více než trojnásobně vyšší než u žáků z tohoto prostředí nepocházejících; k tomuto navíc přistupuje další problém s integrací mladých uprchlíků a migrantů ve věku povinné školní docházky a vyšším do systému vzdělávání a odborné přípravy.

               (12)

               Ačkoli se rakouské banky potýkají s problémy jak na domácím trhu, tak na zahraničních trzích, opatření v oblasti dohledu na vnitrostátní i evropské úrovni přispělo k řešení rizik v důsledku zhoršující se kvality aktiv ve střední, východní a jihovýchodní Evropě. Pokud jde o restrukturalizaci a likvidaci ohrožených finančních institucí, fiskální rizika již byla v účtech vládních institucí zohledněna. I když další rizika nelze vyloučit, zdá se, že jsou omezena na dědictví z minulosti u několika konkrétních institucí.

               (13)

               Rakousko má vyšší míru investic, než je průměr EU, u všech složek HDP s výjimkou bydlení. Od roku 2012 však investice v Rakousku váznou i přes solidní likviditu podniků a příznivé finanční podmínky. Pro stimulaci investic a růstu by měly být odstraněny administrativní složitosti a překážky. Například regulační překážky a administrativní zátěž v oblasti poskytování služeb nejsou příznivé pro zakládání nových podniků. Pokud jde o překážky pro zakládání společností poskytujících služby ve více oborech, jak je uvedeno v doporučeních pro jednotlivé země z roku 2015, začalo Rakousko zvažovat zlepšení, ale doposud nebyla přijata žádná rozhodnutí. V podnikatelských službách pramení problémy zejména z omezujících požadavků na vydání povolení a u některých povolání z omezení týkajících se právní formy a držení podílů, což má za následek nízkou dynamiku trhu a záporný růst produktivity. Akční plán předložený Rakouskem v důsledku vzájemného hodnocení přístupu k regulovaným povoláním a jejich výkonu navrhuje pouze omezený počet opatření, zatímco zde existuje jasný prostor pro ambicióznější návrhy.

               (14)

               Vysoký příliv uprchlíků v minulém roce má pro Rakousko řadu sociálních a hospodářských důsledků. Zatímco v krátkodobém horizontu bude příliv uprchlíků pravděpodobně zvyšovat veřejné výdaje a vytvářet další domácí poptávku, a tím zvyšovat HDP, střednědobý dopad na zaměstnanost a růst závisí na úspěšném začlenění uprchlíků na trhu práce a jejich sociální integraci, a to i prostřednictvím podpory vzdělávání. Tato otázka je jednou z priorit politického programu jak na úrovni Unie, tak na úrovni tohoto členského státu, a bude pozorně sledována a analyzována, mimo jiné i ve zprávě o Rakousku pro rok 2017.

               (15)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rakouska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rakousku pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rakousku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rakousku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (16)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Rakousku v období 2016–2017:

               1.

               Zajistit, aby odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v letech 2016 a 2017 byla omezena na výjimku spojenou s rozpočtovými důsledky mimořádného přílivu uprchlíků v roce 2015 a za tím účelem dosáhnout v roce 2017 roční fiskální korekce ve výši 0,3 % HDP, jestliže střednědobého rozpočtového cíle nelze dosáhnout s nižším úsilím. Zajistit udržitelnost systému zdravotní péče a rovněž důchodového systému navázáním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na střední délku života. Zjednodušit, racionalizovat a zefektivnit fiskální vztahy a odpovědnosti mezi různými úrovněmi správy.

               2.

               Zlepšit účast žen na trhu práce. Přijmout opatření na zlepšení výsledků ve vzdělávání znevýhodněných mladých lidí, zejména těch, kteří pocházejí z přistěhovaleckého prostředí.

               3.

               V oblasti služeb zmírnit správní a regulační překážky pro investice, například omezující požadavky na vydání povolení a omezení týkající se právní formy a držení podílů, a překážky pro zakládání společností poskytujících služby ve více oborech.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Estonska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Estonska na období 2012–2017

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/21

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Estonska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Estonska na období 2012–2017
   2013/C 217/06
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Estonska na rok 2012 a stanovisko k programu stability Estonska na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) zprávu mechanismu varování, ve které není Estonsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 30. dubna 2013 předložilo Estonsko svůj národní program reforem na rok 2013 a program stability na období 2012–2017. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je na období 2013–2014, kdy se očekává průměrný růst HDP kolem 3,3 %, realistický. Prognóza útvarů Komise z jara 2013 počítá v období 2013–2014 s růstem HDP ve výši 3,5 %. V roce 2012 představoval celkový schodek rozpočtu Estonska 0,3 % HDP. Program stability potvrzuje předchozí střednědobý rozpočtový cíl, který spočívá ve vytváření strukturálního přebytku, což je ambicióznější než cíl požadovaný Paktem o stabilitě a růstu. Jelikož strukturální saldo Estonska skončilo v roce 2012 přebytkem, dosáhlo Estonsko svého střednědobého rozpočtového cíle o rok dříve, než předpokládal jeho program stability na období 2012–2015. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability na období 2012–2017 je zajistit udržitelnou fiskální politiku, jež podporuje vyvážený růst, udržením střednědobého rozpočtového cíle a zároveň zajištěním dostatečných rozpočtových rezerv a snížením daňového zatížení práce. Program stability předpokládá, že plánovaný celkový rozpočtový schodek pro rok 2013 ve výši 0,5 % HDP se bude v průběhu daného období zlepšovat, v roce 2014 bude rozpočet vyvážený a následně přejde v přebytek. Podle celkového hodnocení nově vypočteného strukturálního rozpočtového salda, včetně analýzy výdajového kritéria Paktu o stabilitě a růstu, se Estonsko v roce 2013 výrazně neodchyluje od střednědobého rozpočtového cíle a v roce 2014 se vrátí ke strukturálnímu přebytku. Poměr dluhu k HDP je značně pod 60 % a podle programu stability by po roce 2013 měl klesat tak, že se v letech 2015–2016 bude pohybovat okolo 9 %. Estonsko hodlá v roce 2013 zavést strukturální rozpočtové pravidlo v souladu s požadavky Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii, podepsané dne 2. března 2012 v Bruselu. Toto pravidlo by mělo být doplněno posílením závazné povahy víceletých cílů na straně výdajů, jakmile bude toto rozpočtové pravidlo zavedeno.

               (10)

               Pokud jde o trh práce, ačkoli míra zaměstnanosti nadále roste, přetrvávají určité překážky růstu, jež zahrnují trvající nezaměstnanost mládeže a dlouhodobou nezaměstnanost, nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a rostoucí nedostatek pracovní síly včetně ztrát pracovní síly v důsledku dlouhodobých zdravotních problémů. Systém sociálních dávek by měl být upraven tak, aby byl flexibilnější a lépe cílený, poskytoval podpůrné služby a pobídky pro nezaměstnané a neaktivní osoby, jež by mohly být znovu zaměstnány, a zároveň by měla být posílena aktivační opatření, aby bylo zaručeno, že se dostanou k těm, kteří je nejvíce potřebují. Nákladová efektivita výdajů na rodinnou politiku by se mohla zlepšit, aniž by to mělo dopad na rozpočet, mimo jiné převedením prostředků určených na rodičovské dávky na účinnější opatření jako například služby péče o dítě, což by mělo pozitivně ovlivnit zaměstnanost žen. Hospodářský rozvoj regionů by měl být koordinovanější, aby byly jeho výsledky viditelnější.

               (11)

               V oblasti vzdělávání a odborné přípravy Estonsko částečně realizovalo doporučení Rady z roku 2012: v roce 2012 byla přijata reforma vyššího vzdělávání a v roce 2013 má být přijata komplexní reforma odborného vzdělávání a přípravy. Zvláštní pozornost bude třeba věnovat tomu, aby se zajistilo dostatečné zapojení sociálních partnerů, a tím dostatečný počet učňovských programů v rámci odborného vzdělávání. Racionalizace sekundárního vzdělávání je důležitým závazkem, jenž zůstává zatím nenaplněn. Stále relativně vysokou míru nezaměstnanosti mládeže je třeba řešit ve světle vysokého podílu osob bez profesního či odborného vzdělání. Řešení přístupu k celoživotnímu učení pro málo kvalifikované pracovníky je stále nedostatečné a opatření týkající se nezaměstnané mládeže ne vždy přesně odpovídají potřebám trhu práce. Neexistence propojení mezi veřejným výzkumným sektorem a ekonomikou zůstává problémem pro růst produktivity a konkurenceschopnost. Kromě toho zůstává, vzhledem k malé velikosti ekonomiky, určitým problémem i internacionalizace a upřednostňování systému výzkumu a inovací.

               (12)

               Energetická náročnost Estonska zůstává velmi vysoká. Ačkoliv vláda již podnikla určité kroky, její úsilí musí být větší, trvalé a se zvláštním důrazem kladeným na rekonstrukci obytných budov. Park nových osobních automobilů v Estonsku je energeticky nejnáročnější v Unii a spotřebitelské zvyklosti se navzdory vyšší spotřební dani z pohonných hmot nemění. Pokud Estonsko nepřijme další opatření, je nepravděpodobné, že splní své cíle týkající se emisí skleníkových plynů, zejména nepodnikne-li žádné kroky v oblasti dopravy a bydlení. Vlivem nedostatečného přeshraničního propojení také pokračuje relativní izolovanost estonského trhu s energií.

               (13)

               Poskytování služeb, jež musí ze zákona zajišťovat orgány místní správy, je ve většině odvětví, zejména v oblasti dlouhodobé péče, podpory rodiny, vzdělávání a dopravních služeb, neefektivní; totéž platí pro místní podpůrná opatření nezbytná k zajištění účinného poskytování zdravotní péče. Důvodem je malá správní kapacita orgánů místní správy a nepoměru mezi jejich příjmy a přenesenou působností. V souvislosti se zlepšením místní správy dosud nebyl přijat žádný proveditelný plán.

               (14)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (15)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (6). Jako země, jejíž měnou je euro, by Estonsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE, aby Estonsko v období 2013–2014 provedlo tato opatření:

               1.

               Uskutečňovat prorůstovou fiskální politiku a zachovat zdravou fiskální pozici, jak bylo plánováno, tak aby bylo zajištěno splnění střednědobého rozpočtového cíle během období programu stability. Doplnit plánované rozpočtové pravidlo o závaznější víceletá pravidla pro výdaje v střednědobém rozpočtovém rámci a pokračovat ve zvyšování efektivity veřejných výdajů.

               2.

               Zlepšit motivaci k práci propojením jednotlivých existujících systémů sociálních dávek a zvýšením flexibility a cíleným přidělováním dávek. Zlepšit poskytování sociálních služeb, včetně péče o dítě, a zároveň zvýšit účinnost a nákladovou efektivitu rodinné politiky. Posílit aktivační opatření, aby se dlouhodobě nezaměstnaným a osobám pobírajícím dávky v invaliditě a dávky v případě pracovní neschopnosti usnadnil návrat na trh práce. Zavést koordinovaná opatření na podporu hospodářského rozvoje v regionech s vysokou nezaměstnaností.

               3.

               Pokračovat v úsilí o zlepšení systémů vzdělávání a odborné přípravy tak, aby více odpovídaly potřebám pracovního trhu, mimo jiné i větším zapojením sociálních partnerů a zaváděním cílených opatření k řešení nezaměstnanosti mládeže. Výrazně zvýšit účast málo kvalifikovaných pracovníků v programech celoživotního učení. Zvýšit úsilí o upřednostňování a internacionalizaci systémů výzkumu a inovací a posílit spolupráci mezi podnikovým sektorem a vysokoškolskými a výzkumnými institucemi.

               4.

               Zlepšit energetickou účinnost, zejména budov a dopravy, a posílit environmentální pobídky týkající se vozidel a odpadu. Intenzivněji budovat přeshraniční propojení v oblasti energetiky s cílem diverzifikovat zdroje energií a podpořit konkurenci na trhu s energií.

               5.

               Lépe vyvážit poměr mezi příjmy orgánů místní správy a jejich přenesenou odpovědností. Zlepšit efektivitu orgánů místní správy a zajistit poskytování kvalitních místních veřejných služeb.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Úř. věst. C 219, 24.7.2012, s. 25.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (6)  Viz strana 97 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Doporučení Komise (EU) 2016/1117 ze dne 15. června 2016 určené Řecké republice o konkrétních naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013

text:
               9.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 186/28

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/1117
   ze dne 15. června 2016
   určené Řecké republice o konkrétních naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V důsledku dvou rozsudků Evropského soudu pro lidská práva (ESLP) a Soudního dvora Evropské unie (1), které zjistily systémové nedostatky řeckého azylového systému, jež vyústily v porušení základních práv žadatelů o mezinárodní ochranu přemístěných z jiných členských států do Řecka podle nařízení Rady (ES) č. 343/2003 (2), pozastavily členské státy od roku 2011 přemísťování žadatelů o mezinárodní ochranu do Řecka podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (3) (dále jen „dublinské nařízení“).

               (2)

               Od vydání rozsudku ESLP ve věci M.S.S proti Belgii a Řecku v roce 2011 sleduje situaci v Řecku Výbor ministrů Rady Evropy, a to na základě zpráv o pokroku, které Řecko musí povinně předkládat jako důkaz, že postupuje v souladu s rozsudkem, a na základě údajů získaných od nevládních a mezinárodních organizací, jako je Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR), které v Řecku působí.

               (3)

               V důsledku rozsudku ve věci M.S.S se Řecko zavázalo k reformě svého azylového systému na základě vnitrostátního akčního plánu týkajícího se azylové reformy a řízení migrace, který byl představen v srpnu 2010 a revidován v lednu 2013 (dále jen „řecký akční plán“). Dne 1. října 2015 předložilo Řecko Radě plán provádění programu relokace a hotspotů, v němž uvádí též některá opatření, která je třeba upřednostnit, aby se zajistilo provádění zbývajících dohodnutých opatření v oblasti azylu a přijímání.

               (4)

               Dne 10. února 2016 Komise vydala první doporučení pro Řeckou republiku o naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle dublinského nařízení (dále jen „první doporučení“) (4). Od té doby se řecké orgány za pomoci Komise, Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (EASO), členských států a mezinárodních a nevládních organizací soustavně snaží zlepšit fungování azylového systému v souladu se sedmi body obsaženými v prvním doporučení.

               (5)

               Současná uprchlická a migrační krize zároveň nadále vyvíjela enormní tlak na řecký azylový a migrační systém jako hlavní zemi prvního vstupu z východní středomořské trasy. V období od ledna do dubna 2016 přijelo do Řecka více než 157 000 nelegálních migrantů. Krátce po prvním doporučení Komise pro Řecko schválili členové Evropské rady a turecká vláda v březnu 2016 prohlášení EU a Turecka. Toto prohlášení vedlo k výraznému poklesu počtu každodenních příjezdů do Řecka z Turecka a řeckým orgánům zároveň také uložilo nové povinnosti (5). Situace v Řecku se též výrazně změnila poté, co byla západobalkánská trasa v podstatě uzavřena, což státním příslušníkům třetích zemí zabránilo v cestě dále. V důsledku toho uvízlo v Řecku přibližně 57 000 nelegálně příchozích státních příslušníků třetích zemí (6). Ne všechny členské státy dosud rovněž úspěšně provedly programy relokace a tyto programy teprve musí ulevit Řecku od tlaku, jemuž čelí (7).

               (6)

               Tzv. proces „předběžné registrace“ začal dne 8. června 2016 registrovat všechny ty nelegálně příchozí státní příslušníky třetích zemí, kteří chtějí požádat o azyl, přijeli do Řecka před 20. březnem 2016 a nepokusili se svůj pobyt zlegalizovat u řeckých orgánů (8). Tento proces provádí řecká azylová služba ve spojení s úřadem EASO, Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a Mezinárodní organizací pro migraci (IOM) a za podpory ze strany Komise. Předběžná registrace bude trvat až do konce července 2016 a předpokládá se, že o azyl pravděpodobně požádá asi 50 000 žadatelů, kteří budou muset být v Řecku ubytováni, aby si počkali na rozhodnutí ve věci své způsobilosti k mezinárodní ochraně, relokaci nebo přemístění do jiného členského státu podle dublinského nařízení. Očekává se, že tento proces usnadní a zrychlí formální podávání žádostí o mezinárodní ochranu u azylové služby, jakmile budou žadatelé již předběžně zaregistrováni. V rámci nového systému budou nasazovány týmy do otevřených přijímacích středisek, aby osoby registrovaly přímo v ubytovacích zařízeních. Na konci registrace dostanou lidé oficiální průkaz žadatele o azyl. Očekávaný nárůst žádostí o azyl po tomto procesu předběžné registrace bude mít pravděpodobně za následek nejméně čtyřnásobný počet žádostí o azyl v roce 2016, než bylo obdrženo v roce 2015 (13 197).

               (7)

               Navzdory pokračujícím krokům, které Řecko podniká s cílem zlepšit svůj azylový systém, bude ještě předtím, než bude možné počítat s obnovením přemísťování podle dublinského nařízení, třeba v započatých snahách značně pokročit. Toto doporučení stanoví hlavní oblasti reformy, které musí řecké orgány ještě vyřešit pro nápravu nedostatků v azylovém systému zmíněných ve výše uvedených rozsudcích, aby bylo zajištěno opětovné zavedení přemísťování podle dublinského nařízení.

               (8)

               Dne 7. března 2016 obdržela Komise od Řecka první zprávu o pokroku, v níž byla nastíněna některá ze zlepšení provedených v oblastech, které Komise specifikovala v prvním doporučení. V dopisech ze dne 18. května a 8. června 2016 poskytly řecké orgány další informace.

               (9)

               Komise konstatovala, že bylo dosaženo pokroku ve snaze zreformovat řecké vnitrostátní právo a zajistit, aby byla do něj provedena nová právní ustanovení přepracované směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU o azylových řízeních (9) („azylová řízení“) a některá ustanovení přepracované směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU (10) („podmínky přijímání“). Dne 3. dubna 2016 přijal řecký parlament nový zákon (zákon 4375/2016), ale ne všechna ustanovení vstoupila v platnost (11).

               (10)

               V návaznosti na vrcholnou schůzku vedoucích představitelů EU konanou dne 25. října 2015 se Řecko zavázalo, že do konce roku 2015 zvýší přijímací kapacitu pro žadatele o mezinárodní ochranu a nelegální migranty na 30 000 míst, a UNHCR se zavázal, že prostřednictvím svého zvláštního programu poskytne dotace nájemného a programy hostitelských rodin pro nejméně 20 000 osob. Řecko pokročilo při zřizování řady nouzových přijímacích středisek a podle každodenních informací vydaných řeckými orgány dne 10. června 2016 je v Řecku nelegálním migrantům a žadatelům o mezinárodní ochranu k dispozici více než 50 000 dočasných nouzových přijímacích středisek a trvalých přijímacích míst (12).

               (11)

               Ačkoli Řecko svou celkovou přijímací kapacitu pro nelegální migranty a žadatele o mezinárodní ochranu výrazně navýšilo, je většina těchto zařízení pouze dočasnými nouzovými středisky a některá z nich poskytují pouze ty nejzákladnější přijímací podmínky pro ty, kdo v nich jsou ubytováni, jako jsou potraviny, voda, hygiena a základní lékařská péče, zatímco jiná se nestarají ani o zajištění těchto nejzákladnějších potřeb (13). I když to může stačit na velmi krátkou dobu, než se jednotlivé osoby budou moci přestěhovat do lepších zařízení, tyto podmínky a zařízení stále zdaleka nevyhovují požadavkům, které jsou stanoveny ve směrnici 2013/33/EU pro žadatele o mezinárodní ochranu. Je tudíž zásadní, aby Řecko bezodkladně postupně zavedlo vhodnou vymezenou trvalou otevřenou přijímací kapacitu patřičného standardu pro žadatele o azyl a aby udržovalo dostatečnou kapacitu z hlediska dočasných zařízení a vyhovělo tak jakémukoli výpadku kapacity v důsledku nečekaných přílivů.

               (12)

               V lednu 2016 podepsala Komise a UNHCR pověřovací dohodu na celkovou částku 80 milionů EUR s cílem zřídit 20 000 míst v otevřeném ubytování v první řadě ve prospěch žadatelů o mezinárodní ochranu způsobilých k přesídlení (14). Tato místa budou zpočátku zřizována v rámci programu pronájmu apartmánů, který bude řídit UNHCR. Zatímco jsou tato místa v současnosti zřizována, jedná se o pověřovací dohodě, aby bylo možné zřídit přibližně 6 000 míst v relokačních střediscích místo apartmánů a aby bylo potvrzeno, že cílová skupina, která má být ubytována, může zahrnovat i žadatele o azyl, kteří nebudou relokováni, nebo ty, kteří by mohli být v budoucnosti přemístěni do Řecka podle dublinského nařízení. Podle údajů UNHCR ke dni 6. června 2016 bylo zřízeno 6 385 přijímacích míst pro žadatele o relokaci, z nichž většina je v hotelech a apartmánech (15).

               (13)

               Značná zlepšení byla zaznamenána v případě zřizování regionálních azylových úřadů. Řecký zákon stanoví zřízení regionálních azylových úřadů v Attice, Soluni, Thrákii, Epiru, Thesálii a Západním Řecku a na ostrovech Kréta, Lesbos, Chios, Samos, Leros a Rhodos (16). Doposud začalo fungovat osm regionálních úřadů v Attice, Thrákii, Soluni a na ostrovech Lesbos, Samos, Chios a Rhodos. Další regionální azylový úřad má být otevřen v nadcházejících měsících v Attice (Pireus). Další čtyři regionální azylové úřady mají začít fungovat v roce 2016 na ostrovech Kos, Leros a Kréta (Héraklion) a v Západním Řecku (Patras), přičemž ten má být otevřen již velmi brzy. Zbývá tak zřídit plánované regionální azylové úřady v Thesálii (Volos) a v Epiru (Ioánnina). Kromě toho vznikly dvě další azylové jednotky na ostrovech Chios a Kos, čímž se celkový počet azylových jednotek zvýšil na pět (Amygdaleza, Xanthi, Patras, Chios a Kos). Byla zřízena i relokační jednotka v Alimosu, která by měla začít fungovat v červenci 2016.

               (14)

               Ve své první zprávě řecké orgány rovněž uvedly, že za účelem zvýšení kapacity azylové služby při zpracování žádostí stále přijímají více pracovníků pro tuto službu. V azylové službě pracuje v současnosti 370 pracovníků, což je dvojnásobek kapacity počtu lidských zdrojů, které byly k dispozici v roce 2015. Jedna třetina pracovníků je zaměstnána na dobu určitou a je financovaná z různých zdrojů financování EU a EHP. Řecký parlament schválil dalších 300 míst pro přijetí stálých pracovníků v nadcházejících měsících (17). Tito zaměstnanci doplní pracovníky na dobu určitou, které přijal UNHCR, a odborníky z členských států, které úřad EASO nasazuje na dobu určitou do řecké azylové služby. Je však jasné, že současné a plánované úrovně pracovníků pro azylovou službu jsou stále daleko nižší než to, co je vyžadováno pro náležité zpracování současného a pravděpodobného budoucího náporu případů. Řecko by mělo zajistit, aby azylová služba byla ještě více posílena výrazně vyšším počtem pracovníků a zdroji materiálu, aby byla schopna zpracovat nárůst počtu žádostí o azyl. Za tímto účelem by mělo být provedeno hodnocení potřeb, které vezme v úvahu počet žádostí o azyl, které bude muset řecká azylová služba pravděpodobně zpracovávat najednou, a počet dostupných pracovníků vyžadovaných nebo pravděpodobně vyžadovaných ke zpracování těchto žádostí.

               (15)

               Nový odvolací orgán a odvolací výbory vytvořené nedávno přijatým právním předpisem (zákon 4375/2016) by měly vznikat postupně a měly by být plně zřízeny do konce roku 2016. Vzhledem k pravděpodobně výraznému nárůstu počtu žádostí, které budou v Řecku podány v nadcházejících měsících, je zásadní plně obsazený odvolací orgán, schopný zvládnout očekávaný výrazný nárůst počtu odvolání. Předmětem zvláště velké kritiky v rozsudku M.S.S byl přístup k účinnému opravnému prostředku v Řecku, je tudíž nezbytně nutné, aby v případě, že v budoucnosti bude obnoveno přemísťování podle dublinského nařízení, měli žadatelé o azyl možnost uplatnit účinný soudní opravný prostředek proti zápornému rozhodnutí o jejich žádosti.

               (16)

               Prozatím získaly další mandát staré odvolací výbory „pro nevyřízené případy“, které byly zřízeny za účelem řešení azylových odvolání u řeckých nevyřízených případů. Po přechodné období mají tyto odvolací výbory „pro nevyřízené případy“ řešit vedle zásadních odvolání proti prvoinstančním rozhodnutím odvolání proti rozhodnutím na základě přípustnosti v rámci prohlášení EU a Turecka.

               (17)

               Většího pokroku bylo dosaženo u dlouhodobých ještě nevyřízených odvolání podle „starého postupu“ upraveného prezidentským výnosem 114/2010. V současnosti není vyřízeno přibližně 13 975 případů (z celkového počtu zhruba 51 000 případů, které byly pokládány za součást nevyřízených případů na začátku roku 2013). Řecké orgány se zavázaly, že z humanitárních důvodů udělí povolení osobám, jejichž žádost o azyl čeká na rozhodnutí značnou dobu, a osobám, které jsou podle řeckého zákona 4375/2016 způsobilé k získání povolení k pobytu z humanitárních nebo jiných výjimečných důvodů. Předpokládá se, že díky provádění tohoto opatření bude uzavřeno zhruba 10 000 nevyřízených případů. Povolení k pobytu bude vydáno na dobu dvou let a bude možné ho prodloužit (18). Bude přiznávat stejná práva a výhody, jaké mají v Řecku osoby požívající statusu doplňkové ochrany (19). Řecko by mělo pokračovat ve snižování počtu nevyřízených odvolání v tomto ohledu a mělo by zajišťovat, aby žadatelé s nevyřízeným odvoláním měli příležitost uplatnit své právo na účinný opravný prostředek.

               (18)

               Poskytování bezplatné právní pomoci bylo zahrnuto do nového zákona (zákon 4375/2016) v případě žadatelů v odvolacím stadiu; doposud však řecké orgány v praxi žádnou bezplatnou právní pomoc neposkytly. Probíhají závěrečné práce na ministerském rozhodnutí, kterým se provádí poskytování právní pomoci podle zákona 4375/2016, a dne 8. června 2016 řecké orgány zahájily výzvu k předkládání návrhů na poskytnutí bezplatné právní pomoci a zastupování v odvolacím stadiu pro 6 750 způsobilých žadatelů ve vnitrostátním programu v rámci Azylového, migračního a integračního fondu (AMIF) s cílem doplnit seznam právních zástupců poskytujících právní pomoc (20). Tato výzva skončí dne 24. června 2016. Kromě toho byla s UNHCR uzavřena v rámci financování mimořádné pomoci EU grantová dohoda na celkovou částku 30 milionů EUR. UNHCR tyto finanční prostředky použije mimo jiné k poskytování bezplatné právní pomoci žadatelům o mezinárodní ochranu v odvolacím stadiu po dobu až čtyř měsíců, dokud řecké orgány podle očekávání nezavedou svůj vlastní program bezplatné právní pomoci. Řecko by mělo bezodkladně podniknout nezbytné kroky pro zaručení práva na bezplatnou právní pomoc v azylovém řízení.

               (19)

               Nový zákon 4375/2016 stanoví nové ředitelství pro přijímání a ředitelství pro sociální integraci, která mají specializované útvary pro přijímání a integraci nezletilých osob bez doprovodu a obsahuje rovněž ustanovení o zástupcích těchto nezletilých. Navzdory tomu budou řecké orgány ještě muset přijmout prováděcí opatření, aby zajistily patřičné procesní záruky a přijímací podmínky pro nezletilé osoby bez doprovodu v praxi. Ačkoli ministerské rozhodnutí týkající se posuzování věku nezletilých osob bez doprovodu usilujících o azyl řecká vláda již přijala (21), je ještě zapotřebí přijmout další prezidentský výnos, který by měl obsahovat ustanovení pro efektivní opatrovnický systém.

               (20)

               K červnu 2016 je v Řecku k dispozici celkem 585 míst v přijímacích střediscích pro nezletilé osoby bez doprovodu. Tato střediska jsou v současnosti plná a na čekací listině je 625 nezletilých osob bez doprovodu, které musí být umístěny do vhodných středisek. Podle dopisu zaslaného řeckými orgány Komisi dne 8. června 2016 má Řecko v úmyslu vytvořit pro nezletilé osoby bez doprovodu do konce července 2016 dalších 800 míst v přijímacích střediscích. Řecko musí zajistit, aby pro vyřešení poptávky po přijímacích střediscích pro nezletilé osoby bez doprovodu fungoval patřičný počet takových ubytovacích zařízení.

               (21)

               Rostou obavy nevládních organizací, že mnoho dětí v Řecku nemá přístup ke vzdělávání a že situace nezletilých osob bez doprovodu je obecně nejistá, přičemž některé uvádějí, že děti jsou až do doby, než je pro ně nalezeno vhodné ubytování, stále drženy v zajišťovacích zařízeních.

               (22)

               Evropská komise poskytla Řecku značné finanční prostředky na podporu země v jejím úsilí uvést svůj systém řízení azylu v soulad s normami EU.

               (23)

               Od začátku roku 2015 byla Řecku poskytnuta mimořádná pomoc v celkové výši 262 milionů EUR z fondů v oblasti vnitřních věcí (AMIF a Fond pro vnitřní bezpečnost (ISF)), a to buď přímo řeckým orgánům, nebo prostřednictvím unijních agentur a mezinárodních organizací působících v Řecku, přičemž zhruba 81 milionů EUR z toho bylo poskytnuto v květnu 2016. Dne 20. května 2016 bylo 56 milionů EUR nouzového financování přiděleno řeckým orgánům (13 milionů EUR), IOM (13 milionů EUR) a UNHCR (30 milionů EUR) na zvýšení kapacit řeckých orgánů pro registraci nově příchozích migrantů a na zpracování jejich žádostí o azyl, vytvoření lepších podmínek pro zranitelné migranty a posílení registračního a azylového procesu dalšími lidskými zdroji, zajištění IT infrastruktury, zvýšení dostupnosti tlumočníků a zajištění lepšího přístupu k informacím. Dne 24. května 2016 přidělila Komise nouzové financování ve výši 25 milionů EUR (AMIF) úřadu EASO na zvýšení jeho kapacity pro další podporu řeckých orgánů. Toto financování přispěje k provádění plánu reakce na naléhavé případy, který společně vypracovaly Komise, řecké orgány a příslušné zúčastněné strany s cílem řešit přetrvávající humanitární situaci na místě a k provádění prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března.

               (24)

               Tato mimořádná pomoc doplňuje 509 milionů EUR přidělených Řecku na období 2014–2020 prostřednictvím jeho vnitrostátních programů v rámci fondu AMIF a fondů ISF, a Řecko se tak stává prvním příjemcem fondů EU v oblasti vnitřních věcí mezi členskými státy EU.

               (25)

               Řecko by mělo zajistit, aby takové finanční zdroje byly plně využívány tím nejefektivnějším a nejúčinnějším způsobem a bez dalšího prodlení. Za tímto účelem by měla být naléhavě dokončena probíhající revize řeckých vnitrostátních programů v rámci fondů v oblasti vnitřních věcí (AMIF, ISF), která je má přizpůsobit novým prioritám. Podobně by měl být v zájmu zajištění efektivnějšího využívání dostupných zdrojů bezodkladně dokončen proces převodu orgánu odpovědného za správu těchto fondů na stejné ministerstvo, které spravuje i strukturální fondy. Řecko by mělo především dokončit celou řadu otázek praktického provádění (pracovníci, správa a řízení, výrok auditora, formální oznámení), aby nový odpovědný orgán mohl začít fungovat do července 2016.

               (26)

               Jak je potvrzeno ve sdělení Komise ze dne 4. března 2016 nazvaném Plán návratu k Schengenu (22), zajištění plně funkčního dublinského systému je nedílnou součástí širšího úsilí potřebného pro stabilizaci azylové, migrační a pohraniční politiky. Toto úsilí by mělo vést k návratu schengenského prostoru do normálního stavu nejpozději do prosince 2016. Je tudíž důležité, aby Řecko bezodkladně přijalo neprovedená opatření určená v tomto doporučení, aby zajistilo, že obnovení přemísťování do Řecka podle dublinského nařízení bude moci fungovat v témže časovém rámci a nejpozději do prosince 2016. Zároveň by prioritou měla být reforma dublinských pravidel navržená Komisí (23) se zřetelem na cíl solidarity a spravedlivého rozdělení nákladů mezi členské státy.

               (27)

               Řeckem pravidelně předkládané zprávy o pokroku při provádění těchto opatření, jakož i další relevantní prvky, včetně nadcházejících zpráv UNHCR a dalších příslušných organizací, by měly vnést světlo do posouzení skutečnosti, zda jsou podmínky takové, aby členské státy mohly obnovit postup individuálních přemístění do Řecka podle dublinského nařízení, přičemž je třeba mít na paměti, že počet přemístění a kategorie osob, které mají být přemístěny, by měly odpovídat konkrétnímu pokroku, jehož bylo dosaženo. Řecko by mělo předložit aktualizovanou zprávu za období duben až červen 2016, pokud nebyla obdržena měsíční zpráva na další období, za které se podává zpráva, v červnu 2016.

               (28)

               Komise předpokládá zhodnocení dosaženého pokroku a případnou aktualizaci svých specifických doporučení v září 2016.

               (29)

               Jakékoli obnovení přemísťování do Řecka podle dublinského nařízení by rovněž mělo zohlednit skutečnost, že Řecko musí nadále řešit potenciálně velký počet nových žadatelů o azyl, především v důsledku provádění tzv. procesu předběžné registrace, a mělo by se zabránit tomu, aby na Řecko byla kladena nepřiměřená zátěž.

               (30)

               Odpovědnost za rozhodování o takovémto obnovení přemísťování v jednotlivých případech nesou výhradně orgány členských států pod dohledem soudních orgánů, které mohou vznést žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, pokud jde o výklad dublinského nařízení, Evropskému soudnímu dvoru,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      PŘIJÍMACÍ PODMÍNKY A STŘEDISKA

               1)

               Řecko by mělo zajistit, aby přijímací střediska byla dostatečná a aby přijímací podmínky ve všech přijímacích střediscích pro žadatele o mezinárodní ochranu splňovaly normy stanovené v právu EU, především ve směrnici 2013/33/EU. Řecko by mělo minimálně:

                           a)

                           zřídit vhodný počet trvalých otevřených přijímacích středisek odpovídajících počtu žadatelů o mezinárodní ochranu, které přijímá nebo pravděpodobně bude přijímat, a schopných ubytovat všechny žadatele o mezinárodní ochranu a jejich závislé osoby ve vhodných podmínkách na dobu azylového řízení;

                           b)

                           zajistit, aby byl nebo mohl být k dispozici v brzké době patřičný počet dočasných otevřených přijímacích středisek, která by umožnila ubytování nečekaného přílivu žadatelů o mezinárodní ochranu a která by byla schopna ubytovat všechny takové žadatele o mezinárodní ochranu a jejich závislé osoby ve vhodných podmínkách;

                           c)

                           zajistit, aby tato střediska měla oddělená otevřená ubytovací místa pro svobodné muže, svobodné ženy, rodiny a zranitelné osoby, zejména pro nezletilé osoby bez doprovodu, která budou moci zaručit soukromí a zachování celistvosti rodiny;

                           d)

                           zajistit, aby nezletilé osoby bez doprovodu usilující o azyl byly okamžitě umístěny do vhodného ubytovacího zařízení a nebyly drženy v nevyhovujících podmínkách v zajišťovacích zařízeních. Řecko by mělo bezodkladně vytvořit nezbytná ubytovací místa pro nezletilé osoby bez doprovodu a zajistit, aby tato zařízení byla zachována;

                           e)

                           zajistit, aby ubytování bylo udržované a aby byly patřičně financovány různé smluvní služby, jako úklid, hygiena a stravování, s cílem předejít přerušení jejich poskytování;

                           f)

                           zajistit, aby veškerá dočasná střediska v Řecku byla zmodernizována tak, aby zajistila všechny výše uvedené služby tam, kde jsou žadatelé o azyl ubytováni a zůstávají v Řecku po dobu azylového řízení.

                     Přijímací podmínky ve všech přijímacích střediscích by měly též:

                           g)

                           zajišťovat, aby žadatelé dostávali nezbytnou lékařskou péči, která by měla zahrnovat alespoň bezodkladnou zdravotní péči a základní léčbu onemocnění a závažných duševních chorob;

                           h)

                           poskytovat nezletilým osobám po dobu azylového řízení účinný přístup ke státnímu vzdělávacímu systému, včetně jazykové výuky, aby žádné dítě nezůstalo bez vzdělání.

                     Řecké orgány by měly provádět hodnocení potřeb z hlediska celkové požadované přijímací kapacity a charakteru této kapacity a měly by toto hodnocení nepřetržitě aktualizovat s ohledem na nový vývoj. Toto hodnocení potřeb by mělo neustále poskytovat informace o kapacitách vytvořených v souladu s doporučením 1 písm. a) a doporučením 1 písm. b) výše. Řecké orgány by měly též zajistit trvalou správu a koordinaci všech středisek a měly by zajistit, aby odpovědná ministerstva měla pro tento účel patřičné zdroje.

      PŘÍSTUP K PRVOINSTANČNÍMU AZYLOVÉMU ŘÍZENÍ A ZDROJE PRO NĚJ

               2)

               Řecko by mělo pokračovat ve svém úsilí o zajištění, aby všichni žadatelé o mezinárodní ochranu měli účinný přístup k azylovému řízení tím, že:

                           a)

                           bude bezodkladně postupovat s náborem pracovníků, aby azylová služba měla dostatek pracovníků a všechny úřady mohly být plně funkční a schopny zpracovat všechny žádosti o azyl včas. K tomu je zapotřebí urychleně zavést postup týkající se náboru pracovníků pro velmi významné navýšení počtu pracovníků vyřizujících žádosti a dalších příslušných pracovníků pro azylovou službu;

                           b)

                           bezodkladně otevře další regionální azylové úřady v Attice (Pireus, Kos, Leros, Kréta (Héraklion), Západním Řecku (Patras) a Thesálii a Epiru (Volos a Ioánnina);

                           c)

                           zajistí účinný postup případového řízení, aby zaručilo, že případy budou vyřizovány organizovaně, a aby zvýšilo schopnost orgánů posoudit současnou výkonnost, odhalit potenciální překážky a plánovat nadcházející požadavky z hlediska zdrojů;

                           d)

                           zajistí, aby azylová služba měla pro každý úřad patřičný počet pracovníků administrativní podpory, kteří mohou dojednávat pohovory, domlouvat schůzky pro registraci, zajišťovat tlumočníky a řídit celkový pracovní tok každého úřadu pro dobře fungující azylové řízení.

                     Řecká azylová služba by měla na základě úplného a soustavného hodnocení určovat, kolik pracovníků bude pravděpodobně zapotřebí k vyřízení přísunu žádostí o azyl v šestiměsíční lhůtě stanovené ve směrnici 2013/32/EU. Toto hodnocení potřeb by mělo být neustále aktualizováno a mělo by obsahovat informace o počtu pracovníků, kteří mají být přijati v souladu s doporučením 2 písm. a) výše.

      ODVOLACÍ ORGÁN

               3)

               Řecko by mělo zajistit, aby byl nový odvolací orgán zřízen bez prodlení a aby měl patřičný počet odvolacích výborů, které budou rozhodovat o žádostech o mezinárodní ochranu, a aby tyto výbory byly vhodně obsazeny, a mohly tak vyřizovat probíhající a pravděpodobná budoucí odvolání. Řecko by zejména mělo:

                           a)

                           zajistit dostatečný počet lidských zdrojů a výborů, které odvolací orgán bude potřebovat k vyřízení odvolání žadatelů a k neustálé aktualizaci tohoto hodnocení;

                           b)

                           přistoupit bezodkladně ke jmenování veškerých potřebných pracovníků do odvolacího orgánu a výborů, včetně řady podpůrných pracovníků pro každý výbor;

                           c)

                           bezodkladně zahájit činnost odvolacího orgánu a výborů;

                           d)

                           co nejdříve a v každém případě do konce roku 2016 vyřídit všechny podané žádosti o soudní přezkum správních rozhodnutí, které v současnosti nejsou vyřízeny.

                     Řecké orgány by měly na základě úplného a soustavného hodnocení určit počet odvolacích výborů v rámci nového odvolacího orgánu, které bude potřebovat, aby vyřídil všechna odvolání podaná žadateli o mezinárodní ochranu, a počet lidských zdrojů pro pokračování hladkého fungování těchto výborů v souladu s doporučením 3 písm. a) a b) výše.

      PRÁVNÍ POMOC

               4)

               Řecko by mělo zajistit, aby přístup k bezplatné právní pomoci byl účinný v praxi a aby všem žadatelům o azyl byla poskytována nezbytná právní pomoc pro účely soudního přezkumu správních rozhodnutí o žádostech o mezinárodní ochranu. Řecko by zejména mělo:

                           a)

                           urychleně přijmout a účinně provést ministerské rozhodnutí pro poskytování bezplatných služeb právní pomoci;

                           b)

                           vyčlenit na poskytování právní pomoci potřebné finanční prostředky z vnitrostátního programu AMIF a urychleně uzavřít smlouvu na registr právníků, kteří mohou poskytovat tyto služby žadatelům v odvolacím stadiu v Řecku.

      PÉČE O NEZLETILÉ OSOBY BEZ DOPROVODU A ZRANITELNÉ OSOBY BĚHEM AZYLOVÉHO ŘÍZENÍ

               5)

               Řecko by mělo zajistit zavedení patřičných struktur pro identifikaci zranitelných žadatelů, včetně nezletilých osob bez doprovodu, a pro péči o ně. Řecko by zejména mělo:

                           a)

                           bezodkladně zavést vhodné opatrovnické řízení přijetím potřebného prezidentského výnosu pro provádění příslušných ustanovení zákona 4375/2016;

                           b)

                           vytvořit pracovní místa a přijmout potřebné pracovníky pro ředitelství pro přijímání a ředitelství pro ochranu nezletilých osob bez doprovodu s cílem poskytnout potřebné záruky podle azylového acquis pro vyhledání rodinných příslušníků a právní zastoupení;

                           c)

                           zajistit, aby byly do praxe zavedeny postupy pro identifikaci žadatelů se zvláštními potřebami v procesní oblasti a v oblasti přijímání, a tito žadatelé tak dostali nezbytnou psychosociální podporu, především v případech, kdy se mohli stát oběťmi sexuálního násilí a vykořisťování nebo obchodování s lidmi.

      VYUŽÍVÁNÍ FINANCOVÁNÍ EU V RÁMCI VNITROSTÁTNÍCH PROGRAMŮ

               6)

               Řecko by mělo zajistit, aby poskytované podstatné finanční prostředky EU byly využívány v plné míře, zejména neprodlenou mobilizací zdrojů dostupných v rámci jeho vnitrostátních programů AMIF a ISF a hledáním doplňujícího financování ze strukturálních fondů. V této souvislosti by Řecko mělo bezodkladně dokončit probíhající revizi vnitrostátních programů, aby je lépe přizpůsobilo novým prioritám, a zároveň by mělo zajistit, aby začal okamžitě fungovat nový orgán odpovědný za správu fondů v oblasti vnitřních věcí.

      PODÁVÁNÍ ZPRÁV O PŘIJATÝCH OPATŘENÍCH

               7)

               Řecko se žádá, aby do 30. června předložilo zprávu o pokroku při provádění tohoto doporučení a doporučení ze dne 10. února. Poté by Řecko mělo do konce každého měsíce předložit Komisi zprávu o svém pokroku při provádění opatření, která jsou určena v tomto doporučení. Zprávy by měly rovněž obsahovat popis toho, jak řecké orgány zavedly nebo plánují zajistit potřebné lidské a materiální zdroje uvedené v bodech 1 až 5 tohoto doporučení. Tyto zprávy by měly též zahrnovat popis soustavného hodnocení potřeb podle bodů 1 až 3 tohoto doporučení, z něhož vycházejí nebo vyšla plánovaná a prováděná opatření. Každá zpráva by měla také obsahovat tyto informace:

                           a)

                           celkovou současnou a plánovanou trvalou a dočasnou přijímací kapacitu pro ubytování žadatelů o mezinárodní ochranu a charakter této kapacity;

                           b)

                           celkový počet současných a plánovaných pracovníků pro vyřizování žádostí o azyl zaregistrovaných u azylové služby a pro ředitelství pro přijímání; a

                           c)

                           celkový a plánovaný počet pracovníků a počet výborů, jejichž provoz odvolací orgán postupně zahájil.

      V Bruselu dne 15. června 2016.

            Za Komisi

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            člen Komise

      (1)  M.S.S proti Belgii a Řecku (č. 30696/09) a NS proti Secretary of State for the Home Department, C-411/10 a C-493/10.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31).

      (4)  Doporučení Komise ze dne 10. února 2016 určené Řecké republice o naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení (EU) č. 604/2013 – C(2016) 871 final.

      (5)  Prohlášení EU a Turecka, ze dne 18. března 2016.

      (6)  http://www.media.gov.gr/index.php, ze dne 10. června 2016.

      (7)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Evropské radě a Radě, Čtvrtá zpráva o relokaci a přesídlování, COM(2016) 416 final, ze dne 15. června 2016.

      (8)  http://asylo.gov.gr/en/?page_id=1278

      (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 60).

      (10)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 96).

      (11)  „Zákon 4375/2016 o struktuře a fungování azylové služby, odvolacího orgánu a přijímacích a identifikačních služeb, zřízení generálního sekretariátu pro přijímání, provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) a dalších ustanovení do řeckého práva“, k dispozici na adrese: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Pro to, aby řecké orgány byly schopny provést zákon v plném rozsahu, je nutné přijmout několik prováděcích aktů ve formě ministerských nebo společných ministerských rozhodnutí.

      (12)  http://www.media.gov.gr/index.php.
   http://rrse-smi.maps.arcgis.com/apps/MapSeries/index.html?appid=d5f377f7f6f2418b8ebadaae638df2e1
   Tato dočasná nouzová přijímací střediska a trvalá přijímací místa jsou zřízena na ostrovech v Egejském moři v hotspotech, jakož i na pevnině. K 2. červnu 2016 existuje v současnosti pouze 1 108 trvalých ubytovacích míst, která využívají výhradně žadatelé o mezinárodní ochranu a nezletilé osoby bez doprovodu.

      (13)  http://www.unhcr.org/news/briefing/2016/5/57480cb89/greece-unhcr-concerned-conditions-new-refugee-sites-urges-alternatives.html.

      (14)  Ačkoli přednost budou dostávat žadatelé způsobilí k relokaci, z činností budou mít prospěch i žadatelé o mezinárodní ochranu, kteří čekají na sloučení s rodinnými příslušníky podle dublinského nařízení v jiném členském státě EU, a osoby usilující o azyl v Řecku, zejména zranitelné kategorie včetně dětí bez doprovodu a dětí odloučených od rodiny, osob se zdravotním postižením, seniorů, rodičů samoživitelů, chronicky nemocných, těhotných žen atd.

      (15)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83.

      (16)  Čl. 3 odst. 3 zákona 4375/2016.

      (17)  V souladu s čl. 2 odst. 3 a 4 zákona 4375/2016, jenž stanoví počet pracovníků, kteří mají být přijati pro azylovou službu.

      (18)  Čl. 22 odst. 3 zákona 4375/2016.

      (19)  Článek 28 prezidentského výnosu 114/2010.

      (20)  http://asylo.gov.gr/?p=2802.

      (21)  Ministerské rozhodnutí 1982/16.2.2016 (Úřední věstník, B' 335).

      (22)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Evropské radě a Radě, Plán návratu k Schengenu, COM(2016) 120 final, ze dne 4. března 2016.

      (23)  COM(2016) 270 final.