               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.5.2020
            COM(2020) 515 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Litvy na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2020

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Litvy na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2020

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 taktéž zprávu mechanismu varování, ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

               (2)Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Litvě
                  3
                pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019
                  4
               , v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí a podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Evropské unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení
                  5
               , v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie.

               (4)Několik členských států vyhlásilo výjimečný stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a měla by být v souladu s evropskými a mezinárodními normami. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

               (5)Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu
                  6
               . Tato doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/97 usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení Radě předestřela svůj názor, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 připouštějí stávající podmínky aktivaci doložky. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o přijetí revidované fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Umožní členským státům, aby se odchýlily od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě provádět v jeho rámci nezbytná opatření pro koordinaci politik v rámci Paktu.

               (6)Je zapotřebí nepřetržitě jednat, aby se šíření pandemie omezilo a tlumilo, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout veškeré ponaučení z krize.

               (7)Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou jednotný trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, musí být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování tohoto trhu. Současná krize ukázala potřebu plánů připravenosti na krizové situace ve zdravotnictví, jež zahrnují zejména lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické zásoby základních dodávek. Jedná se o zásadní faktory pro vypracování rozsáhlejších plánů připravenosti na krizové situace.

               (8)Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce
                  7
                tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100% míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Litva se vyzývá, aby těchto možností plně využívala a jejich prostřednictvím pomáhala jednotlivcům a odvětvím, kterých se zmíněné problémy dotýkají nejvíce.

               (9)Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie se projeví nerovnoměrně napříč litevskými odvětvími a regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. To s sebou nese riziko, že se v Litvě prohloubí rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

               (10)Dne 15. května 2020 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2020 a dne 30. dubna 2020 svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (11)Na Litvu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu.

               (12)V programu stability z roku 2020 vláda předpokládá, že celkové saldo se zhorší z přebytku ve výši 0,3 % HDP v roce 2019 na schodek ve výši 11,4 % HDP v roce 2020. V roce 2021 pak schodek podle prognózy klesne na 3,9 % HDP. Poměr dluhu veřejného sektoru k HDP, který se v roce 2019 zvýšil na 36,3 % HDP, by podle programu stability z roku 2020 měl v roce 2020 vzrůst na 50,6 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota spojená s pandemií COVID-19.

               (13)Litva v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijala rozpočtová opatření, aby zvýšila kapacitu svého systému zdravotní péče, zabránila šíření pandemie a poskytla pomoc obzvláště zasaženým občanům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 činila tato rozpočtová opatření 6,8 % HDP. Tato opatření zahrnují odklady daní, dodatečné financování na nákup zdravotnických potřeb, subvence na podporu pracovních míst a sociální dávky pro osoby samostatně výdělečně činné a zaměstnance zasažené krizí COVID-19. Vzhledem k tomu, že analýza návrhu a zavedení některých opatření, kterou provedla Komise, poukazuje na poměrně nízkou míru potenciálního využívání, předpokládala Komise menší dopad vládních opatření na veřejné finance. Litva navíc oznámila diskreční opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, avšak přispějí k reakci na krizi, včetně podpory likvidity pro podniky, kterou program stability z roku 2020 odhaduje na 3,8 % HDP. Mezi tato opatření patří úvěrové záruky (2,9 % HDP). Opatření přijatá Litvou jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise o koordinované ekonomické reakci na koronavirovou nákazu COVID-19. Plné provedení těchto opatření, po němž bude následovat nové zaměření fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných fiskálních pozic ve střednědobém horizontu, pokud to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

               (14)Na základě prognózy Komise z jara 2020 se v Litvě za předpokladu nezměněné politiky očekává saldo veřejných financí ve výši –6,9 % HDP v roce 2020 a –2,7 % v roce 2021. Míra zadlužení v letech 2020 a 2021 zůstane podle prognózy pod 60 % HDP.

               (15)Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy z důvodu plánovaného překročení schodku ve výši 3 % HDP v roce 2020 ze strany Litvy. Celkově z analýzy vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/1997 není splněno.

               (16)Podle prognózy Komise z jara 2020 se má HDP Litvy o 8 % snížit a poté má v roce 2021 následovat rychlé oživení ve výši 7,5 %. V reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 a ke zmírnění hospodářských dopadů představila Litva dne 16. března „Plán pro hospodářský stimul a zmírnění důsledků přenosu onemocnění COVID-19“. Tento plán dosahuje výše 2,5 miliardy EUR, neboli 6,3 % HDP země a zahrnuje až 500 milionů EUR (1,3 % HDP) k zajištění nezbytných zdrojů pro systém zdravotní péče. Dalších 500 milionů EUR bylo vyčleněno na ochranu pracovních míst a příjmu. Kapacita státních garančních fondů byla zvýšena o 500 milionů EUR a na stimulaci hospodářství byly schváleny další státní záruky ve výši až 500 milionů EUR. V dubnu schválila Evropská komise několik litevských programů pomoci na podporu litevského hospodářství v souvislosti v koronavirovou nákazou. Tyto programy mají podnikům pomoci pokrýt okamžité potřeby provozního kapitálu, aby mohly pokračovat v činnosti během pandemie a po ní. Kromě toho Litevská centrální banka uvolnila některé kapitálové požadavky pro komerční banky, aby zvýšily úvěrování reálné ekonomiky.

               (17)Výsledky v oblasti zdraví jsou v Litvě stále pod úrovní ostatních členských států; důvodem je zčásti nedostatečně účinný systém zdravotní péče, který trpí nedostatkem finančních prostředků. Stávající pandemie tento systém vystavila dalšímu tlaku a zdůraznila další strukturální problémy, mezi něž patří pomalý pokrok při zlepšování kvality služeb, podinvestovaná primární zdravotní péče a nulový pokrok při přizpůsobování sítě nemocnic tak, aby byla efektivnější a lépe reagovala na potřeby. Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala rovněž na nerovnosti v oblasti zdraví v souvislosti s nedostatkem pracovních sil a zeměpisným nesouladem mezi službami a potřebami. Litva musí mobilizovat zdroje potřebné k řešení současné krize a zlepšení odolnosti svého systému zdravotní péče v budoucnu. Okamžitá opatření se sice zaměřují na posílení kapacit v oblasti zdravotnických pracovníků, kritického zdravotnického materiálu a vybavení za účelem záchrany lidských životů v průběhu pandemie, avšak navýšeny by měly být také dlouhodobé investice, aby se zvýšila odolnost systému zdravotní péče, tak aby byl schopen pokračovat ve svých aktivitách, vrátit se k optimálnímu fungování a připravit se na nové otřesy. Bude to vyžadovat přidělení dostatečných zdrojů na zlepšení dostupnosti, účinnosti a kvality systému zdravotní péče, aby mohl lépe reagovat na výzvy spojené s nárůstem chronických onemocnění, stárnutím a přetrvávajícími nerovnostmi v oblasti zdraví. Primární péče a rozvoj elektronického zdravotnictví hrají v tomto ohledu ústřední úlohu. Litva by měla rovněž zajistit, aby nebyla zmařena nedávná zlepšení cenové dostupnosti zdravotní péče. V zájmu odolnosti v budoucnu bude rovněž nezbytné, aby se posílila schopnost systému omezovat nezdravý životní styl (což je jeden z dalších významných faktorů stojících za špatnými výsledky v oblasti zdraví v Litvě), a bude třeba věnovat větší úsilí přípravě odvětví dlouhodobé péče na potřeby stárnoucí populace.

               (18)Před pandemií COVID-19 byla účast na trhu práce vysoká a nezaměstnanost byla nízká, avšak tato krize přinesla nové výzvy. Litva zavedla s finanční pomocí Unie režim zkrácené pracovní doby, aby zmírnila dopady pandemie na zaměstnanost, a zavedla řadu dalších opatření, aby zmírnila negativní dopady na podniky a osoby samostatně výdělečně činné. Před krizí se dosah aktivních opatření politiky trhu práce snižoval a účast na vzdělávání dospělých byla nízká. V zájmu pomoci nezaměstnaným vrátit se co nejdříve na trh práce však bude zapotřebí větší dosah aktivních opatření politiky trhu práce a dalších opatření zaměřených na rozšiřování dovedností a rekvalifikaci pracovní síly. Posílení kapacit sociálních partnerů je důležité pro zajištění jejich smysluplného a včasného zapojení do přípravy procesu ukončování opatření a zotavení.

               (19)Před krizí byly sice podniknuty kroky k řešení rizika chudoby a sociálního vyloučení, např. zvýšením univerzálních přídavků na děti a důchodů, avšak chudoba a příjmová nerovnost jsou stále jedny z nejvyšších v EU. Litva má srovnatelně nízké veřejné výdaje na sociální ochranu a dopad sociálních transferů na snižování chudoby je nízký – ve srovnávacím přehledu sociálních ukazatelů je hodnocen jako kritický. Nízká progresivita a schopnost přerozdělit systém daní a dávek omezuje schopnost země financovat veřejné statky a služby a snižovat chudobu a příjmovou nerovnost. Negativní dopad pandemie COVID-19 na zaměstnanost a příjmy domácností tyto problémy pravděpodobně zhorší. Možná bude zapotřebí přijmout dočasná opatření, jako je např. revize pravidel způsobilosti, výše a doby trvání některých dávek, aby se situace těch nejvíce postižených pandemií nezhoršovala. Záchranná sociální síť by měla být rozšířena na podporu všech skupin, včetně osob samostatně výdělečně činných, atypických pracovníků a nejzranitelnějších osob. Je třeba posílit poskytování hlavních sociálních služeb a sociálního bydlení na podporu těch nejpotřebnějších.

               (20)Nesmírně důležitá je podpora likvidity pro podniky prostřednictvím úvěrů a záruk ze strany veřejného sektoru se zaměřením na malé a střední podniky, avšak rozložení podpory likvidity společností musí zprostředkovatelé provést účinně a rychle a podmínky pro získání úvěru musí zohlednit krizovou situaci. Při navrhování a provádění těchto opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru. Zlepšit cash-flow malých a středních podniků může pomoci rovněž možnost odložení plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení a urychlení smluvních plateb ze strany veřejných orgánů. Nově založené začínající a rychle se rozvíjející podniky potřebují specifickou podporu, např. ve formě kapitálových podílů veřejných institucí a pobídek pro fondy rizikového kapitálu ke zvýšení jejich investic do těchto podniků. Mělo by se zachovat úsilí o snížení zbytečné regulační a administrativní zátěže a poskytování efektivních digitálních služeb občanům a podnikům.

               (21)Litva by měla zajistit, aby její opatření na podporu hospodářského oživení byla zaměřená na budoucnost a usnadňovala digitální a ekologickou transformaci, v jejichž rámci je třeba řešit řadu otázek. Pokud jde o digitální transformaci, jsou digitální dovednosti pod průměrem EU a malé a střední podniky vykazují značné obtíže při nabírání zaměstnanců do oblastí IKT. Zavádění optických vláken je sice v rámci EU na nadprůměrné úrovni, a to v městských i venkovských oblastech, avšak pokrytí pevným širokopásmovým připojením a související využití je velmi nízké a mezi městy a venkovem zeje široká propast.

               (22)Na podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podporovat soukromé investice, a to rovněž prostřednictvím příslušných reforem. Pokud jde o ekologickou transformaci, zůstávají celkové emise skleníkových plynů v Litvě od roku 2010 více méně beze změny. Produktivita zdrojů v Litvě patří k nejnižším v EU a míra využití oběhových materiálů (druhotných surovin) je hluboko pod průměrem EU. V souladu s litevským národním plánem v oblasti energetiky a klimatu by dekarbonizaci hospodářství výrazně napomohlo zlepšení energetické náročnosti budov díky řešením v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů, modernizace systémů vytápění a zvýšení udržitelnosti dopravního odvětví. Cílené veřejné a soukromé investice zaměřené na řešení těchto problémů a další investice s výrazným dopadem na životní prostředí a zdraví mohou podpořit růst a odolnost a pomoci zajistit udržitelné zotavení z krize. Investice, které již byly naplánovány, umožňují rychlou identifikaci projektů, jež mohou být předsunuty, a přispějí k hospodářskému oživení, například v oblasti renovace budov a energie z obnovitelných zdrojů. Přípravné práce pro střednědobá ozdravná opatření mohou vycházet z národních plánů členských států v oblasti energetiky a klimatu, seznamu projektů společného zájmu a plánů rozvoje infrastruktury. Kromě toho jsou litevskými klíčovými investičními prioritami projekt Rail Baltica a projekty propojení energetických sítí, jejichž cílem je zvýšit bezpečnost země a její začlenění do jednotného trhu EU. K řešení některých problémů, které s sebou nese přechod na klimaticky neutrální ekonomiku, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Litvě, by mohlo přispět programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027. Litva by tak mohla tento fond co nejlépe využít.

               (23)Zatímco aktuální doporučení se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení pro jednotlivé země z roku 2019, která Rada přijala dne 9. července 2019, se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Daná doporučení jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. Uvedené platí i pro doporučení týkající se investičních hospodářských politik. Posledně zmiňovaná doporučení by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímání zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

               (24)Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, pokud jde o plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Litva plné provedení níže uvedených doporučení, přispěje k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

               (25)Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jakožto členský stát, jehož měnou je euro, a s ohledem na politické pokyny Euroskupiny by měla Litva zajistit, aby její politiky zůstaly v souladu s doporučeními pro eurozónu a byly i nadále koordinovány s politikami ostatních členských států eurozóny.

               (26)V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (27)Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko
                  8
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Litvě v letech 2020 a 2021:

               1.V souladu s obecnou únikovou doložkou přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Posílit odolnost systému zdravotní péče, a to mimo jiné mobilizací odpovídajících finančních prostředků a řešením nedostatku pracovních sil ve zdravotnictví a klíčového zdravotnického materiálu. Zlepšit dostupnost a kvalitu zdravotnických služeb.

               2.Zmírnit dopad krize na zaměstnanost. Zvýšit financování a dosah aktivních opatření politiky trhu práce a podporovat dovednosti. Zajistit dosah a přiměřenost sociální záchranné sítě a zvýšit účinnost systému daní a dávek na ochranu proti chudobě.

               3.Podpořit likviditu podniků, zejména malých a středních podniků a odvětví orientovaných na vývoz. V zájmu podpory hospodářského oživení předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podporovat soukromé investice. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na pokrytí a využívání širokopásmového připojení s velmi vysokou kapacitou, na čistou a účinnou výrobu a využívání energie a udržitelnou dopravu. Podporovat technologické inovace v malých a středních podnicích.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 514 final.

                     (4)

                        Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.5.2020
            COM(2020) 520 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2020

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2020

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které není Rakousko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

               (2)Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Rakousku pro rok 2020
                  2
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Rakousko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019
                  3
               , v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí a podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Evropské unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení
                  4
               , v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie.

               (4)Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

               (5)Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu
                  5
               . Tato doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/97 usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení Radě předestřela svůj názor, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 připouštějí stávající podmínky aktivaci doložky. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o přijetí revidované fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

               (6)Je zapotřebí nepřetržitě jednat, aby se šíření pandemie omezilo a tlumilo, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout veškeré ponaučení z krize.

               (7)Krize způsobená pandemií COVID-19 ukázala význam flexibility, kterou jednotný trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, musí být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování tohoto trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že především ve zdravotnictví jsou zapotřebí pohotovostní plány, zahrnující zejména lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení. Jedná se o zásadní faktory pro vypracování rozsáhlejších pohotovostních plánů.

               (8)Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce
                  6
                tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů, a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Uvedené změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100% míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Rakousko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo jednotlivcům a odvětvím, kterých se zmíněné problémy dotýkají nejvíce.

               (9)Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie se projeví nerovnoměrně napříč regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace, zejména v regionech, které se výrazně spoléhají na cestovní ruch. To s sebou nese riziko, že se v Rakousku prohloubí regionální rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

               (10)Dne 14. dubna 2020 předložilo Rakousko svůj národní program reforem na rok 2020 a dne 30. dubna 2020 svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (11)Na Rakousko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení.

               (12)Vláda ve své technické aktualizaci programu stability z roku 2020 plánuje, že se celkové saldo zhorší z přebytku ve výši 0,7 % HDP v roce 2019 na schodek ve výši 8,0 % HDP v roce 2020. Podle projekcí tento schodek klesne v roce 2021 na 1,9 % HDP. V programu stability z roku 2020 se předpokládá, že poté, co se poměr hrubého veřejného dluhu k HDP v roce 2019 snížil na 70,4 % HDP, se v roce 2020 zvýší na 81,4 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota spojená s pandemií COVID-19.

               (13)Rakousko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijalo rozpočtová opatření ke zvýšení kapacity svého systému zdravotní péče, proti šíření pandemie a k poskytování pomoci obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 dosáhla tato rozpočtová opatření výše 5,0 % HDP. Zmíněná opatření zahrnují posílení služeb zdravotní péče, naléhavou pomoc pro podniky v obtížích a režimy zkrácené pracovní doby. Rakousko navíc oznámilo opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, avšak přispějí k podpoře likvidity pro podniky, kterou program stability z roku 2020 odhaduje na 5,0 % HDP. Mezi tato opatření patří odklad daně z příjmu fyzických a právnických osob (2,6 % HDP) a úvěrové záruky (2,4 % HDP). Opatření přijatá Rakouskem jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise o koordinované ekonomické reakci na koronavirovou nákazu COVID-19. Plné provedení těchto opatření, po němž bude následovat přeorientování fiskálních politik na dosažení obezřetné střednědobé fiskální pozice, pokud to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

               (14)Na základě prognózy Komise z jara 2020 se za předpokladu nezměněné politiky očekává, že v Rakousku dosáhne saldo veřejných financí −6,1 % HDP v roce 2020 a −1,9 % HDP v roce 2021. Míra zadlužení by podle projekcí měla dosáhnout 78,8 % HDP v roce 2020 a 75,8 % HDP v roce 2021.

               (15)Dne 20. května 2020 Komise vydala zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Rakousko v roce 2020 plánovalo překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 není splněno.

               (16)Rakouská vláda přijala ke kontrole šíření onemocnění COVID-19 bezprecedentní opatření. Zavedla přísná pravidla upravující karanténu a omezující fyzický kontakt a do systému zdravotnictví uvolnila značné finanční prostředky na nákup vybavení a prostředků, zvýšení kapacity laboratoří a posílení personálního obsazení. Primární zdravotní péče byla vystavena mimořádnému tlaku v důsledku nebývalého nárůstu žádostí o konzultace na dálku, lékařská vyšetření a návštěvy lékaře v domácnosti. Rychlé rozšíření onemocnění COVID-19 silně zasáhlo rakouské hospodářství. Národní a mezinárodní opatření proti šíření viru dopadla na stranu poptávky i nabídky a způsobila všeobecný útlum. Očekává se proto, že HDP se v roce 2020 sníží o 5 ½ %, což je více než během hospodářské a finanční krize v letech 2008–2009. Vzhledem k poměrně rychlému poklesu počtu nově nakažených bylo Rakousko jednou z prvních evropských zemí, která oznámila uvolňování opatření omezujících volný pohyb osob již v polovině dubna. Aby se zabránilo dlouhodobým hospodářským škodám a zmírnily dopady krize na zaměstnanost a na sociální oblast, přijala vláda komplexní balíček opatření na podporu rakouského hospodářství (v současné době 43 miliard EUR, tj. přibližně 10 % HDP). Balíček zahrnuje režim zkrácené pracovní doby (Kurzarbeit), díky němuž lze v průběhu daného období pracovní dobu zkrátit v průměru až o 90 % a zaměstnavatelům je nahrazeno 80 % až 90 % posledního čistého příjmu zaměstnance, který se odvíjí od výše posledního hrubého příjmu. Cílem komplexního souboru opatření pro podniky je dočasně předejít problémům s likviditou a poskytnout přímou podporu především tvrdě zasaženým podnikům a odvětvím se zvláštním důrazem na malé a střední podniky. Mezi tato opatření patří převody a podpora likvidity prostřednictvím půjček, záruk, kapitálových injekcí a odkladu daní. Při koncipování a provádění uvedených opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru.

               (17)Rakouský systém zdravotnictví se s pandemií COVID-19 zatím vypořádával úspěšně. K dalšímu zlepšení zdraví obyvatelstva by přispělo rozšíření služeb primární a ambulantní péče se zaměřením na podporu zdraví a prevenci nemocí. Nákladovou efektivnost při zachování vysokých standardů kvality péče by bylo možné zvýšit efektivnějším zadáváním veřejných zakázek a účinnějšími generickými léčivými přípravky. Také systém dlouhodobé péče v Rakousku se potýká se strukturálními a fiskálními problémy, které dosud nebyly důkladně vyřešeny. Ze srovnání vyplývá, že systém poskytuje vysoce kvalitní služby, ale potýká se s problémy kvůli nedostatku personálu, které jsou v současné krizi ještě citelnější a patrnější. Sektor dlouhodobé péče silně závisí na péči pracovníků z jiných členských států, a poukazuje tak na nutnost zajistit volný tok přeshraniční pracovní síly. Ke zvýšení atraktivity práce ošetřovatelů by navíc mohla přispět odpovídající odměna.

               (18)Daňová politika hraje během omezení volného pohybu osob důležitou úlohu při podpoře domácností a podniků a bude mít klíčový význam pro podporu hospodářského oživení v pokrizovém období. Rakouskou daňovou skladbu charakterizuje vysoké zatížení práce, zatímco potenciál z majetkových a ekologických daní zůstává do značné míry nevyužit; zefektivnit by přitom bylo možné i daně spotřební. Daňové reformy by mohly pomoci přeorientovat daňovou skladbu na zdroje, které tolik nezatěžují inkluzivní a udržitelný růst, a poskytnout pevný základ pro oživení. Zejména nedostatečně využité daně z alkoholu a tabáku, znečištění a spotřeby zdrojů znamenají nevyužitý motivační účinek a příjmový potenciál. Nerovnoměrná, avšak obecně nízká úroveň zdanění energie oslabuje jeho účinnost a účelnost jakožto nástroje politiky, který má motivovat ke spotřebě prospívající životnímu prostředí. Zejména jednotné zdanění emisí CO2 by posílilo konkurenceschopnost energetických zdrojů šetrných ke klimatu a vytvořilo by fiskální prostor pro snížení počtu daní s více rušivým účinkem. Vyšší zdanění energie v souvislosti s CO2 by pomohlo internalizovat sociální náklady na znečištění, vést spotřebitele k tomu, aby více využívali energii z obnovitelných zdrojů, a motivovat investory k investicím do technologií šetrných ke klimatu. V neposlední řadě by větší využívání daní z majetku mohlo napomoci tomu, aby se daňový systém stal spravedlivějším, zejména s ohledem na to, že v Rakousku přetrvává vysoká majetková nerovnost. Především v případě periodické daně z nemovitostí a daně dědické se ukázalo, že jsou relativně prorůstové a progresivní, takže by neměly být přehlíženy při vytváření daňových příjmů určených k obnově veřejných financí.

               (19)I když ve srovnávacím přehledu sociálních ukazatelů, na němž stojí evropský pilíř sociálních práv, dosahuje Rakousko dobrých výsledků, může krize COVID-19 v případě, že nebudou odstraněny nedostatky v pokrytí, vést k nedostatečné ochraně příjmů zranitelných skupin a vyžádat si další opatření. V kontextu rostoucí nezaměstnanosti mladých lidí jsou zejména nezaměstnaní, dlouhodobě nezaměstnaní, pracovníci s nestandardními smlouvami a lidé narození v zahraničí vystaveni riziku chudoby. Zásadní význam budou i nadále mít aktivní politiky na trhu práce, které nabízejí příležitosti k celoživotnímu učení a prohlubování dovedností. Znevýhodnění studenti, mezi něž patří studenti se zdravotním postižením, trpí v situaci, která vyžaduje distanční vzdělávání, především. Jelikož přibližně 10 % žáků mladších 15 let nemá přístup k virtuálnímu vzdělávacímu prostředí, rakouská vláda přijala v reakci na krizi COVID-19 zmírňující opatření spočívající v tom, že takto znevýhodněným žákům poskytla počítač. Hrozí však zhoršení již existujících nerovností v dosaženém vzdělání, které souvisejí se socioekonomickým a přistěhovaleckým pozadím. Socioekonomický přínos by ve střednědobém a dlouhodobém horizontu měla strategie oživení, která zlepšuje přístup k inkluzivnímu a kvalitnímu předškolnímu vzdělávání a péči, u nichž se prokázalo, že napravují sociální znevýhodnění; tato strategie by zároveň poskytla ženám příležitosti k plnohodnotnému přístupu na trh práce. Celková míra zaměstnanosti žen před krizí byla vysoká, ale téměř polovina z nich pracovala na částečný úvazek (v důsledku krátké provozní doby škol a zařízení péče o děti), což vedlo ke značným neupraveným rozdílům v odměňování žen a mužů.

               (20)Účinnost podpůrných opatření v souvislosti s pandemií COVID-19, která mají ulevit podnikům pod silným tlakem, zachovat podnikatelské prostředí a předejít úpadkům, závisí na jejich rychlém a nebyrokratickém provedení ze strany veřejných orgánů a zprostředkovatelů. Začínající a rozvíjející se podniky mohou potřebovat speciální podporu, např. ve formě kapitálové účasti veřejných institucí a pobídek motivujících fondy rizikového kapitálu do těchto podniků více investovat. To má posílit podniky, které mají zásadní význam pro oživení, a zároveň zabránit prodeji strategicky významných evropských podniků pod cenou. Firmy, které jsou pod silným tlakem, zejména ty menší, potřebují nejen finanční podporu, ale i podpůrné podnikatelské prostředí. V důsledku administrativní zátěže a hutnosti právních předpisů vznikají firmám náklady, které si nyní mohou dovolit ještě méně než dosud. Efektivním způsobem, jak podnikům poskytnout okamžitou a konkrétní pomoc, aniž by to zatížilo daňové poplatníky, je snížení zbytečné zátěže a zajištění účinných digitálních veřejných služeb. Insolvenční rámec by měl být zaměřen na prevenci, ale také na rychlou restrukturalizaci a umožnění „druhé šance“. Sítě pro řešení sporů, jako je SOLVIT, pomáhají podnikům v době narušení jednotného trhu; na jejich fungování jsou však zapotřebí odpovídající zdroje.

               (21)Na podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Tyto investice budou nejefektivnější, zaměří-li se na inovace, digitalizaci a ekologickou transformaci, neboť tím zvýší produktivitu a zajistí udržitelnou konkurenceschopnost. Intenzita výzkumu a vývoje v Rakousku je sice jednou z nejvyšších v Unii, ale země zaostává za vedoucími inovátory ve výsledcích inovací. V situaci, kdy jsou výzkumné rozpočty mnoha podniků pod tlakem, je ještě důležitější proměnit vědecko-výzkumné úsilí Rakouska ve vynikající vědecké výsledky a špičkové inovace, udržet veřejné investice do základního výzkumu a zajistit kapitálové financování pro rychle se rozvíjející inovativní podniky. Digitalizace má i nadále zásadní význam pro otevření ekonomiky a přípravu na „nový normální stav“ po skončení opatření omezujících volný pohyb osob. Nedostatečné rozšíření digitálních technologií a obchodních modelů mezi menšími podniky brání růstu produktivity. Přestože dovednosti Rakušanů v oblasti informačních a komunikačních technologií jsou na úrovni EU obecně nadprůměrné, nedostatečný počet studentů s ukončeným vzděláním ve výpočetní technice neumožňuje obsadit všechny dostupné pozice. Například vyšší úrovně elektronického obchodování, práce z domova a elektronická veřejná správa budou vyžadovat více investic do infrastruktury (včetně 5G a širokopásmového připojení ve venkovských oblastech), vybavení a dovedností.

               (22)Rozsáhlé soukromé a veřejné investice během souvislého období si vyžádá transformace Rakouska na klimaticky neutrální ekonomiku. Rakouský národní plán v oblasti energetiky a klimatu poukazuje na významné problémy s dosažením cíle pro rok 2030 v oblasti emisí skleníkových plynů, na něž se nevztahuje systém Unie pro obchodování s emisemi. Klíčovou hnací silou budoucího růstu, která zároveň minimalizuje dopady na životní prostředí, je zvýšení produktivity zdrojů. Zásadní význam pro splnění norem kvality ovzduší a cílů v oblasti klimatu má snížení emisí souvisejících s dopravou. Předsunutí již naplánovaných a uskutečňování nových investic na podporu ekologické transformace pomůže k vytvoření nových zelených pracovních míst a nastartování ekonomiky, která pomalu opouští režim krizového řízení. Investice do ekologických inovací by zahájily růst produktivity a zároveň by snížily ekologickou stopu Rakouska. Plánování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027 by Rakousku mohlo pomoci vyřešit některé z problémů, které s sebou přechod ke klimaticky neutrální ekonomice nese, zejména v oblastech, které jsou zmíněny v příloze D zprávy o této zemi. To by Rakousku umožnilo tento fond optimálně využít.

               (23)Zatímco aktuální doporučení se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení pro jednotlivé země z roku 2019, která Rada přijala dne 9. července 2019, se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Daná doporučení jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. Uvedené platí i pro doporučení týkající se investičních hospodářských politik. Posledně zmiňovaná doporučení by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

               (24)Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, pokud jde o plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Rakousko plné provedení níže uvedených doporučení, přispěje k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

               (25)Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jakožto členský stát, jehož měnou je euro, a s ohledem na politické pokyny Euroskupiny by mělo Rakousko zajistit, aby jeho politiky zůstaly v souladu s doporučeními pro eurozónu a byly i nadále koordinovány s politikami ostatních členských států eurozóny.

               (26)V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rakouska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rakousku pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rakousku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rakousku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (27)Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Rakousku v letech 2020 a 2021:

               1.V souladu s obecnou únikovou doložkou přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a na zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Zlepšit odolnost systému zdravotnictví posílením veřejného zdraví a primární péče.

               2.Zajistit rovný přístup ke vzdělávání a lepšímu digitálnímu učení.

               3.Zajistit účinné provádění opatření v oblasti likvidity a opatření podpůrných, zejména těch, jež jsou zaměřena na malé a střední podniky, a snížit administrativní a regulační zátěž. Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice na podporu hospodářského oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména pak na inovace, udržitelnou dopravu a čistou a účinnou výrobu a využívání energie.

               4.Zefektivnit daňovou skladbu a zajistit, aby více podporovala inkluzivní a udržitelný růst.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 519 final.

                     (3)

                        Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.5.2020
            COM(2020) 521 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Polska na rok 2020 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2020

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Polska na rok 2020 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2020

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Polsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Polsku
                  2
                pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Polsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019
                  3
               , v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí a podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Evropské unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení
                  4
               , v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie.

               (4)Několik členských států vyhlásilo výjimečný stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

               (5)Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu
                  5
               . Tato doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a v čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/97 usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení Radě předestřela svůj názor, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 připouštějí stávající podmínky aktivaci doložky. Hodnocení Komise odsouhlasili dne 23. března 2020 ministři financí členských států. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o přijetí revidované fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

               (6)Je zapotřebí nepřetržitě jednat, aby se šíření pandemie omezilo a tlumilo, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout veškeré ponaučení z krize.

               (7)Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou jednotný trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a volný pohyb zboží, služeb a pracovníků, musí být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování jednotného trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí pohotovostní plány ve zdravotnictví, zahrnující zejména lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení. Jedná se o zásadní faktory pro vypracování rozsáhlejších pohotovostních plánů.

               (8)Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce
                  6
                tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů, a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100% míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Polsko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo jednotlivcům a odvětvím, kterých se zmíněné problémy dotýkají nejvíce.

               (9)Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie se projeví nerovnoměrně napříč regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. To s sebou nese riziko, že se v Polsku prohloubí územní rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

               (10)Dne 29. dubna 2020 předložilo Polsko svůj národní program reforem na rok 2020 a 30. dubna 2020 svůj konvergenční program z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (11)Na Polsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu.

               (12)Dne 13. července 2018 Rada Polsku doporučila zajistit, aby míra nominálního růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  7
                nepřekročila v roce 2019 hodnotu 4,2 % HDP, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Celkové hodnocení Komise potvrzuje závažnou odchylku od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle za rok 2019 i za roky 2018 a 2019 dohromady. Vzhledem k aktivaci obecné únikové doložky však nejsou další kroky v rámci postupu při významné odchylce pro Polsko opodstatněné.

               (13)Ve svém konvergenčním programu z roku 2020 předpokládá vláda zhoršení celkového salda ze schodku ve výši 0,7 % HDP v roce 2019 na schodek ve výši 8,4 % HDP v roce 2020. Poměr veřejného dluhu k HDP by se poté, co se v roce 2019 snížil na 46,0 % HDP, měl podle očekávání v roce 2020 zvýšit na 55,2 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota spojená s pandemií COVID-19.

               (14)Polsko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijalo rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu svého systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle konvergenčního programu z roku 2020 představují tato rozpočtová opatření 3,2 % HDP a zahrnují příspěvky pro osoby samostatně výdělečně činné a osoby zaměstnané na nestandardní pracovní smlouvy, osvobození podniků od placení sociálních příspěvků (které zaplatí stát) a dotace na mzdy pro určité podniky. Polsko navíc oznámilo opatření, která ačkoli nemají přímý rozpočtový dopad, přispějí k podpoře likvidity pro podniky. Fiskální dopad rozpočtových opatření stanovených v konvergenčním programu se liší zejména v důsledku přístupu k úvěrům pro podniky. Na základě oznámení příslušných orgánů vychází prognóza Komise z předpokladu, že úvěry ve výši odpovídající přibližně 2¾ procentního bodu HDP budou změněny na dotace, a budou tedy vykázány jako výdaje v roce 2020. Opatření přijatá Polskem jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise o koordinované ekonomické reakci na koronavirovou nákazu COVID-19. Plné provedení těchto opatření, po němž bude následovat přeorientování fiskálních politik na dosažení obezřetné střednědobé fiskální pozice, pokud to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

               (15)Na základě prognózy Komise z jara 2020 se při nezměněné politice předpokládá, že saldo veřejných financí Polska bude v roce 2020 činit –9,5 % HDP a v roce 2021 –3,8 % HDP. Míra zadlužení v letech 2020 a 2021 zůstane podle prognózy pod 60 % HDP.

               (16)Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy z důvodu plánovaného porušení referenční hodnoty schodku ve výši 3 % HDP ze strany Polska v roce 2020. Celkově z analýzy vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/1997 není splněno.

               (17)Vypuknutí nákazy COVID-19 postavilo Polsko do nové sociální a hospodářské situace. Poprvé za téměř tři desetiletí se pro rok 2020 předpovídá recese. Podle údajů, které poskytla vláda, byl dopad pandemie na zdraví obyvatel relativně nízký, mimo jiné díky brzkému přijetí bezprecedentních opatření, jako je přísná karanténa a omezení fyzického kontaktu. Dosud byly nejvíce negativní důsledky zaznamenány v sektoru služeb (včetně dopravy, maloobchodu a velkoobchodu a volného času) a rovněž ve výrobě v důsledku narušení dodavatelských řetězců. Za účelem vyrovnání hospodářského dopadu uložených omezení vláda zavedla soubor opatření v hodnotě přibližně 9 % HDP Polska (kombinace opatření zvyšujících schodek a opatření v oblasti likvidity) zahrnující financování ze strany Unie. K tomuto účelu přispívají i opatření Polské národní banky pro poskytování likvidity. Vládní podpora je zaměřená na stabilizaci hospodářství v krátkodobém horizontu prostřednictvím podpory příjmu zaměstnanců, poskytování finančních prostředků podnikům, které se potýkají s poklesem příjmů, posilování odolnosti zdravotnictví a jeho schopnosti reakce a posilování finančního systému. Její součástí je rovněž investiční program na podporu hospodářského oživení ve střednědobém horizontu. Veřejná poptávka po politické reakci zahrnující osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení, dávky pro zaměstnance v podnicích, které pozastavují činnost, a přístup k úvěrům pro mikropodniky je vysoká. Očekává se, že pandemie COVID-19 přispěje v roce 2020 k poklesu HDP o 4,3 %, po němž bude v roce 2021 následovat opětovný růst o 4,1 %.

               (18)V důsledku pandemie COVID-19 bylo nutné zavést bezprecedentní opatření v systému zdravotní péče. Byly vynaloženy značné výdaje například na nákup zdravotnického vybavení a materiálu, na navýšení kapacity nemocnic a laboratoří a rovněž na posílení personální kapacity. Dodatečné zdroje jsou nutné rovněž na kompenzaci za jiné zdravotní služby a investice, které byly odloženy nebo přesměrovány. Před vypuknutím nákazy COVID-19 činily veřejné výdaje na systém zdravotní péče 4,8 % HDP, což je méně než průměr EU, který v roce 2018 činil 7 % HDP. To společně s neoptimalizovaným přidělováním finančních zdrojů oslabuje fungování systému zdravotní péče a její dostupnost. V roce 2018 si na to, že se jim nedostalo potřebných lékařských vyšetření, stěžovala 4,2 % polských obyvatel, což je v porovnání s unijní mírou 2 % podstatně více. Počet lékařů a sester v aktivní službě v poměru k počtu obyvatel stále patří k nejnižším v Unii a rozložení pracovní síly v sektoru zdravotní péče je v zemi nerovnoměrné. Veřejné zdraví, elektronické zdravotnictví a primární péče, což jsou oblasti stěžejní pro zlepšení prevence a dostupnosti a pro zvýšení odolnosti systému vůči budoucím výzvám, jsou i nadále nedostatečně rozvinuté. Pandemie měla dopad na zařízení dlouhodobé péče, v nichž mnoho obyvatel patří k rizikové skupině.

               (19)Pandemie COVID-19 bude mít významné důsledky pro trh práce, jelikož zvrátí pokles nezaměstnanosti z posledních let. Očekává se, že míra nezaměstnanosti se z 3,3 % v roce 2019 zvýší přibližně na 7,5 % v roce 2020 a poté v roce 2021 opět klesne na 5,3 %. Existuje riziko, že tento krátkodobý dopad získá ve střednědobém horizontu strukturálnější charakter, zejména pro zranitelné skupiny. Účinným nástrojem pro zachování pracovních míst by mohl být dočasný režim zkrácené pracovní doby s dostatečnými pobídkami pro zavádění ze strany podniků. Zároveň navzdory příznivému vývoji před krizí zůstává v důsledku pandemie COVID-19 účast na trhu práce v případě některých skupin nízká; týká se to hlavně žen, pracovníků s nízkou kvalifikací, starších osob a osob se zdravotním postižením a osob, které o ně pečují. Nedostatek pracovní síly pomáhá zmírňovat migrace ze zemí mimo EU, avšak další přísun migrujících pracovníků může být obtížný kvůli kontrolám na hranicích. U stálých typů zaměstnaneckého poměru proto může při řešení krize pomoci podpora pružných pracovních režimů, včetně práce na dálku a pružné pracovní doby, jež mohou rovněž pomoci skupinám s nižší mírou aktivity najít stálé zaměstnání. To by rovněž zvýšilo odolnost trhu práce během období útlumu v budoucnu.

               (20)Pro zmírnění sociálních dopadů pandemie COVID-19, zachování sociální soudržnosti a podporu hospodářského oživení jsou potřebné důkladné bezpečnostní sítě. V minulých letech Polsko zavedlo rozsáhlý program sociálních dávek, včetně všeobecných přídavků na děti a dodatečných jednorázových dávek každoročně vyplácených důchodcům, které odpovídají téměř 2,5 % HDP ročně. Jedná se o netestovaná opatření, která by mohla být optimálněji zacílena. Rozsah sociálních dávek je přitom nízký pro lidi s nejnižšími příjmy. Nejvyšší nárůst případů extrémní chudoby byl v roce 2019 v průzkumu rozpočtu domácností zaznamenán u osob nebo rodin žijících z dávek (jiných než důchody a invalidní důchody), což svědčí o nedostatcích systému sociálního zabezpečení. Navíc ne všechny typy pracovních smluv poskytují přístup k sociální ochraně, jako je odpovídající podpora v nezaměstnanosti, dávky v mateřství a v nemoci a invalidní důchod. Kvůli tomu jsou někteří pracovníci dotčení mimořádnými opatřeními zranitelnější a hrozí jim chudoba. Výše dávek minimálního příjmu je navíc pod průměrem Unie.

               (21)Náhlé pozastavení vyučování na všech úrovních vzdělávání představuje pro vzdělávací systém výzvu v podobě zajištění distančního učení. Aby se zamezilo prohloubení nerovností, je zásadní zajistit, aby k distančnímu učení měli přístup všichni žáci a studenti, zejména ze znevýhodněného prostředí. V roce 2018 však téměř 330 000 žáků žilo v domácnostech, které nebyly vybaveny počítačem s přístupem k internetu. Značná část učitelů nemá dovednosti potřebné k poskytování digitálního vzdělávání. Zároveň mnoho rodičů nezvládá výpomoc při digitálním učení a domácím vyučování. Některé z těchto problémů by vyřešilo pokračování opatření na vybavení škol a učitelů digitální infrastrukturou a on-line výukovými materiály, jež by zároveň zajistilo kvalitu. Krize způsobená pandemií COVID-19 ukázala na obecný strukturální problém se získáváním digitálních dovedností, neboť téměř polovina dospělé populace nemá základní digitální dovednosti a celková účast dospělých na vzdělávání je výrazně nižší, než je průměr v Unii. Nedávné reformy v oblasti odborného vzdělávání nemotivovaly k účasti na jeho poskytování dostatečný počet zaměstnavatelů a nadále se málo využívá učení se prací. Nedostatek učitelů, který začíná hrozit, poukazuje na potřebu zvýšit atraktivitu učitelského povolání.

               (22)Rozšíření onemocnění COVID-19 mělo závažný dopad na pracovní podmínky v podnicích, zejména malých a středních podnicích (MSP) a mikropodnicích. Nabídka režimů práce na dálku představuje problém a pouze desetina polských podniků je dostatečně digitalizována na to, aby pro ně bylo možné rychle se přizpůsobit novým podmínkám. Jednou z hlavních překážek digitalizace MSP je nízká úroveň digitální gramotnosti vlastníků, vedoucích pracovníků a zaměstnanců. Využívání digitálních technologií veřejnou správou je zásadní pro zajištění poskytování služeb státní správy a rovněž pro řízení opatření potřebných ke sledování a řešení krize. Efektivní fungování digitálních veřejných služeb navíc vede ke snížení zbytečné regulační a administrativní zátěže, což může mít zásadní význam ve fázi obnovy.

               (23)Za účelem zmírnění dopadů krize nabízí polská vláda prostřednictvím záruk, úvěrů a podmíněných grantů postiženým společnostem významnou podporu v oblasti likvidity a soustředí se přitom na MSP a mikropodniky. Vládní opatření podporuje Polská národní banka, mimo jiné prostřednictvím programu nákupu státních dluhopisů na sekundárním trhu a výrazného snížení úrokových sazeb. Efektivní a rychlé zavedení těchto opatření a jejich účinná distribuce ze strany zprostředkovatelů jsou zásadní pro to, aby podnikatelský sektor mohl pokračovat ve své činnosti, jakož i pro usnadnění hospodářské obnovy. Při koncipování a provádění těchto opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru a sledovat stabilitu finančního systému. Zlepšit peněžní tok postižených společností pomáhá i povolení odkladu splatnosti daní a sociálních příspěvků a urychlení vyplácení smluvních plateb orgány veřejné správy.

               (24)Pro podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout vyspělé veřejné investiční projekty a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Polské hospodářství je uhlíkově náročné a kvalita ovzduší patří k nejnižším v Unii, což vzbuzuje významné obavy týkající se zdraví a životního prostředí. Zásadní význam má proto včasné plánování a přijímání ambiciózních opatření s cílem přechodu na čistou energii v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu a vnitrostátním plánem v oblasti energetiky a klimatu. Přestože zavádění optických sítí v Polsku převyšuje průměr EU a v minulých letech bylo dosaženo významného pokroku ve využívání superrychlého a mobilního širokopásmového připojení, je Polsko stále daleko od splnění svých cílů v oblasti konektivity. K oživení by mohly dále přispět významné investice do udržitelné dopravní infrastruktury s cílem zlepšit propojení okrajových oblastí a center ekonomické aktivity. Pro zajištění dlouhodobého udržitelného hospodářského růstu a konkurenceschopnosti se bude Polsko stále více opírat o vědu a inovace. Všeobecné výdaje na výzkum a vývoj v poměru k HDP jsou i nadále pod průměrem EU a navzdory viditelnému pokroku v mnoha složkách souboru politik polského inovačního ekosystému je spolupráce mezi vědou a podnikatelskou sférou i nadále zásadní překážkou, jež Polsku brání v posilování inovací. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027 by Polsku mohlo pomoci řešit některé z problémů, které s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Polsku
                  8
               . To by Polsku umožnilo tento fond optimálně využít.

               (25)Při hospodářském oživení po skončení pandemie hraje důležitou roli stabilní a předvídatelné podnikatelské prostředí a příznivé investiční prostředí. V tomto ohledu jsou zásadními prvky nezávislost, efektivita a kvalita soudního systému. Právní jistota, včetně přístupu k nezávislým soudům, a důvěra v kvalitu a předvídatelnost regulačních politik a institucí jsou rovněž klíčovými faktory fungování jednotného trhu a pro zajištění postavení Polska v evropských dodavatelských řetězcích po skončení pandemie. Kromě dlouhotrvajících obav Komise týkajících se právního státu v Polsku, z nichž některými se již ve svých rozhodnutích zabýval Soudní dvůr Evropské unie, vyvolává poslední vývoj další obavy, které ohrožují fungování právního řádu Polska i Unie.

               (26)Zdravé a stabilní regulační prostředí je základem pro udržení hospodářského růstu a soukromých investic. Absence řádných veřejných konzultací a konzultací se sociálními partnery poškozuje stabilitu a odolnost podnikatelského prostředí a rovněž kvalitu právních předpisů. Veřejné konzultace jsou nyní povinné u návrhů zákonů předkládaných Radou ministrů, avšak u návrhů, pro něž se využívají alternativní cesty, jako jsou návrhy předkládané členy parlamentu, buď nejsou prováděny, nebo nejsou povinné. Tato nekonzistentnost má pak vliv i na kvalitu výsledných právních předpisů. Kvalita sociálního dialogu se navíc v posledních letech zhoršila, zejména kvůli chybějícím či velmi krátkým konzultacím během procesu tvorby politik. Zajištění dostatečného času pro konzultace, větší zohledňování stanovisek zainteresovaných stran k zákonům a politickým dokumentům a minimalizace počtu zákonů vyňatých z konzultací by posílily zapojení sociálních partnerů a napomohly zlepšení kvality tvorby právních předpisů. Institucionální rámec pro třístranný sociální dialog tvoří Rada pro sociální dialog. Právní předpisy přijaté v dubnu 2020 však oslabují autonomii sociálních partnerů v Radě pro sociální dialog a znamenají riziko dalšího zhoršení efektivnosti sociálního dialogu v zemi.

               (27)Zatímco aktuální doporučení se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení pro jednotlivé země z roku 2019, která Rada přijala dne 9. července 2019, se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Ta jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. Uvedené platí i pro doporučení týkající se investičních hospodářských politik. Posledně zmiňovaná doporučení by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímání zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

               (28)Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, pokud jde o plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Polsko plné provedení níže uvedených doporučení, přispěje k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

               (29)V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Polska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Polsku pro rok 2020. Posoudila také konvergenční program z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Polsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Polsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (30)Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2020 a její stanovisko
                  9
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Polsku v letech 2020 a 2021:

               1.V souladu s obecnou únikovou doložkou přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Zlepšit odolnost a efektivitu systému zdravotní péče a její dostupnost, mimo jiné poskytnutím dostatečných zdrojů a urychlením zavádění služeb elektronického zdravotnictví.

               2.Zmírnit dopady krize v oblasti zaměstnanosti, zejména podporou pružných pracovních režimů a režimů zkrácené pracovní doby. Lépe cílit sociální dávky a zajistit přístup k nim pro potřebné osoby. Zlepšit digitální dovednosti. Dále podporovat digitální transformaci podniků a veřejné správy.

               3.Pokračovat v úsilí o zajištění přístupu podniků k financování a likviditě. Předsunout vyspělé veřejné investiční projekty a podpořit soukromé investice na podporu hospodářského oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na digitální infrastrukturu, čistou a efektivní výrobu a využívání energie a udržitelnou dopravu, a přispět tak k postupné dekarbonizaci ekonomiky, a to i v regionech s těžbou uhlí.

               4.Zlepšit investiční prostředí, zejména zajištěním soudní nezávislosti. Zajistit efektivní veřejné konzultace a zapojení sociálních partnerů do procesu tvorby politik.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (3)

                        Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (8)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (9)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.