title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska na období 2012–2016

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/71

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska na období 2012–2016
   2013/C 217/18
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2012 a stanovisko k programu stability Slovenska na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) zprávu mechanismu varování, ve které není Slovensko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 24. dubna 2013 předložilo Slovensko svůj národní program reforem na rok 2013 a dne 30. dubna 2013 svůj program stability na období 2012–2016. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že Slovensko snížilo schodek veřejných financí ze 7,7 % HDP v roce 2010 na 4,3 % HDP v roce 2012 díky důraznému ozdravnému úsilí a na základě stávajících očekávání směřuje k odstranění nadměrného schodku. Makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové projekce programu stability, je realistický. Ve srovnání s prognózami Komise předpokládají orgány obdobné míry nárůstu HDP, byť v poněkud jiném složení. Záměrem rozpočtové strategie uvedené v programu stability je dosáhnout fiskální stav, který zajišťuje dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Za tímto účelem vláda potvrzuje cíl snížení celkového schodku pod 3% referenční hodnotu HDP v roce 2013, což je v souladu s doporučením Rady týkajícím se postupu při nadměrném schodku. Upravené průměrné roční fiskální úsilí v období 2010–2013 dosahuje objemu 1,4 % HDP, což je výrazně nad vyžadovaným úsilím stanoveným podle doporučení Rady ve výši 1 % HDP. Značná část úspor v oblasti výdajů se v roce 2013 očekává od místní samosprávy a jiných složek veřejné správy, jež nepodléhají přímé kontrole ústředních vládních institucí. Dosažení tohoto cíle proto může být i vzhledem k překračování výdajů, jež bylo zaznamenáno v minulosti, ohroženo.
               Program stability potvrzuje dosažení předchozího střednědobého rozpočtového cíle ve výši –0,5 % do roku 2018. Střednědobý rozpočtový cíl je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Pro roky následující po očekávaném okamžiku odstranění nadměrného schodku je zlepšení na základě projekce v (nově vypočteném) strukturálním saldu rozpočtu v roce 2014 a 2015 (0,6 procentního bodu a 0,7 procentního bodu HDP) odpovídající, avšak pro rok 2016 se jeví jako nedostatečné (0,3 procentního bodu HDP). Očekává se, že Slovensko splní výdajové kritérium Paktu o stabilitě a růstu. Podle programu stability se předpokládá, že dluh veřejných finanční nepřekročí do roku 2016 60% referenční hodnotu HDP. Podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 dojde podle projekce ke zvýšení poměru zadlužení na 54,6 % HDP v roce 2013 a na 56,7 % HDP v roce 2014.
               V zájmu podstatného snížení cílového schodku se od roku 2011 orgány rovněž opírají o snižování investic, jež jsou financovány z rozpočtu veřejných financí, což však nemusí být udržitelné či žádoucí z hlediska střednědobého či dlouhodobého vývoje, jakož i o jednorázová opatření. Při dalším plánování bude zapotřebí, aby probíhající ozdravný a konvergenční postup zajistil výdaje pro kategorie podporující růst, jako jsou například vzdělávání, inovace a dopravní infrastruktura.

               (10)

               Slovensko má prostor k získání dalších zdrojů rozšířením daňové základny, omezením možností nedodržování daňových předpisů a daňových úniků a zvýšením příjmů z daní, které mají nejmenší negativní dopad na růst, jako jsou například daně z nemovitostí či ekologické daně. V roce 2012 byl přijat akční plán pro boj s daňovými podvody, jenž se zaměřuje zejména na DPH. K úspěchu strategie jsou zapotřebí další opatření, jež by zejména zlepšila infrastrukturu informačních technologií, rozšířila pravomoc a kapacitu orgánů pro provádění auditu a zajistila navazující kroky justičních orgánů.

               (11)

               V roce 2012 přijalo Slovensko důchodovou reformu, jejímž cílem je posílit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Dlouhodobá mezera v udržitelnosti veřejných financí byla podle odhadů snížena o 2 % HDP, se 4,9 % HDP však zůstává vysoko nad průměrem EU ve výši 3 % HDP. To je dáno do značné míry dopadem stárnutí obyvatelstva s výdaji na důchody ve výši 1,5 procentního bodu HDP a výdaji v oblasti zdravotní péče ve výši 2 procentních bodů HDP. Vzhledem k tomu, že se v dlouhodobém horizontu očekává podstatný nárůst výdajů na zdravotní péči, je třeba v zájmu dosažení udržitelného základu veřejných financí provázat pokrok, jehož je dosahováno ve vztahu k udržitelnosti důchodů, s reformou zdravotnictví. Nákladovou efektivitu zdravotnictví by pomohlo zlepšit zavedení účinné skladby podnětů a kontrolních mechanismů.

               (12)

               Přetrvávající vysoká nezaměstnanost představuje, zejména v souvislosti s pomalým tempem obnovy hospodářství v období po krizi, pro hospodářství Slovenska i nadále jednu z hlavních výzev. V posledních měsících podniklo Slovensko kroky k reformě aktivní politiky trhu práce. Úspěch této reformy však bude záviset zejména na schopnosti jejího účinného provedení ze strany veřejných služeb zaměstnanosti. Jsou zapotřebí další cílenější opatření, jež by se zaměřovala na znevýhodněné uchazeče o zaměstnání. Poskytování sociální podpory by mělo být lépe navázáno na aktivaci a ve vztahu k osobám, jež přijímají pracovní místo s nízkou mzdou, je zapotřebí odstranit odrazující překážky v režimu daňových výhod. Větší míra zapojení žen a starších osob na trhu práce by napomohla zvýšit celkovou míru zaměstnanosti a dosáhnout národního cíle zaměstnanosti, jenž byl pro rok 2020 stanoven na 72 %. Nedostatek vhodných zařízení péče o dítě, zejména pro děti mladší tří let, však i nadále znesnadňuje návrat matek na trh práce.

               (13)

               Slovensko má v Unii jednu z nejvyšších úrovní nezaměstnanosti mladých lidí. Přes reformní kroky podniknuté v roce 2012 s cílem zlepšit kvalitu a relevantnost vzdělávání ve vztahu k trhu práce je i nadále přechod ze škol do pracovního procesu nesnadný a systém vzdělávání neodpovídá pohotově na potřeby trhu práce. Financování vzdělávání založené na počtu studentů upřednostňuje kvantitu oproti kvalitě a podíl finančních zdrojů vyhrazených na výuku (na pedagogy, materiál a vybavení) je nízký. Zlepšení kvality vysokoškolského vzdělávání a spolupráce podniků se vzdělávacími institucemi by rovněž přispěly k rozvoji řádně fungujícího znalostního trojúhelníku, zvýšení účinnosti a atraktivity investic do výzkumu a vývoje a posílily inovační schopnosti slovenského hospodářství.

               (14)

               Nedostatečně využitý potenciál pracovní síly se rovněž týká marginalizovaných společenství, která čelí při vstupu na trh práce a do vzdělávacího systému značným překážkám. Po přijetí strategie Slovenské republiky na integraci Romů do roku 2020 nebylo v roce 2012 přijato žádné účinné opatření a životní podmínky marginalizovaných společenství, včetně Romů, zůstávají obtížné. Je důležité zrychlit snahy směřující ke zlepšení výsledků vzdělávání marginalizovaných skupin a zajistit, aby byla dospělým osobám poskytována cílená aktivační opatření.

               (15)

               Přes značný pokrok zaujímá Slovensko páté místo mezi energeticky nejnáročnějšími členskými státy, což je částečně dáno vysokým podílem výroby na celkovém hospodářství (25,9 % HDP). Ceny elektřiny jsou přitom poměrně vysoké, a to zejména pro malé a střední průmyslové odběratele. Slovensko se v posledních letech snaží o částečnou liberalizaci trhu s energiemi, avšak je zde i nadále prostor pro další zlepšení způsobu fungování tohoto trhu, a to zejména jeho větší transparentností, včetně v oblasti stanovování síťových tarifů, a zlepšováním regulačních rozhodnutí z hlediska jejich hospodářské opodstatněnosti a předvídatelnosti. Rovněž v oblasti bezpečnosti dodávek a ve stanovení ambicióznějších cílů energetické účinnosti existuje prostor ke zlepšení.

               (16)

               V roce 2012 zahájilo Slovensko zásadní reformu veřejné správy, aby zlepšilo veřejné služby poskytované občanům a podnikům, pokud jde o jejich větší orientaci na příjemce těchto služeb. Tato reforma se však v této fázi nevztahuje na ústřední státní správu a její celkovou kvalitu a efektivitu. Vzhledem k tomu, že v oblasti reformy systému soudnictví k pokroku nedošlo, jsou i nadále soudní řízení zdlouhavá, a to zejména v konkurzních věcech, a není dostatečně využíváno mimosoudní řešení sporů. Slovensko nedávno změnilo svá pravidla pro zadávání veřejných zakázek a posílilo nezávislost Úřadu pro veřejné zakázky, avšak zkušenosti z provádění strukturálních fondů Unie ukazují, že účinné uplatňování pravidel týkajících se veřejných zakázek zůstává i nadále značnou výzvou.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovenska. Posoudila program stability a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Slovenska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedených doporučení č. 1 a 2.

               (19)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (6). Jako země, jejíž měnou je euro, by Slovensko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE, aby Slovensko v období 2013–2014 provedlo tato opatření:

               1.

               Plnit navrhovaný rozpočet pro rok 2013 v zájmu odstranění nadměrného schodku udržitelným způsobem, aby bylo dosaženo fiskální úsilí uvedené v doporučeních Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Po odstranění nadměrného schodku pokračovat v úsilí o strukturální ozdravení, jež umožní, aby Slovensko dosáhlo do roku 2017 střednědobého rozpočtového cíle. Vyvarovat se škrtů v oblasti výdajů podporujících růst a posílit snahy o zlepšení účinnosti veřejných výdajů. V návaznosti na přijatou důchodovou reformu dále zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí snížením mezery ve financování veřejného důchodového systému a zvýšením nákladové efektivity ve zdravotnictví.

               2.

               Urychlit provádění akčního plánu zaměřeného na boj proti daňovým podvodům a pokračovat v úsilí o zlepšení výběru DPH, zejména prostřednictvím posílení analytických a auditních kapacit daňové správy. Zlepšit míru dodržování daňových předpisů. Uvést daň z nemovitosti do souladu s tržní hodnotou nemovitosti.

               3.

               Přijmout opatření pro zlepšení kapacity veřejných služeb zaměstnanosti v zájmu poskytování individualizovaných služeb zaměstnanosti pro uchazeče o práci a posílení vazby mezi aktivačními opatřeními a sociální podporou. Účinněji řešit dlouhodobou nezaměstnanost pomocí aktivačních opatření a cílené odborné přípravy. Zvětšit motivaci žen pro to, aby pracovali tím, že se rozšíří nabídka zařízení péče o dítě, zejména pro děti mladší tří let. Snížit daňovou zátěž pracovníků s nízkými platy a přizpůsobit systém dávek.

               4.

               Zvýšit úsilí o řešení otázky vysoké nezaměstnanosti mladých lidí, například prostřednictvím záruk pro mladé lidi. Přijmout kroky, které přilákají mladé lidi k pedagogické profesi a pozvednout výsledky vzdělávání. V oblasti odborného vzdělávání a přípravy posílit poskytování učení se prací v podnicích. V oblasti vysokoškolského vzdělávání vytvořit bakalářské studijní programy se zaměřením na konkrétní pracovní uplatnění. Pěstovat účinné předávání znalostí podporou spolupráce akademické obce, výzkumu a podnikání. Zvýšit úsilí, pokud jde lepší přístup k vysoce kvalitnímu a inkluzivnímu předškolnímu a školnímu vzdělávání pro marginalizovaná společenství, včetně Romů.

               5.

               Posílit snahy o lepší fungování trhu s energií, a to zejména zvýšením transparentnosti systémů stanovování cen a rozšířením odpovědnosti regulačního orgánu. Posílit vzájemná propojení se sousedními zeměmi. Zlepšit energetickou účinnost, a to zejména v oblasti stavebnictví a průmyslu.

               6.

               Přijmout opatření, včetně změny zákona o veřejné službě tak, aby byla posílena nezávislost veřejné služby. Zlepšit řízení lidských zdrojů ve veřejné správě. Zvýšit úsilí o posílení analytických kapacit klíčových ministerstev, rovněž s ohledem na zlepšení čerpání fondů EU. Provést opatření ke zlepšení účinnosti systému soudnictví. Podpořit postupy mimosoudního řešení sporů a poskytnout podněty k tomu, aby byly šířeji využívány.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Úř. věst. C 219, 24.7.2012, s. 74.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.

      (6)  Viz strana 97 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2011/516/EU: Doporučení Komise ze dne 23. srpna 2011 o snižování přítomnosti dioxinů, furanů a PCB v krmivech a potravinách  Text s významem pro EHP

text:
               24.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 218/23

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 23. srpna 2011
   o snižování přítomnosti dioxinů, furanů a PCB v krmivech a potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   (2011/516/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V rámci obecné strategie pro snižování přítomnosti dioxinů, furanů a PCB v životním prostředí, krmivech a potravinách bylo přijato několik opatření.

               (2)

               Maximální limity pro dioxiny, sumu dioxinů a PCB s dioxinovým efektem byly v případě krmiv stanoveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1) a v případě potravin nařízením Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2).

               (3)

               Intervenční prahové hodnoty pro dioxiny a PCB s dioxinovým efektem v potravinách byly stanoveny doporučením Komise 2006/88/ES ze dne 6. února 2006 o snižování přítomnosti dioxinů, furanů a PCB v krmivech a potravinách (3) s cílem podpořit proaktivní přístup ke snižování přítomnosti dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v potravinách. Tyto intervenční prahové hodnoty slouží příslušným orgánům a hospodářským subjektům jako nástroj k poukázání na případy, kdy je žádoucí zjistit zdroj kontaminace a přijmout opatření k jeho omezení nebo odstranění. Vzhledem k tomu, že dioxiny a PCB s dioxinovým efektem mají různé zdroje, je namístě stanovit samostatné intervenční prahové hodnoty jak pro dioxiny, tak pro PCB s dioxinovým efektem.

               (4)

               Akční prahy pro dioxiny a PCB s dioxinovým efektem v krmivech byly stanoveny směrnicí 2002/32/ES.

               (5)

               Světová zdravotnická organizace (WHO) pořádala ve dnech 28.–30. června 2005 odborný seminář týkající se přehodnocení hodnot faktorů toxické ekvivalence (TEF), které zavedla v roce 1998. Byla změněna řada hodnot TEF, zejména pak pro PCB, oktachlorované kongenery a pentachlorované furany. Údaje o účincích nových hodnot TEF a nedávném výskytu jsou shromážděny ve vědecké zprávě Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) nazvané Výsledky monitorování hodnot dioxinů v potravinách a krmivech (Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed) (4). Proto je vhodné přezkoumat intervenční prahové hodnoty s přihlédnutím k novým hodnotám TEF.

               (6)

               Ze zkušeností vyplývá, že u některých potravin, kde jsou intervenční prahové hodnoty překračovány, není nutné provádět šetření. V těchto případech není překročení intervenční prahové hodnoty spojeno s konkrétním zdrojem kontaminace, který lze omezit nebo odstranit, ale s celkovým znečištěním životního prostředí. Proto je žádoucí, aby se u těchto potravin intervenční prahové hodnoty nestanovovaly.

               (7)

               Za těchto okolností by mělo být doporučení 2006/88/ES nahrazeno tímto doporučením,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   Členské státy by měly úměrně své produkci, využívání a spotřebě krmiv a potravin provádět namátkové monitorování přítomnosti dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v krmivech a potravinách.
   2.   V případech, kdy nejsou dodržena ustanovení směrnice 2002/32/ES a nařízení (ES) č. 1881/2006, a v případech, kdy jsou zjištěny hodnoty dioxinů a/nebo PCB s dioxinovým efektem přesahující intervenční prahové hodnoty stanovené v příloze tohoto doporučení, pokud jde o potraviny, a v příloze II směrnice 2002/32/ES, pokud jde o krmiva, členské státy ve spolupráci s hospodářskými subjekty

               a)

               zahájí šetření ke zjištění zdroje kontaminace;

               b)

               přijmou opatření k omezení nebo odstranění zdroje kontaminace.

         3.   Členské státy by měly informovat Komisi a ostatní členské státy o svých zjištěních, výsledcích šetření a opatřeních přijatých k omezení nebo odstranění zdroje kontaminace.
   Doporučení 2006/88/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2012.

      V Bruselu dne 23. srpna 2011.

            Za Komisi

         John DALLI

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 140, 30.5.2002, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 364, 20.12.2006, s. 5.

      (3)  Úř. věst. L 42, 14.2.2006, s. 26.

      (4)  EFSA Journal 2010; 8(3):1385, http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/1385.pdf.

      PŘÍLOHA
      Dioxiny (suma polychlorovaných dibenzo-p-dioxinů (PCDD) a polychlorovaných dibenzofuranů (PCDF) vyjádřená v toxickém ekvivalentu Světové zdravotnické organizace (WHO) za použití faktorů toxické ekvivalence WHO (WHO-TEF)) a polychlorované bifenyly (PCB) s dioxinovým efektem vyjádřené v toxickém ekvivalentu WHO za použití WHO-TEF. WHO-TEF pro posouzení rizik pro lidské zdraví jsou založeny na závěrech ze setkání odborníků Mezinárodního programu chemické bezpečnosti (IPCS) Světové zdravotnické organizace (WHO) pořádaného v Ženevě v červnu 2005 (Martin van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds. Toxicological Sciences 93(2), s. 223–241 (2006)).

                  Potravina

                  Intervenční prahová hodnota pro dioxiny a furany (WHO-TEQ) (1)

                  Intervenční prahová hodnota pro pcb s dioxinovým efektem (WHO-TEQ) (1)

                  Maso a masné výrobky (kromě poživatelných drobů) (2) z těchto zvířat:

                              —

                              skot a ovce

                  1,75 pg/g tuku (3)

                  1,75 pg/g tuku (3)

                              —

                              drůbež

                  1,25 pg/g tuku (3)

                  0,75 pg/g tuku (3)

                              —

                              prasata

                  0,75 pg/g tuku (3)

                  0,5 pg/g tuku (3)

                  Směsné tuky

                  1,00 pg/g tuku (3)

                  0,75 pg/g tuku (3)

                  Svalovina farmových ryb a produktů rybolovu z farmového chovu

                  1,5 pg/g hmotnosti v syrovém stavu

                  2,5 pg/g hmotnosti v syrovém stavu

                  Syrové mléko (2) a mléčné výrobky (2) včetně máselného tuku

                  1,75 pg/g tuku (3)

                  2,0 pg/g tuku (3)

                  Slepičí vejce a vaječné výrobky (2)

                  1,75 pg/g tuku (3)

                  1,75 pg/g tuku (3)

                  Ovoce, zelenina a obiloviny

                  0,3 pg/g produktu

                  0,1 pg/g produktu

         (1)  Horní meze koncentrací: při výpočtu horních mezí koncentrací se vychází z předpokladu, že veškeré hodnoty různých kongenerů pod hranicí kvantifikace se rovnají hranici kvantifikace.

         (2)  Potraviny uvedené v této kategorii ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 55).

         (3)  Tyto intervenční prahové hodnoty se nevztahují na potraviny obsahující < 2 % tuku.


				|

		52012PC0005

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se stanoví, že Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 7. července 2009 /* COM/2012/05 final - 2012/ () */

			   	Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se stanoví, že Maďarsko
nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze
dne 7. července 2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 8 této Smlouvy,
s ohledem na doporučení Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 126 Smlouvy
se členské státy vyvarují nadměrných schodků veřejných
financí.
(2)
Pakt o stabilitě a růstu vychází
z cíle zdravých veřejných financí, které jsou prostředkem k
posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž
bude přispívat k tvorbě pracovních míst. Pakt o stabilitě a
růstu zahrnuje nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne
7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu
při nadměrném schodku[1],
které bylo přijato za účelem urychleného odstranění
nadměrných schodků veřejných financí.
(3)
Rada dne 5. července 2004 na
základě doporučení Komise v souladu s čl. 104 odst. 6
Smlouvy rozhodla, že v Maďarsku existuje nadměrný schodek[2]. Téhož
dne a také na základě doporučení Komise přijala Rada
doporučení podle čl. 104 odst. 7, v němž maďarské orgány
požádala, aby přijaly opatření ve střednědobém horizontu s
cílem snížit schodek pod 3 % HDP do roku 2008.
(4)
V lednu 2005 v souladu s čl. 104 odst. 8
Smlouvy o ES Rada usoudila, že Maďarsko nepřijalo účinná
opatření v reakci na její doporučení, a v březnu 2005 vydala na
základě čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES další doporučení
potvrzující, že lhůta pro nápravu nadměrného schodku je stanovena na
rok 2008. Po podstatném zhoršení rozpočtového výhledu v Maďarsku
rozhodla Rada v listopadu 2005, že Maďarsko již podruhé neprovedlo
doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES. Rada proto v říjnu
2006 vydala podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES pro Maďarsko
třetí doporučení, v němž posunula lhůtu pro odstranění
nadměrného schodku na rok 2009. V červenci 2009 došla Rada k
závěru, že je možné konstatovat, že maďarské orgány přijaly
účinná opatření v reakci na doporučení z října 2006. Na
pozadí prudkého propadu v souvislosti s hospodářskou a finanční krizí
Rada vydala revidované (třetí) doporučení podle čl. 104 odst. 7
Smlouvy o ES.
(5)
V doporučení z července 2009 Rada vyzvala
maďarské orgány, aby odstranily nadměrný schodek nejpozději do
roku 2011. Konkrétně bylo Maďarsku doporučeno omezit zhoršování
fiskální situace v roce 2009 zajištěním důsledného provádění
schválených a oznámených nápravných opatření s cílem dodržet cílovou
hodnotu 3,9 % HDP. Kromě toho bylo rovněž doporučeno, aby
Maďarsko od roku 2010 důsledně provádělo nezbytná konsolidační
opatření vedoucí k dalšímu snižování strukturálního schodku a k zahájení
snižování celkového schodku a více při tom využívalo strukturální
opatření s cílem zaručit trvalé zlepšování veřejných
financí. Rada rovněž doporučila, aby Maďarsko konkrétněji
formulovalo a včas přijalo konsolidační opatření nezbytná
pro dosažení nápravy nadměrného schodku do roku 2011 a v letech 2010 a
2011 zajistilo souhrnné fiskální úsilí ve výši alespoň 0,5 % HDP.
Maďarským orgánům bylo rovněž doporučeno, aby zajistily, že
poměr hrubého veřejného dluhu k HDP začne
přesvědčivě klesat.
(6)
Dne 27. ledna 2010 přijala Komise sdělení
určené Radě, ve kterém dospěla k závěru, že na základě
dostupných informací má za to, že Maďarsko přijalo účinná
opatření v reakci na doporučení Rady z července 2009, zejména s
přihlédnutím ke konsolidačním opatřením ve výši 1½ % HDP,
jejichž cílem je dosáhnout v roce 2009 stanovené hodnoty schodku 3,9 %
HDP, ke strukturálním reformám důchodového systému a systému sociálních
dávek na podporu dosažení cílové hodnoty schodku 3,8 % HDP v roce
2010 a k pokroku v provádění nového fiskálního rámce; upozornila však na
značná rizika.
(7)
Nové posouzení opatření učiněných
Maďarskem k nápravě nadměrného schodku do roku 2011 v reakci na
doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy, a to na základě,
mimo jiné, 9. zprávy o pokroku v rámci postupu při nadměrném schodku
předložené Komisi a Radě dne 15. prosince 2011, vede k následujícím
závěrům:
–
V roce 2010 překročil skutečný
rozpočtový schodek cílovou hodnotu o 0,4 % HDP, zatímco
hospodářský růst byl v roce 2010 silnější, než se
předpokládalo v prognóze útvarů Komise z jara 2009, která byla
základem pro doporučení Rady z července 2009. V roce 2011 se
očekává (ve vládních projekcích i v prognóze útvarů Komise z podzimu 2011),
že saldo veřejných financí dosáhne přebytku, ale pouze díky
jednorázovým příjmům v hodnotě 9¾ % HDP spojeným s
převodem penzijních aktiv ze soukromých důchodových systémů do
státního pilíře a příjmům v hodnotě 0,9 % HDP z
odvětvových odvodů (z telekomunikací, energetiky, maloobchodu a
finančního odvětví). Bez těchto jednorázových opatření by
schodek dosáhl zhruba 6 % HDP a výrazně překročil
referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě. V oznámení o
postupu při nadměrném schodku z podzimu 2011 maďarské orgány předpokládaly
přebytek ve výši 3,9 % HDP. V prognóze útvarů Komise z podzimu
2011 se očekával o něco nižší přebytek (3,6 % HDP), zejména
protože zde bylo zahrnuto převzetí části dluhu společností veřejné
dopravy (0,2 % HDP). Na základě nejnovějších informací o jednorázových
opatřeních obdržených po datu uzávěrky prognózy z podzimu 2011
může být přebytek dokonce ještě nižší. Strukturální schodek se
zhoršil o 1½ % v roce 2010 a o 1¼ % v roce 2011, v souhrnu tedy
o 2¾ % HDP, což je v rozporu s doporučením Rady, aby bylo v
průběhu těchto dvou let zajištěno souhrnné fiskální úsilí
alespoň ve výši 0,5 % HDP nezbytné k nápravě schodku udržitelným
způsobem ve lhůtě stanovené na rok 2011. Toto zhoršení
strukturálního salda je odrazem skutečnosti, že daňové škrty v
hodnotě více než 2 % HDP nebyly dostatečně kompenzovány
strukturálními opatřeními.
–
V roce 2012 návrh rozpočtu počítá se
schodkem 2,5 % HDP v souladu s aktualizovaným konvergenčním
programem z roku 2011. Za účelem dosažení tohoto cíle obsahuje dle
vyjádření orgánů návrh rozpočtu několik opatření,
celkově ve výši přibližně 4 % HDP, a zároveň
vyčleňuje 0,7 % HDP jako mimořádnou rezervu. Naopak
prognóza útvarů Komise z podzimu 2011 předpokládá, že v roce 2012
dosáhne schodek veřejných financí 2,8 % HDP. Ve srovnání s návrhem
rozpočtu tato vyšší hodnota schodku odráží kromě dalších faktorů
též o 1 procentní bod nižší projekce hospodářského růstu pro rok
2012, jakož i obezřetnější hodnocení vývoje příjmů a
výdajů. Zároveň se v souladu s příslušnými právními
předpisy předpokládá, že mimořádná rezerva nebude využita. Nicméně
hranice 3 % HDP je dodržena pouze s pomocí jednorázových příjmů
v hodnotě téměř 0,9 % HDP plynoucích z výše uvedených
mimořádných odvodů.
–
Podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2011 a
na základě obvyklého předpokladu, že nedojde ke změně
politik, se očekává, že v roce 2013 se schodek rozpočtu opět
zhorší na 3,7 %. To je především způsobeno skutečností, že
postupné ukončování mimořádných odvodů v hodnotě
přibližně 0,9 % HDP pravděpodobně nebude vyváženo
dalšími úsporami plynoucími z programu strukturálních reforem na daný rok.
–
Na základě rozpočtového vývoje od
zveřejnění prognózy z podzimu 2011 se projekce schodku v roce 2012 ve
výši 2,8 % HDP stále zdá být realistická (nebereme-li v úvahu nedávné
zhoršení makroekonomického prostředí). Je to vysvětleno
skutečností, že dopad nového konsolidačního balíčku snižujícího
schodek o 0,4 % HDP přijatého vládou dne 15. prosince 2011 je
obecně vyvážen přijatými změnami návrhu rozpočtu, které
schodek zvyšují, jakož i čistými rozpočtovými náklady dohody s
bankovním odvětvím uzavřené dne 15. prosince 2011, které dosud nejsou
řádně kompenzovány doplňkovými konsolidačními
opatřeními.
–
Co se týče roku 2013, pokud se zohlední
některá další upřesnění programu strukturálních reforem
(související rozhodnutí vlády a parlamentu jsou podrobně popsána ve
zprávě o pokroku z prosince 2011), pozitivní výchozí situace z roku 2012 a
čisté náklady vyplývající z dohody s bankovním sektorem, mohly by být
projekce schodku na rok 2013 obsažené v prognóze z podzimu 2011 sníženy z 3,7 %
HDP na 3¼ % HDP, což stále ještě výrazně překračuje
referenční hodnotu schodku ve výši 3 %. Rozdíl mezi tímto
aktualizovaným posouzením a oficiální cílovou hodnotou (2,2 % HDP) zejména
vyplývá ze skutečnosti, že při neexistenci konkrétních kroků
nemohla být přibližně polovina programu strukturálních reforem brána
v úvahu. Zbývající rozdíl oproti oficiální cílové hodnotě souvisí s projekcí
vyšších výdajů zejména v oblasti státních dopravních podniků a údržby
silnic a odráží též některé rozdíly v předpokladech růstu.
–
Rizika těchto aktualizovaných
střednědobých projekcí ukazují na nepříznivý vývoj. Existují
některá pozitivní rizika, zejména pokud by příjmy i v letech 2012 a
2013 nadále překračovaly očekávanou úroveň. Očekává se
však, že převáží rizika negativní. Konkrétně se zvýšily úrokové sazby
pro všechny doby splatnosti, směnný kurz oslabil a střednědobé
hospodářské vyhlídky se od vydání prognózy z podzimu 2011 dne 10.
listopadu 2011 zřejmě zhoršily. Pokud by se zohlednily tyto faktory,
projekce schodku v obou letech 2012 a 2013 by se dále zvýšily o ½ %
HDP a výsledný schodek by mírně překročil 3 % HDP v roce
2012 a dosáhl 3¾ % HDP v roce 2013.
–
Podle prognózy z podzimu 2011 se s ohledem na
předpokládanou výši schodku a úroveň směnného kurzu
očekává, že hrubý veřejný dluh v roce 2011 dočasně poklesne
v důsledku převzetí soukromých penzijních aktiv a do roku 2013 se
opět zvýší na téměř 77 % HDP. Pokud by se
střednědobé rozpočtové projekce aktualizovaly pouze na
základě nových opatření přijatých po datu uzávěrky
prognózy, předpokládaný poměr dluhu k HDP v roce 2012 by byl
téměř beze změny a v roce 2013 by se jen mírně zlepšil.
Další možné revize rozpočtových projekcí by však, zejména s ohledem na
zvýšené výnosy, směnný kurz HUF/EUR ve výši 311 na konci roku 2011 (což je
přibližně o 12 % slabší než technický předpoklad použitý v
podzimní prognóze), jakož i slabší makroekonomické prostředí, vedly k
poměru dluhu k HDP ve výši zhruba 80 % v roce 2011, který by se poté
ustálil ve výši asi 78,5 % v letech 2012 a 2013, zatímco Rada
doporučila, že poměr hrubého dluhu k HDP by se měl začít
snižovat.
(8)
Celkovým závěrem je, že Maďarsko do roku
2011 oficiálně dodrží referenční hodnotu 3 % HDP, není to však
založeno na strukturální a udržitelné nápravě. Rozpočtový
přebytek v roce 2011 závisí na značných jednorázových příjmech v
objemu více než 10 % HDP a je doprovázen souhrnným strukturálním zhoršením
v letech 2010 a 2011 o 2¾ % HDP na rozdíl od doporučeného souhrnného
fiskálního zlepšení o 0,5 % HDP. Kromě toho ačkoli maďarské
orgány provedou v roce 2012 významná strukturální opatření,
referenční hodnota 3 % HDP je dodržena opět pouze díky
jednorázovým opatřením v hodnotě téměř 1 % HDP.
Konečně v roce 2013 se očekává, že schodek (3¼ % HDP) i po
zohlednění dodatečných opatření oznámených od vydání prognózy
útvarů Komise z podzimu 2011 opět překročí referenční
hodnotu stanovenou Smlouvou. Vyšší schodek v roce 2013 je především spojen
se skutečností, že dočasné jednorázové příjmy budou podle plánu
postupně ukončovány, zatímco všechny plánované strukturální reformy
nebyly zatím dostatečně upřesněny. Celkově to podporuje
závěr, že odpověď maďarských orgánů na doporučení
Rady podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy ze dne 7. července 2009 je
nedostatečná,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Maďarsko nepřijalo účinná
opatření v reakci na doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy
ze dne 7. července 2009.
Článek 2
Toto rozhodnutí
je určeno Maďarsku.
V Bruselu dne
11.1.2012.
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Úř.
věst. L 389, 30.12.2004, s. 27. Všechny dokumenty týkající se postupu
při nadměrném schodku v případě Maďarska jsou k
dispozici na internetové adrese. http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/index_en.htm.


				|

		52014DC0407

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Estonska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Estonska na rok 2014 /* COM/2014/0407 final */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Estonska na rok
2014
a stanovisko Rady k programu stability Estonska na rok 2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada na
základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států, které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o
Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec
opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny
využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o
krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a
vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020
a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Estonska na rok 2013 a stanovisko
k programu stability Estonska na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013
předložila Komise v souladu s nařízením (EU) č. 473/2013[4] své stanovisko k návrhu
rozpočtového plánu Estonska na rok 2014[5].
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[6],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářské politiky na rok
2014. Tentýž den přijala Komise na základě nařízení (EU) č.
1176/2011 zprávu mechanismu varování[7],
ve které není Estonsko uvedeno mezi  členskými státy, u nichž bude
proveden hloubkový přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada jak
priority pro zajištění finanční stability a fiskální konsolidace, tak
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke
standardním podmínkám poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu
a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních
dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 8. května 2014 předložilo Estonsko
svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 29. dubna 2014 svůj
program stability na rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba
programy posuzovány současně.
(8)
Cílem rozpočtové strategie stanoveným v
programu stability na rok 2014 je splnění střednědobého
rozpočtového cíle a vytváření dostatečných rozpočtových
rezerv pro ekonomicky složité doby. Program stability potvrzuje předchozí
střednědobý rozpočtový cíl, který spočívá ve vytváření
strukturálního přebytku, což je ambicióznější než cíl požadovaný
Paktem o stabilitě a růstu. Očekává se, že výše nově
vypočteného strukturálního rozpočtového salda Estonska v roce 2014
nejprve naroste o 0,1 % HDP a tím se odchýlí od požadovaného způsobu nápravy,
poté se v roce 2015 sníží o 0,4 % HDP a v letech 2016–2017 bude jeho stav
téměř vyrovnaný. Program dále poukazuje na riziko odchylky od
výdajového kritéria v roce 2014 a na riziko významného odchýlení se v roce
2015. Celkově je plánovaný způsob nápravy k dosažení
střednědobého rozpočtového cíle spojena s riziky ohrožujícími
soulad s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Makroekonomický
scénář, který nebyl vypracován nezávislým subjektem a na němž jsou
založeny rozpočtové projekce programu, je realistický a v zásadě v
souladu s prognózou Komise z jara 2014. Prognóza Komise předpokládá
zhoršení strukturálního schodku o 0,1 % HDP v roce 2014, což povede k odchýlení
se od požadované korekce o 0,3 % HDP a z hlediska hodnocení prováděného po
dobu dvou let představuje významnou odchylku. V roce 2015 Komise
předpokládá zhoršení strukturálního salda o další 0,2 % HDP, což poukazuje
na významné odchýlení se od korekce požadované k plnění
střednědobého rozpočtového cíle. Významná odchylka od výdajového
kritéria se očekává také během let 2014–2015. Na základě
posouzení programu stability na rok 2014 a prognózy Komise a podle
nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že v letech 2014 a 2015
existuje riziko významného odchýlení od střednědobého
rozpočtového cíle. Strukturální rozpočtové pravidlo souladu s
požadavky Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě, které vstoupilo v
platnost zákonem o novém státním rozpočtu Estonska dne 23. března
2014, ještě musí být doplněno posílením závazné povahy víceletých
cílů v oblasti výdajů.
(9)
Pokud jde o trh práce, došlo k zásadnímu pokroku
při snižování nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobé
nezaměstnanosti. Zvláštní pozornost je třeba věnovat
opatřením pobídek k práci pro osoby s nízkými příjmy. Další úsilí je
třeba vynaložit na řešení rostoucího nedostatku pracovní síly
způsobeného mj. odchody z trhu práce z důvodů stáří,
invalidity a zdravotních důvodů. Je proto velmi důležité, aby
byla včas přijata a provedena reforma týkající se posuzování pracovní
schopnosti a zajištěna dostupnost podpůrných služeb. Nákladová
efektivita výdajů na rodinnou politiku by se mohla dále zlepšit, mimo jiné
převedením prostředků určených na rodičovské dávky na
opatření jako například služby péče o dítě. Taková
opatření by mohla uspíšit návrat žen na trh práce a snížit stále vysoké
rozdíly v odměňování žen a mužů. Je třeba zvýšit úsilí na
podporu podnikání a vytváření pracovních míst v regionech mimo města
Tallinn a Tartu, aby se zabránilo narůstání rozdílů v ekonomickém
rozvoji a snížila nezaměstnanost především mezi osobami s nízkou
kvalifikací.
(10)
V oblasti vzdělávání a odborné přípravy
byly v nedávné době přijaty reformy s cílem sladit vzdělávání s
požadavky trhu práce. Bude zapotřebí další úsilí zaměřené na
usnadnění přechodu z procesu vzdělávání do zaměstnání.
Zapotřebí bude systematického úsilí zejména o zapojení sociálních
partnerů s cílem zvýšit účast na odborném vzdělávání a
přípravě a učení se prací, zejména na učňovských
programech. Provádění strategie celoživotního učení si vyžádá
značné úsilí v zájmu zvyšování kvalifikace, rekvalifikaci a poskytování
úrovní kvalifikace zejména pro osoby, které se na trhu práce nacházejí ve
zranitelné situaci. Existuje rámec pro inteligentní specializaci, k němuž
patří strategie pro podnikání a růst a strategie pro výzkum, rozvoj a
inovace a jež klade důraz na sdílené priority a další specializaci
tematických oblastí. Vzhledem k malé velikosti estonské ekonomiky by se
mělo pokračovat ve snahách o internacionalizaci a
upřednostňování systému výzkumu, rozvoje a inovací.
(11)
Náročnost na zdroje zůstává v Estonsku
velmi vysoká. Při řešení energetické náročnosti veřejných
budov došlo k určitému pokroku, v tomto úsilí je třeba neochabovat,
naopak je nutné ho zesílit, a to zejména v rezidenčním sektoru a
průmyslových odvětvích. K zásadnímu pokroku došlo u nakládání s
odpady a u skládek, je však nutné zajistit ekonomickou životaschopnost
recyklace. Aby se Estonsku podařilo výrazně zamezit růstu emisí
CO2 v odvětvích, která nejsou součástí systému obchodování
s emisemi, je nutné provést opatření obsažená v plánu rozvoje dopravy.
Zaváděním udržitelnějších způsobů dopravy lze zlepšit
energetickou účinnost nákladní dopravy. Je možné dále zvýšit využívání
veřejné dopravy posílením doplňkovosti regionálních dopravních sítí a
propojenosti mezi autobusovou a železniční přepravou cestujících.
Zvyšuje se podíl používání soukromých vozidel, ale průměrné
stáří vozového parku osobních vozidel je téměř dvakrát vyšší než
průměr EU, přičemž nová osobní vozidla patří mezi ta,
která v EU znečišťují ovzduší nejvíce. Je nezbytné zásadním
způsobem posílit environmentální pobídky, mj. v oblasti daní. Přes
slibné kroky při vytváření přeshraničního propojení v
oblasti energetiky bude k plnému propojení estonského trhu s energií s EU
zapotřebí času a investic.
(12)
Prohlubující se rozdíly mezi regiony v kombinaci s
negativním demografickým vývojem, neefektivností a nedostatkem spolupráce
orgánů místní správy neumožňuje Estonsku využít vlastní potenciál
rozvoje. V tom se zčásti odráží trvalý rozpor mezi fiskální kapacitou a
přenesenou odpovědností v malých obcích, jakož i omezenost úspor z
rozsahu. Účinnější a dostupnější poskytování kvalitních
veřejných služeb na místní úrovni zejména v oblasti dopravy, dlouhodobé
péče, předškolního vzdělávání a sociálních služeb, které by bylo
založeno na oblastech služeb a minimálních standardech služeb, je
předpokladem účinnosti aktivačních opatření a opatření
prováděných na trhu práce.
(13)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska. Posoudila národní program
reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou
fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad
s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu
ekonomických záležitostí v Evropské unii tím, že pro rozhodování členských
států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených
doporučení č. 1 až 5.
(14)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada program stability Estonska a její stanovisko[8] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(15)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím základě
vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům,
jejichž měnou je euro. Estonsko by mělo rovněž zajistit, aby
byla uvedená doporučení včas a plně provedena,
DOPORUČUJE, aby Estonsko v období
2014–2015 provedlo tato opatření:
1.           Posílit
rozpočtová opatření na rok 2014 s ohledem na rozdíl ve výši 0,3 % HDP
vznikající podle prognózy Komise z jara 2014, která poukazuje na riziko hrozící
významné odchylky od požadavků Paktu o stabilitě a růstu. V roce
2015 významně posílit rozpočtovou strategii, aby zajistilo dosažení
střednědobého cíle, a udržovat úroveň střednědobého
cíle i poté. Doplnit rozpočtové pravidlo o závaznější pravidla pro víceleté
výdaje v střednědobém rozpočtovém rámci a pokračovat ve
zvyšování efektivity veřejných výdajů.
2.           Zlepšit motivaci k práci
prostřednictvím opatření zaměřených na osoby s nízkými
příjmy. Zaměřit aktivační úsilí na osoby nejvíce vzdálené
od trhu práce především prostřednictvím včasného přijetí a
provádění reformy týkající se posuzování pracovní schopnosti. Zvýšit
účinnost a nákladovou efektivitu rodinné politiky a současně
zlepšit dostupnost a dosažitelnost péče o dítě. Zavést koordinovaná
opatření na podporu hospodářského rozvoje a podnikání v regionech s
vysokou nezaměstnaností.
3.           Zajistit, aby systémy
vzdělávání a odborné přípravy více odpovídaly potřebám
pracovního trhu, zvyšovat úroveň kompetencí a kvalifikace širší nabídkou
opatření v oblasti celoživotního učení a systematicky zvyšovat
účast na odborném vzdělávání a přípravě, včetně
účasti na učňovských programech. Dále posilovat
upřednostňování a specializaci v systémech výzkumu a inovací a posilovat
spolupráci mezi podnikovým sektorem a vysokoškolskými a výzkumnými institucemi
s cílem podpořit jejich mezinárodní konkurenceschopnost.
4.           Zvýšit úsilí o zlepšení energetické
účinnosti, a to zejména u rezidenčních a průmyslových budov. Významně
posílit environmentální pobídky v odvětví dopravy s cílem
přispět k mobilitě, jež by byla méně náročná na
zdroje. Nepřestat budovat přeshraniční propojení v oblasti
energetiky se sousedními členskými státy s cílem diverzifikovat zdroje
energií a podpořit hospodářskou soutěž integrací pobaltských
trhů s energií.
5.           Lépe vyvážit poměr mezi
příjmy orgánů místní správy a jejich přenesenou
odpovědností. Zlepšit efektivitu orgánů místní správy a zajistit
poskytování kvalitních místních veřejných služeb, zejména sociálních
služeb coby doplňku aktivačních opatření.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 407 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 a
P7_TA(2014)0129.
[4]               Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.
[5]               C(2013) 8002 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne  14. března 2006  o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2004

text:
               18.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/12

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 14. března 2006
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2004
   (2006/223/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na Dohodu o partnerství AKT–ES, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1),
   s ohledem na interní dohodu o financování a správě pomoci Společenství podle finančního protokolu k Dohodě o partnerství AKT–ES (2), zřizující mimo jiné devátý Evropský rozvojový fond (9. ERF), a zejména na čl. 32 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 27. března 2003 pro devátý Evropský rozvojový fond (3), a zejména na články 96 až 103 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 9. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2004, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2004 včetně odpovědí Komise (4),
   vzhledem k tomu, že podle čl. 32 odst. 3 uvedené interní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 9. ERF,
   vzhledem k tomu, že provádění operací 9. ERF Komisí během rozpočtového roku 2004 bylo celkově uspokojivé,
   DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 9. ERF pro rozpočtový rok 2004.

      V Bruselu dne 14. března 2006.

            Za Radu

            předseda

         K.-H. GRASSER

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (3)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 249.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2011 k národnímu programu reforem Dánska na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému konvergenčnímu programu Dánska na období 2011–2015

text:
               20.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   k národnímu programu reforem Dánska na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému konvergenčnímu programu Dánska na období 2011–2015
   2011/C 213/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. ledna 2011 přijala Komise první roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru, v němž se provádí integrovaná ex ante koordinace politiky, vycházející ze strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 25. března 2011 potvrdila Evropská rada priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (5)

               Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (6)

               Dánsko dne 9. května 2011 předložilo aktualizaci svého konvergenčního programu na období 2011–2015 za rok 2011 a svůj národní program reforem na rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (7)

               Na základě posouzení aktualizovaného konvergenčního programu podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z něhož konvergenční program vychází, je realistický. I když je založen na mírně příznivějších předpokladech růstu na rok 2012 a v následujících letech, je v podstatě v souladu s prognózou útvarů Komise z jara 2011. Cílem rozpočtové strategie vymezené v konvergenčním programu je snížit do roku 2013 v souladu s doporučením Rady ze dne 13. července 2010 schodek pod 3 % referenční hodnotu a dosáhnout revidovaného střednědobého cíle, tedy nejprve strukturálního salda rozpočtu ne méně než – 0,5 % HDP do roku 2015 a pak vyrovnaného rozpočtu do roku 2020. Postup korekce za účelem splnění tohoto cíle je přiměřený. Opatření obsažená v konvergenčním programu a přijatá parlamentem na jaře 2010 jsou považována za přiměřená v rámci podpory rozpočtových cílů a v období 2011–2013 by představovala roční fiskální úsilí ve výši přibližně 1 % HDP. Dánsko dosáhne revidovaného střednědobého cíle během časového rámce konvergenčního programu. Rizika ohrožující rozpočtové cíle jsou vesměs vyrovnaná.

               (8)

               Dánské hospodářství začalo zpomalovat v roce 2007 v souvislosti s korekcí na trhu s nemovitostmi, což přispělo k problémům domácích bank, jež byly umocněny vyšším počtem insolvencí a rostoucí nezaměstnaností. Recese byla obtížná: mezi podzimem 2007 a jarem 2009 poklesla výroba o 8 % a míra nezaměstnanosti vzrostla v roce 2010 na 7,4 %. Míra zaměstnanosti se snížila ze 79,8 % v roce 2008 na 76,1 % v roce 2010, což postihlo zejména mladé lidi. Výroba začala opět růst v roce 2009 a v roce 2010 dosáhl růst reálného HDP 2,1 %. Oživení bylo taženo trvalou domácí poptávkou (vyplývající rovněž z fiskální expanze), výrazným doplňováním zásob a značným hospodářským oživením hlavních obchodních partnerů Dánska.

               (9)

               Působením automatických stabilizátorů a krizových opatření se celkové saldo veřejných financí, jež vykazovalo v roce 2008 přebytek ve výši 3,2 % HDP, dostalo v roce 2009 do schodku dosahujícího 2,7 % HDP. Na základě oznámení Dánska z jara 2010 a odhadů útvarů Komise z jara 2010, že rozpočtový schodek v roce 2010 přesáhne 5 % HDP, byl v červenci 2010 s Dánskem zahájen postup při nadměrném schodku. I když neočekávané a dočasné zisky související se zdaněním výnosů z důchodového pojištění vedly v minulém roce ke stabilizaci rozpočtového schodku ve výši 2,7 % HDP, prognóza útvarů Komise z jara 2011 očekává v roce 2011 opětovný nárůst schodku na přibližně 4 % HDP, což zdůraznilo potřebu nepřetržitého a ambiciózního úsilí o konsolidaci v letech 2012 a 2013 podle plánu. Znamená to důsledné provádění opatření přijatých v konsolidační dohodě z roku 2010 a kontrolu výdajů podle konvergenčního programu, aby byla zajištěna náprava nadměrného schodku do roku 2013. Jsou-li projekce výdajů posuzovány vzhledem k předpokládané úrovni střednědobého potenciálu růstu výroby a s ohledem na diskreční opatření, zdá se, že zaručují vhodnou korekci směrem k dosažení střednědobého cíle. Podle posledního posouzení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí nízká.

               (10)

               Důležitou úlohu při plnění rozpočtových cílů hraje přísná kontrola, jež má zabránit opakovanému překračování veřejných výdajů na místní a regionální úrovni. V posledních dvaceti letech veřejné výdaje nepřetržitě přesahovaly rozpočtové cíle. Vláda již přijala určitá opatření, jež mají tuto otázku řešit, a plánuje – jak uvádí konvergenční program – zavést nový systém kontroly výdajů pod nezávislým dohledem dánské Hospodářské rady.

               (11)

               V důsledku demografických faktorů klesne počet obyvatel v produktivním věku (15–64 let) mezi roky 2010 a 2025 o zhruba 1,5 % a do roku 2040 o téměř 5 %. Ve střednědobém horizontu by hospodářské oživení mohlo vést k napjaté situaci na trhu práce, jak se ukázalo v letech hospodářského rozmachu. Třebaže je míra zapojení do trhu práce již nyní vysoká, prostor pro další zvyšování nabídky práce existuje. Dobrovolný předčasný odchod do důchodu je u osob ve věku 60–64 let značně rozšířen. Míra zaměstnanosti osob v této věkové kategorii tak dosahuje pouhých 40 %. Kromě toho 10 % obyvatel v produktivním věku mladších 40 let věku pobírá dávky v invaliditě nebo má pružné (dotované) zaměstnání („flex-job“).

               (12)

               Od roku 1995 vykazuje růst produktivity klesající tendenci. Jednou z příčin může být slabá výkonnost vzdělávacího systému. I když Dánsko i nadále vynakládá na vzdělávací systém značné prostředky, studijní výsledky jsou v některých klíčových oblastech pouze průměrné a Dánsko má čtvrtou nejnižší úroveň dosaženého vzdělání mládeže v EU. V roce 2009 dokončilo alespoň vyšší sekundární vzdělání pouze 70,1 % osob ve věku 20–24 let (průměr EU činí 78,6 %) (3) a výsledky PISA jsou průměrné. Míra předčasného ukončování studia na institucích odborného vzdělávání mládeže je relativně vysoká, studium nedokončilo téměř 50 % studentů. Kromě toho přibližně 20 % mladých lidí nedokončilo deset let po opuštění základní školy vzdělání přesahující nižší stupeň sekundárního vzdělání. Kvalitnější vzdělávací systém by rovněž napomohl předcházet v budoucnu nevyváženému zastoupení různých kvalifikací na trhu práce, který v současné době vykazuje známky možného nadbytku nekvalifikovaných pracovníků a nedostatku pracovníků s patřičnou kvalifikací. Růst produktivity byl obzvlášť slabý ve stavebnictví a v odvětví služeb. Jedná se zejména o místní služby, maloobchod, velkoobchod a osobní služby, kde omezená hospodářská soutěž v určitých odvětvích, například vysoké překážky vstupu na trh, může vést k neoptimálnímu rozdělování zdrojů. Přísná právní úprava územního plánování omezuje možnosti úspor z rozsahu v maloobchodu, jež by produktivitu zvýšily. Vzhledem ke skutečnosti, že pouze 25 % veřejných zakázek bývá zadáno v otevřeném řízení, zahájila vláda strategii, jejíž cílem je postupným zvyšováním počtu veřejných zakázek v obcích a regionech zvětšit hospodářskou soutěž ve veřejných službách, a stanovila pro obce nový cíl, podle nějž by mělo do roku 2015 z celkového počtu zakázek připadat 31,5 % na zakázky veřejné.

               (13)

               Zadlužení domácností vyjádřené v HDP je nevyšší v EU. Nárůst úrovně dluhu, k němuž docházelo na základě rozmachu trhu s bydlením mezi roky 2004 a 2007, vytváří potenciální rizika pro hospodářství a finanční stabilitu. Třebaže jsou tato rizika mírnější díky propracovanému trhu dluhopisů krytých hypotékou a celkově solidní finanční situaci většiny domácností (majetek značně převažuje nad zadlužením), byla v návaznosti na korekci cen nemovitostí zavedena pouze omezená opatření, jež by procyklické výkyvy cen nemovitostí tlumila.

               (14)

               Dánsko učinilo řadu závazků v rámci Paktu euro plus. V zájmu zlepšení fiskální udržitelnosti bylo dosaženo shody o zpřísnění sankčních právních předpisů týkajících se kontroly výdajů na místní úrovni a vláda hodlá předložit návrh zákona o stropech výdajů. Podpůrná opatření v oblasti zaměstnanosti se zaměřují na prodloužení pracovního života penzijní reformou. V rámci podpory konkurenceschopnosti se příslušný soubor iniciativ zaměřuje především na stavebnictví a odvětví služeb. Vedle těchto závazků je prováděn systém kompenzací s cílem jednak usnadnit soukromá řešení pomoci bankám v obtížné situaci, jednak přispět ke zvýšení finanční stability. Tato opatření a tyto závazky se společně týkají čtyř oblastí paktu. Celkově se opatření shodují s opatřeními přijatými v návaznosti na roční analýzu růstu a představují pokrok při plnění cílů strategie Evropa 2020, a to zejména v oblasti zaměstnanosti. I když řada ohlášených závazků již byla zavedena, měla by být v blízké budoucnosti uskutečněna důležitá opatření, jež mají posílit rozpočtovou kázeň (na místní úrovni) a podpořit zaměstnanost. Tyto závazky byly posouzeny a zohledněny v doporučení.

               (15)

               Komise posoudila konvergenční program a národní program reforem, včetně závazků Paktu euro plus. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Dánska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí EU tím, že budou rozhodnutí členských států zahrnovat vstupy na úrovni EU. V této souvislosti má Komise za to, že nepřetržité a ambiciózní úsilí o fiskální konsolidaci by mělo v roce 2011 a následujících letech pokračovat. Rovněž by měla být přijata další opatření s cílem zvyšovat nabídku práce prostřednictvím omezování předčasného odchodu do důchodu a zacílení na konkrétní skupiny, zlepšovat kvalitu vzdělávání, posilovat hospodářskou soutěž v klíčových odvětvích a dále stabilizovat trh nemovitostí.

               (16)

               Rada na základě tohoto posouzení a rovnež s ohledem na doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 16. července 2010 přezkoumala aktualizaci konvergenčního programu Dánska za rok 2011 a její stanovisko (4) se odráží zejména v jejím doporučení v bodě 1 níže. S ohledem na závěry Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada přezkoumala národní program reforem Dánska,

         DOPORUČUJE, aby Dánsko v období 2011–2012 provedlo tato opatření:

               1.

               Provést plánovaná opatření k fiskální konsolidaci v letech 2011, 2012 a 2013, zajistit průměrné roční fiskální úsilí ve výši 0,5 % HDP v období 2011-2013 a napravit nadměrný schodek do roku 2013 v souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Poté zajistit podle plánu vhodný postup korekce směřující k dosažení střednědobého cíle. Urychlit snižování schodku veřejných financí, pokud se hospodářská situace bude vyvíjet lépe, než se v současnosti očekává. Posílit kontrolu výdajů přijetím závazných víceletých výdajových stropů pro místní, regionální a ústřední správu, jež budou v souladu s celkovými střednědobými cíli souhrnného rozpočtu.

               2.

               Za účelem posílení zaměstnanosti a udržitelnosti veřejných financí přijmout další opatření ke zvýšení dlouhodobé nabídky práce, a to zavedením nedávno přijaté reformy systému dobrovolného předčasného odchodu do důchodu, reformou systému invalidních důchodů a lepším zacílením systémů dotovaného zaměstnávání (tzv. systém „flex-job“) na nejzranitelnější skupiny.

               3.

               Urychlit provádění reforem zaměřených na zkvalitnění vzdělávacího systému. Snížit míru předčasného ukončování studia, zejména v oblasti odborného vzdělávání, a zvýšit počet dostupných učňovských míst.

               4.

               Přijmout opatření k odstranění překážek pro hospodářskou soutěž, zejména v odvětví místních služeb a maloobchodu, přezkumem právní úpravy územního plánování a otevřením zadávání zakázek v obcích a regionech.

               5.

               Podporovat stávající stabilizaci trhu nemovitostí v návaznosti na nedávnou korekci cen a zároveň zvážit přijetí preventivních opatření na posílení střednědobé stability trhu s bydlením a finančního systému včetně přezkumu fungování systému hypoték a daně z nemovitostí.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 56) stanoví, že platí i pro rok 2011.

      (3)  Je však třeba poznamenat, že žáci v Dánsku se obecně začínají vzdělávat později než v ostatních členských státech, a proto dosahují vyššího sekundárního vzdělání ve věku nad 24 let. Ve věkové skupině 25–34 let dokončilo vyšší sekundární vzdělání 85 % obyvatelstva.

      (4)  Podle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97.


				|

		52014DC0427

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Finska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2014 /* COM/2014/0427 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Finska na
rok 2014
a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu
nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a
o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na
čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu
2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy[2], a zejména
na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská
rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost,
Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik,
která se bude zaměřovat na klíčové oblasti, v nichž je
třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu
pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada
na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října
2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik
zaměstnanosti členských států, které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých
vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 hlavy států nebo
předsedové vlád přijali rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření
na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících
všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích,
které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili
zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit
doporučení určená jednotlivým státům.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Finska na rok 2013 a
stanovisko k programu stability Finska na období 2012–2016. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise
v souladu s nařízením (EU) č. 473/2013[5]
stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Finska na rok 2014[6].
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[7],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok
2014. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU)
č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[8], ve které je Finsko
uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu
ke standardním podmínkám úvěrování ekonomiky, podpory růstu a
konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů
krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise
výsledky hloubkového přezkumu Finska[9]
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise ve své
analýze dospěla k závěru, že se Finsko i nadále potýká
s makroekonomickou nerovnováhou, která si vyžaduje sledování a politické
kroky. Nadále je třeba věnovat pozornost zejména slabé exportní
výkonnosti posledních let v důsledku restrukturalizace průmyslu a nákladových
i nenákladových faktorů konkurenceschopnosti.
(8)
Dne 17. dubna 2014 předložilo Finsko
svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj program
stability na rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba
programy posuzovány současně.
(9)
Cílem rozpočtové strategie nastíněné
v programu stability na rok 2014 je navrátit se v roce 2015 k
plnění střednědobého cíle, udržet strukturální saldo nad tímto
cílem po zbytek trvání programu a sestavovat od roku 2017 vyrovnaný
rozpočet veřejných financí. Střednědobý cíl Finska, jímž je
strukturální deficit ve výši 0,5 % HDP, odpovídá požadavkům
Paktu o stabilitě a růstu. Finsko svůj
střednědobý cíl v roce 2013 splnilo a předpokládá, že v
roce 2014 setrvá v jeho blízkosti, čímž bude také splňovat výdajové
kritérium. Finsko předpokládá, že v roce 2015 svůj
střednědobý cíl překročí a bude i nadále splňovat výdajové
kritérium. Celkově je program v podstatě v souladu
s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Současně
vykazuje míra hrubého dluhu rostoucí tendenci a očekává se, že v roce 2015
dočasně překročí referenční hranici 60 % HDP,
především v důsledku horšího makroekonomického výhledu.
Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové
projekce programu, který nebyl vypracován nezávisle, je realistický,
ačkoli je v otázce hospodářského růstu na roky 2014 a 2015
mírně optimističtější než jarní prognóza Komise. Prognóza Komise
z jara 2014 předpokládá v roce 2014 zhoršení strukturálního salda o
0,3 % HDP, což znamená odchýlení se od střednědobého cíle, a v
roce 2015 jeho zlepšení ve výši 0,6 % HDP, zatímco výdajové kritérium by
mělo být v obou letech dodrženo. Na základě posouzení programu a
na základě prognózy Komise, v souladu s nařízením Rady (ES)
č. 1466/97, je Rada názoru, že Finsko pravděpodobně splní
cíle svého programu a tyto cíle jsou ve velké míře v souladu
s Paktem o stabilitě a růstu.
(10)
V dlouhodobém horizontu je Finsko vystaveno
vysokému riziku z hlediska udržitelnosti kvůli dopadu nákladů
souvisejících se stárnutím obyvatelstva na rozpočet. Finsko
zaznamenalo existenci mezery udržitelnosti a v roce 2013 vypracovalo
program strukturální politiky, jehož cílem je tuto mezeru zacelit a obnovit
růst. Dalším významným krokem je omezení výdajů ústředních
vládních institucí a obecný vládní fiskální plán na období 2015–2018
z března 2014, který předpokládá realizaci korekčních
opatření, strukturálních reforem a investic do růstu.
Korekční opatření na straně příjmů se především
týkají zvýšení daní z příjmu a ze zboží a služeb.
(11)
Efektivita veřejných služeb zůstává
pozadu za vývojem produktivity v soukromém sektoru. Finsko připravuje
správní reformy týkající se struktury obcí a sociálních a zdravotních
služeb. Základem reformy obcí je jejich dobrovolné slučování, které stát
podpoří finančními pobídkami. Výsledky tohoto dobrovolného
slučování jsou zatím nejisté. Služby sociálního zabezpečení a
zdravotní péče by měly být poskytovány pěti regionálními
subjekty a na poskytování těchto služeb se budou nadále podílet i obce.
Zatím nejsou známy podrobnosti; legislativní návrh by měl být
předložen na podzim roku 2014. Nová struktura by měla začít
fungovat od začátku roku 2017. Zákon z července 2013 o podpoře
soběstačnosti starších lidí, který klade velký důraz na
prevenci, rehabilitaci a samostatný život, by měl přispět k nižší
potřebě ústavní péče a zastavit růst budoucích nákladů
na dlouhodobou péči.
(12)
Na trhu práce ve Finsku je i nadále hlavní výzvou
dlouhodobá nabídka pracovní síly, jelikož počet osob, které trh práce
opouštějí, je v současnosti vyšší než počet osob, které na
něj vstupují. V zájmu uspokojení budoucí poptávky po pracovní síle je
nutné prodloužit délku ekonomicky aktivního života a zvýšit nabídku pracovní síly.
Vládní program strukturální politiky z roku 2013 obsahuje opatření vedoucí
k prodloužení délky ekonomicky aktivního života a zvýšení nabídky pracovní
síly, jakož i zvýšení pobídek k přijetí pracovní nabídky. Finsko omezuje
možnosti předčasného odchodu do důchodu, ale přetrvávají
některé režimy, jako např. tzv. tunel nezaměstnanosti,
které starším nezaměstnaným umožňují pokračovat za určitých
podmínek v pobírání dávek v nezaměstnanosti, dokud nedosáhnou věku
pro odchod do důchodu. Zdá se, že nedávno zavedený koeficient střední
délky života a ztrojnásobení akruální míry nároku na důchod, mají na praxi
odchodu do důchodu pouze omezený účinek. Jelikož se navíc
střední délka života prodlužuje rychleji, než se očekávalo, ale lidé
déle nepracují, existuje riziko, že důchody nebudou dostatečné.
Finsko si stanovilo cíl zvýšit do roku 2025 skutečný věk odchodu do
důchodu na nejméně 62,4 let. Je sporné, zda lze tento cíl splnit
bez přijetí dalších opatření, např. bez zvýšení zákonem
stanoveného věku do důchodu a intenzivnějšího úsilí o
zvýšení zaměstnatelnosti starších pracovníků. Sociální partneři
připravují návrh důchodové reformy, kterou by měla realizovat
nová vláda sestavená po všeobecných volbách na jaře 2015; reforma by
měla vstoupit v platnost na začátku roku 2017. Finsko přijalo
náležitá a ambiciózní opatření k řešení
nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobé nezaměstnanosti.
Potrvá však určitý čas, než dojde u cílových skupin k trvalému
zlepšení jejich pracovních dovedností a uplatnění na trhu práce.
(13)
Finsko přijalo opatření ke zlepšení
celkového konkurenčního prostředí a dosáhlo určitého pokroku v
provádění programu na podporu zdravé hospodářské soutěže. Došlo
ke sloučení úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a
úřadu pro ochranu spotřebitele a realizace nové struktury je zatím ve
své rané fázi. Podle zákona o hospodářské soutěži byl zaveden
práh dominantního postavení pro maloobchodní prodejce spotřebního zboží
a finskému úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů
byly uděleny zvláštní pravomoci, aby mohl za určitých podmínek
zasáhnout proti ekonomické činnosti, kterou vykonávají veřejné
subjekty a která narušuje hospodářskou soutěž na trhu. Vysoká
koncentrace finského maloobchodního trhu a určité prvky obsažené
v příslušných právních předpisech potenciálně snižují
efektivnost hospodářské soutěže a posilují vedoucí postavení dvou
hlavních maloobchodních subjektů na trhu. Jedná se například o
požadavky územního plánování, které jsou velmi přísné jak pro velké
obchodní subjekty, tak pro malé provozovny. V současné době
probíhá revize předpisů o využití půdy a plánování,
což je příležitostí změnit je tak, aby v budoucnu podporovaly zdravou
hospodářskou soutěž. Finský maloobchodní sektor patří mezi
členskými státy k nejvíce regulovaným, včetně regulace
velkých maloobchodních prodejen, která vytváří překážky
hospodářské soutěži.
(14)
Hlavní výzvou pro finskou ekonomiku je obnovit
růst a konkurenceschopnost. Finsko se v mezinárodních žebříčcích
konkurenceschopnosti umisťuje na velmi vysokých pozicích, nicméně
tempo, jakým v letech 2007–2012 ztratilo své podíly na exportních trzích, bylo
nejvyšší ze všech států EU. Intenzita výzkumu a vývoje v soukromém
sektoru má sestupnou tendenci a vnitrostátní cíl pro výdaje na výzkum a
vývoj se i nadále zdá nesplnitelným. Zásadním problémem zůstává
efektivita, s jakou finský systém výzkumu a inovací
přeměňuje investice do VaV v nové inovativní produkty a
služby. Současný příliv investic není dostatečný k tomu,
aby se potenciál výzkumu a vývoje mohl přeměnit v nové produkty.
Výkonnost obchodu a potenciální růst sráží omezený počet velkých
vývozců prodávajících úzký sortiment výrobků a slabší tendence malých
finských podniků vyvážet. Potenciál vývozu by mohl být zvýšen poskytnutím
další podpory internacionalizace, která by byla přizpůsobena
potřebám menších podniků. Finsko zahájilo reformy řešící problém
schopnosti dodávat inovativní produkty a podporovat diverzifikaci
průmyslu, včetně komplexní reformy výzkumných ústavů a
financování výzkumu. Program strukturální politiky z roku 2013, omezení
vládních výdajů a fiskální plán na období 2015–2018 z března 2014
obsahují nejen nápravná opatření a strukturální reformy, ale také zahrnují
iniciativy na podporu růstu a inovací. Finsko by také mohlo získat
diverzifikací svých energetických dodávek, zejména proto, že závisí na jediném
dodavateli zemního plynu.
(15)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Finska. Posoudila program stability
a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam
pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku
Finska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem
k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí
v Evropské unii tím, že pro rozhodování členských států
budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v
rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených
doporučení č. 1 až 5.
(16)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada program stability Finska a její stanovisko[10] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(17)
Na základě hloubkového přezkumu Komise a
tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program
stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU)
č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení
č. 2, 4 a 5.
(18)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na
základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená
členským státům, jejichž měnou je euro. Finsko by mělo
rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně
provedena,
DOPORUČUJE, aby Finsko v období
2014–2015 provedlo tato opatření:
1.           Posílit
rozpočtová opatření na rok 2014 s ohledem na vznikající mezeru
vzhledem ke střednědobému cíli. Dodržovat od roku 2015
střednědobý cíl v souladu s plánem a zajistit, aby bylo
splněno kritérium veřejného dluhu za současného provádění
prorůstové fiskální politiky. Provést urychleně reformy stanovené v
programu strukturální politiky a v plánu omezení vládních výdajů a
fiskálním plánu na období 2015–2018 s cílem zmenšit mezeru fiskální
udržitelnosti a upevnit podmínky pro růst.
2.           Zajistit efektivní
provádění stávajících správních reforem týkajících se uspořádání obcí
a sociálních a zdravotních služeb s cílem zvýšit nákladovou efektivitu
poskytování veřejných služeb.
3.           Zlepšit využití plného
potenciálu pracovní síly na pracovním trhu, např. zvýšením míry
zaměstnanosti a zaměstnatelnosti starších pracovníků, omezením
možnosti předčasného odchodu do důchodu a provázáním zákonem
stanoveného věku odchodu do důchodu se změnou střední
délky života. Zlepšit pozici mladých lidí a dlouhodobě
nezaměstnaných na trhu práce se zvláštním zřetelem na odborné
vzdělávání a cílená aktivační opatření.
4.           Pokračovat v úsilí o
posílení hospodářské soutěže na trzích výrobků a služeb, zejména
v maloobchodním odvětví, realizací programu na podporu zdravé
hospodářské soutěže, včetně provedení změn v
předpisech o využití půdy a ve stavebním zákoně, aby
více podporovaly zdravou hospodářskou soutěž.
5.           Pokračovat
ve zvyšování schopnosti Finska dodávat v rychle se měnícím
prostředí inovativní výrobky a služby a vytvářet podniky s vysokým
růstovým potenciálem a pokračovat v diverzifikaci
průmyslu, zejména zvýšením pobídek k investování ve Finsku a
další podporou vstupu menších podniků na vývozní trhy. Urychlit
přípravu přeshraničního plynového propojení s Estonskem.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 427 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s.11.
[6]               C(2013) 8012 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 89 final.
[10]             Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97.