title: 2011/766/EU: Doporučení Komise ze dne 22. listopadu 2011 o postupu uznávání školicích středisek a zkoušejících pro strojvedoucí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES  Text s významem pro EHP

text:
               29.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 314/41

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 22. listopadu 2011
   o postupu uznávání školicích středisek a zkoušejících pro strojvedoucí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES
   (Text s významem pro EHP)
   (2011/766/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V zájmu zajištění náležité a srovnatelné úrovně školení a zkoušek strojvedoucích a uchazečů o práci strojvedoucího za účelem vydávání osvědčení ve všech členských státech se doporučuje používat na úrovni Unie společné podmínky a postupy, a to pokud jde o postupy uznávání školicích středisek i zkoušejících pro strojvedoucí a uchazeče o práci strojvedoucího a rovněž kvalitativní požadavky na zkoušku, které je třeba splnit.

               (2)

               Školení a zkoušky je nutno ve všech členských státech provádět vhodným způsobem a na přiměřené a srovnatelné úrovni kvality s cílem umožnit vzájemné uznávání zkoušek.

               (3)

               V potvrzení o uznání by měly být uvedeny oblasti způsobilosti, pro něž je školicí středisko uznáno za účelem poskytování školicích kurzů, a oblasti, pro něž je zkoušející uznán za účelem provádění zkoušek strojvedoucích. V mezích oblastí způsobilosti uvedených v potvrzení o uznání by mělo být uznané školicí středisko oprávněno poskytovat v celé Unii školicí kurzy a uznaný zkoušející by měl být oprávněn provádět zkoušky v celé Unii.

               (4)

               Pokud jde o všeobecné jazykové dovednosti strojvedoucích, příslušný orgán nemusí mít zvláštní zkušenosti a způsobilost, které jsou zapotřebí za účelem uznání školicích středisek a zkoušejících s ohledem na všeobecné jazykové dovednosti strojvedoucích. V těchto případech mohou členské státy přijmout osvědčení o způsobilosti vydaná školicími středisky v souladu s „evropským rámcem jazykových dovedností“, který stanovila Rada Evropy.

               (5)

               V některých členských státech již jsou či budou zřízena školicí střediska za účelem organizování zkoušek strojvedoucích. V tomto případě může členský stát svěřit v souladu se zvláštními vnitrostátními podmínkami zkušebnímu středisku úkol spočívající v uznávání zkoušejících,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      Předmět

               1.

               V tomto doporučení jsou uvedeny doporučené praktiky a postupy pro uznávání školicích středisek, která poskytují odborné školení strojvedoucím a uchazečům o práci strojvedoucího, a pro uznávání zkoušejících pro strojvedoucí a uchazeče o práci strojvedoucího v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES (1).

      Žádost o uznání školicího střediska

               2.

               Školicí středisko by mělo písemnou žádost o uznání, jeho prodloužení nebo změnu podat příslušnému orgánu členského státu, v němž školicí středisko má nebo hodlá mít hlavní místo své činnosti, vyjma případu uvedeného v bodě 6.

               3.

               Sestává-li školicí středisko z více než jedné právnické osoby, měla by každá právnická osoba požádat o uznání zvlášť.

               4.

               Žádosti by měly obsahovat dokumenty, které dokládají splnění požadavků stanovených ve směrnici 2007/59/ES a v rozhodnutí Komise 765/2011 (2).

               5.

               V žádostech je nutno upřesnit úkoly v oblasti školení, s ohledem na něž žadatel žádá o uznání. Žádost se může vztahovat na úkoly v oblasti školení, které náleží do jedné či více oblastí způsobilosti. Žádost by měla být strukturována podle těchto oblastí způsobilosti:

                           a)

                           všeobecné odborné znalosti v souladu s přílohou IV směrnice 2007/59/ES;

                           b)

                           odborné znalosti týkající se kolejových vozidel v souladu s přílohou V směrnice 2007/59/ES;

                           c)

                           odborné znalosti týkající se infrastruktury v souladu s přílohou VI směrnice 2007/59/ES;

                           d)

                           jazykové znalosti v souladu s přílohou VI směrnice 2007/59/ES (všeobecné jazykové znalosti a/nebo komunikace a terminologie, která je specifická pro železniční provoz a bezpečnostní postupy).

               6.

               Školicí středisko, které má hlavní místo své činnosti v jiném členském státě, než je členský stát, v němž se nachází infrastruktura, může být uznáno příslušným orgánem členského státu, v němž se nachází dotyčná infrastruktura.

               7.

               Pokud již byl žadatel žádající o uznání úkolů v oblasti školení, které souvisejí se znalostí infrastruktury, uznán v souladu s tímto doporučením a rozhodnutím 765/2011 příslušným orgánem některého členského státu, měly by příslušné orgány ostatních členských států omezit své posouzení na požadavky, jež jsou specifické pro školení týkající se dotyčné infrastruktury, a měly by upustit od posuzování aspektů, které již byly posouzeny v průběhu předchozího uznání.

      Vydání potvrzení o uznání školicího střediska

               8.

               Příslušný orgán by měl potvrzení o uznání vydat nejpozději do dvou měsíců od obdržení veškerých potřebných dokumentů.

               9.

               Příslušný orgán by měl o žádosti rozhodnout na základě schopnosti žadatele prokázat, jak je zajištěna nezávislost, způsobilost a nestrannost.

               10.

               Potvrzení o uznání by mělo obsahovat tyto údaje:

                           a)

                           název a adresa příslušného orgánu;

                           b)

                           název a adresa školicího střediska;

                           c)

                           úkoly v oblasti školení, s ohledem na něž je školicí středisko oprávněno poskytovat školicí kurzy v souladu s bodem 5;

                           d)

                           identifikační číslo školicího střediska uvedené v souladu s bodem 15;

                           e)

                           datum skončení platnosti potvrzení o uznání.

      Platnost, změna a obnovení potvrzení o uznání školicího střediska

               11.

               Potvrzení o uznání školicího střediska by mělo platit po dobu pěti let. Příslušný orgán může v odůvodněných případech dobu platnosti zkrátit s ohledem na veškeré úkoly v oblasti školení uvedené v potvrzení o uznání či jejich část.

               12.

               Školicí středisko, které je držitelem platného potvrzení o uznání, může kdykoli požádat o rozšíření rozsahu úkolů v oblasti školení. Změněné potvrzení o uznání by mělo být vydáno na základě příslušných doplňujících podkladů, které poskytne žadatel. V tomto případě by nemělo být dotčeno datum skončení platnosti změněného potvrzení o uznání.

               13.

               Nejsou-li již splněny požadavky týkající se jednoho či více úkolů v oblasti školení, které jsou uvedeny v potvrzení o uznání, mělo by uznané školicí středisko neprodleně ukončit poskytování školení s ohledem na dotyčné úkoly a vyrozumět písemně příslušný orgán, který vydal potvrzení o uznání. Příslušný orgán by měl dotyčné informace posoudit a vydat změněné prohlášení o uznání. V tomto případě by nemělo být dotčeno datum skončení platnosti potvrzení o uznání.

               14.

               Prohlášení o uznání by mělo být na žádost školicího střediska obnoveno a nové prohlášení by mělo být vydáno za stejných podmínek jako původní prohlášení o uznání. Příslušný orgán může zavést zjednodušený postup, pokud se podmínky pro uznání nezmění. Měly by být předloženy záznamy o školicích činnostech vykonávaných v předchozích dvou letech. Pokud bylo v souladu s bodem 11 předchozí období platnosti zkráceno na méně než dva roky, je nutno poskytnout záznamy pro celé období.

      Rejstřík školicích středisek

               15.

               V rejstříku uvedeném v čl. 20 odst. 3 směrnice 2007/59/ES by mělo být každé uznané školicí středisko identifikováno individuálním identifikačním číslem. Identifikační číslo by mělo být založeno na vnitrostátních předpisech, mělo by však obsahovat zkratku členského státu, v němž je školicí středisko uznáno.

               16.

               Rejstřík by měl obsahovat alespoň tyto údaje:

                           a)

                           název a adresa uznaného školicího střediska;

                           b)

                           úkoly v oblasti školení, s ohledem na něž je školicí středisko uznáno za účelem poskytování školicích kurzů, s odkazem na příslušné přílohy směrnice 2007/59/ES;

                           c)

                           identifikační číslo;

                           d)

                           datum skončení platnosti potvrzení o uznání;

                           e)

                           kontaktní údaje.

               17.

               Za účelem aktualizace rejstříku by uznaná školicí střediska měla příslušný orgán, který vydal potvrzení o uznání, informovat o veškerých změnách údajů zveřejněných v rejstříku. Vnitrostátní předpisy mohou vyžadovat uchovávání dodatečných údajů v rejstříku a informování o změnách těchto údajů.

      Pozastavení a odebrání potvrzení o uznání

               18.

               Pokud činnosti v oblasti hodnocení nebo dohledu vykonávané příslušným orgánem nebo členským státem v souladu s články 26, 27 nebo 29 směrnice 2007/59/ES poskytnou důkazy, že školicí středisko nesplňuje požadavky pro uznání, měl by příslušný orgán příslušné potvrzení o uznání odejmout nebo pozastavit.

               19.

               Pokud příslušný orgán zjistí, že školicí středisko uznané příslušným orgánem jiného členského státu neplní povinnosti stanovené ve směrnici 2007/59/ES a rozhodnutí 765/2011, měl by vyrozumět příslušný orgán v členském státě, který vydal potvrzení o uznání. Příslušný orgán, který vydal potvrzení o uznání, by měl do 4 týdnů tyto informace ověřit a dožadujícímu příslušnému orgánu sdělit výsledky svých kontrol a svá rozhodnutí.

               20.

               Pokud příslušný orgán zjistí, že školicí středisko již nesplňuje požadavky pro uznání, měl by příslušný orgán potvrzení o uznání odejmout nebo pozastavit.

      Odvolací řízení

               21.

               Příslušný orgán by měl školicí středisko neprodleně písemně informovat o důvodech svých rozhodnutí.

               22.

               V případě pozastavení nebo odebrání potvrzení o uznání by měl příslušný orgán školicí středisko jednoznačně informovat o požadavcích, které již nejsou splněny. Před tím, než pozastavení nebo odebrání potvrzení o uznání nabude účinnosti, může příslušný orgán stanovit lhůtu, během níž může školicí středisko přizpůsobit své postupy tak, aby splňovalo požadavky pro uznání. Příslušný orgán by měl školicí středisko informovat o odvolacím řízení, které dotyčnému školicímu středisku umožňuje požádat o přezkum rozhodnutí.

               23.

               Příslušný orgán by měl zajistit, aby bylo zavedeno správní odvolací řízení, které dotyčnému školicímu středisku umožňuje požádat o přezkum sporných rozhodnutí.

      Školicí střediska poskytující jazykové vzdělávání

               24.

               Co se týká vzdělávání v oblasti všeobecných jazykových dovedností, členský stát může žadatele uznat jako školicí středisko na základě osvědčení, které potvrzuje způsobilost žadatele poskytovat vzdělávání v oblasti všeobecných jazykových znalostí. Tato způsobilost by měla být v souladu se zásadami a metodikou „evropského rámce jazykových dovedností“, který stanovila Rada Evropy (3). Členský stát může zavést doplňující předpisy s cílem upřesnit využívání této možnosti s přihlédnutím k vnitrostátní praxi, pokud jde o vydávání osvědčení všem školicím střediskům poskytujícím jazykové vzdělávání.

               25.

               Pokud jde o vzdělávání v oblasti komunikace a terminologie, která je specifická pro železniční provoz a bezpečnostní postupy, je nutno požadovat uznání v souladu s ustanoveními tohoto doporučení. Žádosti o uznání jako školicího střediska poskytujícího vzdělávání v oblasti komunikace a terminologie, která je specifická pro železniční provoz a bezpečnostní postupy, by měla být podána příslušnému orgánu členského státu, v němž se nachází infrastruktura, jíž se tato komunikace a terminologie týká.

      Žádost o uznání jako zkoušejícího

               26.

               Žadatel žádající o uznání jako zkoušejícího by měl písemnou žádost podat příslušnému orgánu dotčeného členského státu.

               27.

               Pokud se žádost týká uznání jako zkoušejícího pro znalosti infrastruktury, včetně znalosti trasy a provozních předpisů, odpovídá za uznání příslušný orgán členského státu, v němž se nachází dotyčná infrastruktura.

               28.

               Žádost může jménem žadatele podat rovněž jeho zaměstnavatel.

               29.

               Žádost by měla obsahovat dokumenty, které dokládají splnění požadavků stanovených ve směrnici 2007/59/ES a v rozhodnutí Komise 765/2011.

               30.

               V žádostech je nutno upřesnit oblast nebo oblasti způsobilosti, s ohledem na něž se žádá o uznání jako zkoušejícího. Žádost se může vztahovat na jednu či více oblastí způsobilosti. Žádost by měla být strukturována podle těchto oblastí způsobilosti:

                           a)

                           všeobecné odborné znalosti v souladu s přílohou IV směrnice 2007/59/ES;

                           b)

                           odborné znalosti týkající se kolejových vozidel v souladu s přílohou V směrnice 2007/59/ES;

                           c)

                           odborné znalosti týkající se infrastruktury v souladu s přílohou VI směrnice 2007/59/ES;

                           d)

                           jazykové znalosti v souladu s přílohou VI směrnice 2007/59/ES (všeobecné jazykové znalosti a/nebo komunikace a terminologie, která je specifická pro železniční provoz a bezpečnostní postupy).

      Vydání potvrzení o uznání jako zkoušejícího

               31.

               Příslušný orgán by měl posoudit všechny dokumenty, které žadatel předloží. Jsou-li splněny všechny požadavky, měl by vydat potvrzení o uznání co nejdříve, nejpozději však do dvou měsíců od obdržení veškerých potřebných dokumentů.

               32.

               Potvrzení o uznání by mělo obsahovat alespoň tyto údaje:

                           a)

                           název a adresa příslušného orgánu;

                           b)

                           jméno nebo jména, adresa a datum narození žadatele; místo narození žadatele může být v potvrzení o uznání uvedeno jako nepovinný údaj;

                           c)

                           oblast nebo oblasti způsobilosti, pro něž je zkoušející oprávněn provádět zkoušky;

                           d)

                           jazyky, ve kterých je zkoušející uznán k provádění zkoušek;

                           e)

                           identifikační číslo zkoušejícího uvedené v souladu s bodem 10 písm. d);

                           f)

                           datum skončení platnosti potvrzení o uznání.

      Platnost, změna a obnovení potvrzení o uznání jako zkoušejícího

               33.

               Potvrzení o uznání zkoušejícího by mělo platit po dobu pěti let. Příslušný orgán může v odůvodněných případech dobu platnosti zkrátit s ohledem na veškeré oblasti způsobilosti uvedené v potvrzení o uznání či jejich část.

               34.

               Držitel platného potvrzení o uznání může kdykoli požádat o změnu za účelem přidání další oblasti či oblastí způsobilosti. Změněné potvrzení o uznání by mělo být vydáno na základě příslušných doplňujících podkladů, které poskytne žadatel. Datum skončení platnosti změněného potvrzení o uznání by nemělo být dotčeno.

               35.

               V případě vývoje, který vyžaduje změnu potvrzení o uznání, jelikož již nejsou splněny požadavky vztahující se na jednu nebo více oblastí způsobilosti uvedených v potvrzení o uznání, by uznaný zkoušející měl neprodleně ukončit provádění zkoušek v těchto oblastech způsobilosti a vyrozumět písemně příslušný orgán. Příslušný orgán by měl dotyčné informace posoudit a vydat změněné prohlášení o uznání. Datum skončení platnosti změněného potvrzení o uznání by nemělo být dotčeno.

               36.

               Potvrzení o uznání by mělo být na žádost zkoušejícího obnoveno a nové potvrzení by mělo být vydáno za stejných podmínek jako původní potvrzení o uznání. Příslušný orgán může zavést zjednodušený postup, pokud s ohledem na předchozí uznání nedošlo ke změně podmínek.Zkoušející, kteří žádají o obnovení potvrzení o uznání, by měli předložit záznamy o způsobilosti, kterou získali v předchozím období platnosti potvrzení o uznání, a o zkouškách provedených v posledních dvou letech. Pokud bylo předchozí období platnosti v souladu s bodem 33 zkráceno na méně než dva roky, je nutno poskytnout záznamy pro celé období.

      Rejstřík zkoušejících

               37.

               V rejstříku uvedeném čl. 20 odst. 3 směrnice 2007/59/ES by měl být každý zkoušející identifikován pomocí individuálního identifikačního čísla. Identifikační číslo by mělo být založeno na vnitrostátních předpisech, mělo by však obsahovat zkratku členského státu, v němž je zkoušející uznán.

               38.

               Rejstřík by měl obsahovat alespoň tyto údaje:

                           a)

                           jméno, adresa a datum narození uznaného zkoušejícího;

                           b)

                           oblast nebo oblasti způsobilosti, pro něž je zkoušející uznán za účelem provádění zkoušek;

                           c)

                           jazyk nebo jazyky, ve kterých je zkoušející uznán k provádění zkoušek;

                           d)

                           identifikační číslo zkoušejícího uvedené v souladu s bodem 37;

                           e)

                           pokud o uznání žádá jménem zkoušejícího jeho zaměstnavatel v souladu s bodem 28, název a adresa zaměstnavatele (v ostatních případech mohou být název a adresa zaměstnavatele uvedeny jako nepovinné údaje);

                           f)

                           datum skončení platnosti potvrzení o uznání;

                           g)

                           kontaktní údaje.

               39.

               Za účelem aktualizace rejstříku by uznaný zkoušející nebo jeho zaměstnavatel měli příslušný orgán, který vydal potvrzení o uznání, informovat o veškerých změnách údajů obsažených v rejstříku. Vnitrostátní předpisy mohou stanovit uchovávání dalších údajů v rejstříku a požadovat informace o změnách těchto údajů.

               40.

               Údaje uvedené v bodě 38 písm. a), b) a c) by měly být veřejně přístupné. Ostatní údaje uvedené v bodě 38 by měly být zveřejněny v souladu s vnitrostátními předpisy o ochraně osobních údajů.

      Pozastavení a odebrání potvrzení o uznání

               41.

               Pokud činnosti v oblasti hodnocení nebo dohledu vykonávané příslušným orgánem nebo členským státem v souladu s články 26, 27 nebo 29 směrnice 2007/59/ES poskytnou důkazy, že zkoušející nesplňuje požadavky pro uznání, měl by příslušný orgán příslušné potvrzení o uznání odejmout nebo pozastavit.

               42.

               Pokud příslušný orgán zjistí, že zkoušející uznaný příslušným orgánem jiného členského státu nesplňuje jeden či více požadavků stanovených ve směrnici 2007/59/ES a rozhodnutí 765/2011, měl by vyrozumět příslušný orgán v členském státě, který vydal potvrzení o uznání, a měl by jej požádat o provedení příslušných kontrol.

               43.

               Pokud příslušný orgán tohoto jiného členského státu zjistí, že zkoušející již nesplňuje požadavky, měl by potvrzení o uznání odejmout nebo pozastavit, bezodkladně zkoušejícímu sdělit písemně důvody svých rozhodnutí a oznámit rozhodnutí příslušnému orgánu, který jej informoval o neplnění požadavků.

      Odvolací řízení

               44.

               Příslušný orgán by měl zkoušejícího neprodleně písemně informovat o důvodech svých rozhodnutí.

               45.

               V případě pozastavení nebo odebrání potvrzení o uznání by měl příslušný orgán poskytnout jednoznačné informace o požadavcích, které již nejsou splněny. Před tím, než pozastavení nebo odebrání potvrzení o uznání nabude účinnosti, může příslušný orgán stanovit lhůtu, během níž může zkoušející přizpůsobit své postupy tak, aby splňoval požadavky pro uznání.

               46.

               Příslušný orgán by měl zajistit, aby bylo zavedeno správní odvolací řízení, které žadatelům nebo zkoušejícím umožňuje požádat o přezkum sporných rozhodnutí.

      Zkoušející, kteří hodnotí jazykové dovednosti

               47.

               S ohledem na zkoušky všeobecných jazykových dovedností a za účelem potvrzení žadatele jako zkoušejícího může členský stát žadatele uznat na základě osvědčení, které bylo vydáno v souladu s běžnou praxí v oblasti jazykového vzdělávání. Toto osvědčení by mělo potvrzovat způsobilost žadatele provádět zkoušky v souladu se zásadami a metodikou „evropského rámce jazykových dovedností“, který stanovila Rada Evropy. Členský stát může zavést doplňující předpisy s cílem upřesnit využívání této možnosti s přihlédnutím k vnitrostátní praxi, pokud jde o vydávání osvědčení o způsobilosti zkoušejících v oblasti jazykových dovedností.

               48.

               Pokud jde o zkoušky způsobilosti v souvislosti s komunikací a terminologií, která je specifická pro železniční provoz a bezpečnostní postupy, je nutno požadovat uznání v souladu s ustanoveními tohoto doporučení. Žádosti o uznání jako zkoušejícího pro účely provádění zkoušek týkajících se komunikace a terminologie, která je specifická pro železniční provoz a bezpečnostní postupy, by měly být podány příslušnému orgánu členského státu, v němž se nachází infrastruktura, jíž se tato komunikace a terminologie týká.

      Uznání zkušebních středisek

               49.

               Členský stát může rozhodnout, že bude požadovat uznání zkušebních středisek na základě písemné žádosti předložené příslušnému orgánu.

               50.

               Příslušný orgán by měl potvrzení o uznání zkušebního střediska poskytnout podle vnitrostátních předpisů a postupů a na základě kritérií nezávislosti, způsobilosti a nestrannosti. Na uznávání zkušebních středisek by se měly vztahovat body 26 až 48.

               51.

               Příslušný orgán může tato zkušební střediska pověřit rovněž uznáváním jejich vlastních zkoušejících, pokud splňují požadavky stanovené v bodě 53.

               52.

               Pro účely bodu 54 by zkušební středisko mělo vést aktualizovaný rejstřík všech zkoušejících, které uznalo. Tento rejstřík by měl obsahovat údaje uvedené v bodě 38.

               53.

               Zkušební středisko by mělo přijmout vhodná opatření k řízení svých zkoušejících a k zajištění toho, aby jeho zkoušející měli kvalifikaci v souladu se směrnicí 2007/59/ES a rozhodnutím 765/2011.

               54.

               Zkoušející by měli být oprávněni provádět zkoušky pouze v rámci činností zkušebního střediska, k němuž náležejí.

               55.

               Informace o uznaném zkušebním středisku by měly být v rejstříku uvedeném v bodě 38 veřejně přístupné, aniž by však byly uvedeny informace o jednotlivých zkoušejících, kteří náležejí ke zkušebnímu středisku. Místo identifikačního čísla uvedeného v bodě 37 by měl být uveden název zkušebního střediska.

               56.

               Příslušný orgán by měl zkušební středisko neprodleně písemně informovat o důvodech svých rozhodnutí.

               57.

               V případě pozastavení nebo odebrání potvrzení o uznání by měl příslušný orgán poskytnout jednoznačné informace o požadavcích, které nejsou splněny. Před tím, než pozastavení nebo odebrání potvrzení o uznání nabude účinnosti, může příslušný orgán stanovit lhůtu, během níž může zkušební středisko přizpůsobit své postupy tak, aby splňoval požadavky pro uznání.

               58.

               Příslušný orgán by měl zajistit, aby bylo zavedeno správní odvolací řízení, které žadatelům nebo zkušebním střediskům umožňuje požádat o přezkum sporných rozhodnutí.

      Průhledná pravidla hodnocení

               59.

               Před zkouškami by měly být k dispozici informace o zásadách týkajících se hodnocení a přidělování bodů a o druhu výsledků.

               60.

               Strojvedoucí nebo uchazeči o práci strojvedoucího by měli mít možnost nahlédnout do hodnocení výsledků zkoušky a v případě odůvodněného záporného stanoviska ohledně zkoušek, které skládali, požádat o přezkum.

      Kontroly kvality a dohled ze strany příslušného orgánu

               61.

               Za účelem plnění kontrolních činností v souladu s články 26, 27 nebo 29 směrnice 2007/59/ES může příslušný orgán požádat o:

                           a)

                           přístup ke všem dokumentům, které jsou důležité pro přípravu, provádění a hodnocení zkoušek;

                           b)

                           přijetí postupu pro podávání zpráv, který vyžaduje, aby byly pravidelně či na žádost poskytovány určité informace;

                           c)

                           sledování průběhu zkoušek zástupci příslušného orgánu.

      V Bruselu dne 22. listopadu 2011.

            Za Komisi

         Siim KALLAS

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 51.

      (2)  Viz strana 36 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (3)  Common European Framework of Reference for Languages: Learning, Teaching, Assessment, 2001 (anglická verze: Cambridge University Press– ISBN 0-521-00531-0). (Společný evropský referenční rámec pro jazyky: Jak se učíme jazykům, jak je vyučujeme a jak v jazycích hodnotíme, 2001) (Pozn. překl.: v češtině publikaci vydala Univerzita Palackého, Olomouc – ISBN 80-244-1425-2 (brož.)). K dispozici je rovněž na internetových stránkách Rady Evropy: http://www.coe.int/T/DG4/Portfolio/documents/Common%20European%20Framework%20hyperlinked.pdf


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Polska na rok 2017 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/88

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Polska na rok 2017 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2017
   (2017/C 261/20)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   S ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila ve dnech 9.–10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Polsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Polsku pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Polsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)

               Dne 28. dubna 2017 předložilo Polsko svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj konvergenční program z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Polsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2017 polská vláda plánuje postupné zlepšování celkového salda ze schodku ve výši 2,4 % HDP v roce 2016 na 1,2 % HDP v roce 2020. Očekává se, že střednědobého rozpočtového cíle, kterým je schodek ve výši 1 % HDP ve strukturálním vyjádření, nebude dosaženo během programového období, tedy do roku 2020. Podle konvergenčního programu z roku 2017 se předpokládá, že se poměr veřejného dluhu k HDP zvýší z 54,4 % HDP v roce 2016 na 55,3 % HDP v roce 2017 a poté se do roku 2020 sníží na 52,1 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý.

               (6)

               Rada dne 12. července 2016 Polsku doporučila, aby v roce 2017 v zájmu dosažení střednědobého rozpočtového cíle dosáhlo roční fiskální korekce ve výši 0,5 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2017 existuje v roce 2017 riziko určitého odchýlení od doporučeného postupu korekce.

               (7)

               Očekává se, že Polsko v roce 2018 s ohledem na svou fiskální situaci provede další korekci k dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle v podobě strukturálního schodku ve výši 1 % HDP. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se tato korekce promítá do požadavku, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí (4) v roce 2018 nepřesáhla 3,7 %. To by odpovídalo strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko, že v roce 2018 dojde k výraznému odchýlení od uvedeného požadavku. Celkově se Rada domnívá, že Polsko musí být připraveno přijmout v roce 2017 další opatření a že v roce 2018 budou zapotřebí další opatření, aby bylo dosaženo souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu. Nicméně podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise týkající se evropského semestru 2017, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 zohledňovalo řádně cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti polských veřejných financí. V této souvislosti Rada konstatuje, že Komise má zejména s ohledem na cyklickou situaci v Polsku v úmyslu provést celkové posouzení v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97.

               (8)

               Ve zprávě o Polsku pro rok 2017 se uvádí, že bylo dosaženo určitého pokroku v oblasti lepšího výběru daní, jelikož Polsko provedlo řadu reforem zaměřených na zpřísnění daňového systému. Jejich plný dopad na výběr daní a náklady na dodržování daňových předpisů by měl být důkladně monitorován. Polsku se naproti tomu vůbec nepodařilo omezit rozsáhlé využívání snížených sazeb DPH, které mají negativní dopad na příjmy z DPH a nepředstavují účinný nástroj sociální politiky.

               (9)

               Polsko čelí výdajovým tlakům v různých oblastech, zejména v těch, které souvisejí se stárnutím populace. Proto je nutné zavést mechanismy pro posouzení efektivity a účelnosti veřejných výdajů, jež by umožnily přerozdělení prostředků. Vláda v souvislosti s výše uvedeným oznámila plány na posílení rozpočtového procesu, zejména s ohledem na střednědobý rozpočtový rámec a začlenění přezkumů výdajů do rozpočtového procesu. Polsko je jediným členským státem bez plnohodnotné nezávislé fiskální rady a není známo, že by plánovalo takovou radu vytvořit, ačkoli má nezávislé fiskální instituce zabývající se některými funkcemi takové rady.

               (10)

               V následujících desetiletích se v Polsku očekává pokles růstového potenciálu v důsledku snížení podílu populace v produktivním věku. Výkonnost polského trhu práce byla v posledních letech vysoká. Míra zaměstnanosti soustavně rostla, avšak několik nedávno přijatých politických opatření může snížit účast pracovní síly, zejména pak v případě žen, osob s nízkou kvalifikací a starších lidí. Snížení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu, k němuž dojde koncem roku 2017, může některé starší pracující motivovat k odchodu z trhu práce. Polský systém sociálního zabezpečení nabízí pouze omezené pobídky k nástupu do práce. Předpokládá se, že nový přídavek na děti sníží chudobu a nerovnost, avšak může mít také negativní dopad na účast na trhu práce u rodičů, převážně pak u žen. Výše přídavku na dítě a omezené prověřování majetkových poměrů snižují účinnost pracovních pobídek, jež jsou součástí jiných sociálních dávek. Od září 2016 byla zrušena povinná předškolní docházka pro pětileté děti a podíl dětí do tří let přihlášených do formálních zařízení péče o děti zůstává mezi nejnižšími v Unii. Navzdory přijatým opatřením je trh práce nadále značně segmentovaný, což má nepříznivý dopad na produktivitu a akumulaci lidského kapitálu. Přetrvávají překážky pro širší používání smluv na dobu neurčitou. Kodifikační výbor v současnosti připravuje nové návrhy zákoníků práce (individuálního a kolektivního). To představuje příležitost, jak uvedené překážky odstranit.

               (11)

               Průměrný skutečný věk odchodu do důchodu v posledních letech vzrostl, avšak je nadále příliš nízký. Zvýšení skutečného věku odchodu do důchodu je klíčem k hospodářskému růstu, přiměřenosti budoucích důchodů a rozpočtové udržitelnosti penzijního systému. Avšak nedávné rozhodnutí snížit zákonem stanovený věk odchodu do důchodu na 60 let u žen a na 65 let u mužů jde opačným směrem a může nepříznivě ovlivnit skutečný věk odchodu do důchodu. Jedním z důvodů nízké mobility pracovní síly a skryté nezaměstnanosti v zemědělství je nákladný systém zvláštního sociálního pojištění pro zemědělce (KRUS).

               (12)

               Vzdělávací systém se v uplynulých dvou desetiletích značně zlepšil, přičemž základní dovednosti 15letých žáků znatelně přesahují průměr Unie a míra předčasného ukončování školní docházky patří mezi nejnižší v Unii. Nicméně zde stále existuje prostor pro zlepšení způsobu, jakým žáci získávají dovednosti přiměřené pro rychle se měnící trh práce. Nadcházející změny týkající se primárního a sekundárního vzdělávání s sebou nesou značné organizační problémy a zkracují délku všeobecného vzdělání, což může mít negativní vliv na rovnost v oblasti vzdělávání. Byly ohlášeny rovněž další změny související s přizpůsobením odborného vzdělávání a přípravy potřebám trhu práce, avšak jejich potenciál pro řešení stávajících nedostatků není doposud jasný. Vláda zahájila konzultace týkající se reformy vysokoškolského vzdělávání, jež by zlepšila výkonnost tohoto odvětví a jeho relevanci pro trh práce. Účast dospělých na vzdělávání je v Polsku nedostatečná a průměrná úroveň dovedností starších osob je nízká, což ohrožuje jejich zaměstnatelnost.

               (13)

               Nedostatečné územní plánování zvyšuje administrativní zátěž související se získáváním stavebních povolení. Územní plány existují pouze pro omezenou část polského území a často mají nízkou kvalitu. V oblastech bez územních plánů se stavební povolení udělují na základě jednorázového rozhodnutí o využití území, což vytváří rizika a nejistotu pro investory. Návrh stavebního zákona usiluje o konsolidaci procesu územního plánování a snížení administrativní zátěže pro investory. Tato reforma nabízí příležitost, jak situaci zlepšit, a bude záležet na konečné verzi zákona a jeho provádění.

               (14)

               Podnikatelské prostředí je v zásadě příznivé. Nicméně v roce 2016 značně poklesla investiční aktivita v důsledku nižšího využití unijních strukturálních fondů, což vyplynulo mimo jiné z přechodu mezi programovými obdobími a ze zvýšené nejistoty mezi soukromými investory. Důvěra podniků byla navíc negativně ovlivněna zvýšeným počtem změn v předpisech a tím, že v souvislosti s řadou klíčových zákonů proběhly jen omezené veřejné konzultace. Významné faktory, které by mohly vést ke zvýšení míry investic, představují právní jistota a důvěra v kvalitu a předvídatelnost regulačních, daňových a ostatních politik a institucí. V tomto kontextu nelze opomenout ani právní stát a nezávislé soudnictví. Odstranění vážných obav ohledně právního státu přispěje ke zlepšení k oblasti právní nejistoty. V situaci, kdy stát usiluje o posílení své úlohy v hospodářství, bude důležité zajistit ekonomickou životaschopnost investičních rozhodnutí. V několika oblastech i nadále existuje značná regulační zátěž.

               (15)

               Díky unijnímu financování došlo k rychlému rozvoji silniční sítě, avšak úmrtnost v silničním provozu nadále patří mezi nejvyšší v Unii, což způsobuje vysoké sociální náklady. Navzdory dostupnosti velkého objemu prostředků z Unie se železniční doprava potýká se značnými problémy při provádění projektů. Přetrvává také problém se zajištěním dlouhé životnosti majetku železnic, což souvisí s absencí víceletého programu údržby železniční infrastruktury.

               (16)

               Přibližně 60 % instalovaného výkonu v polských elektrárnách na fosilní paliva je starší než 30 let. Proto bude v nadcházejících letech potřeba výrazných investic. V roce 2016 patřila úroveň propojenosti elektrické soustavy mezi nejnižší v EU. To společně se skutečností, že značná část kapacity bude vyřazena z provozu, a rostoucí poptávkou po elektřině přispívá ke špatným vyhlídkám, pokud jde o zajištění přiměřenosti výroby energie. Hrozí, že nebude dosažen závazný vnitrostátní cíl v oblasti obnovitelné energie pro rok 2020. Zahájením provozu terminálu pro zkapalněný zemní plyn Polsko výrazně zlepšilo svou bezpečnost dodávek zemního plynu. Polsko rovněž dále rozvinulo svou vnitrostátní přenosovou a distribuční soustavu pro zemní plyn. Nicméně práce na regionálně významných propojeních plynárenských soustav nepokračují podle harmonogramu.

               (17)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Polska, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2017. Posoudila také konvergenční program z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Polsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Polsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2017, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Polsku v období 2017–2018:

               1.

               Vyvinout v roce 2018 významné fiskální úsilí v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, s přihlédnutím k nutnosti posílit probíhající oživení a zajistit udržitelnost veřejných financí Polska. Přijmout opatření ke zlepšení efektivity veřejných výdajů a omezit používání snížených sazeb DPH.

               2.

               Přijmout kroky ke zvýšení účasti na trhu práce, zejména u žen, osob s nízkou kvalifikací a starších lidí, mimo jiné prostřednictvím podpory vhodných dovedností a odstranění překážek, které brání přechodu na dlouhodobější typy zaměstnaneckých poměrů. Zajistit udržitelnost a přiměřenost důchodového systému přijetím opatření, která zvýší skutečný věk odchodu do důchodu, a zahájením reformy preferenčního penzijního pojištění.

               3.

               Přijmout opatření k odstranění investičních překážek, a to zejména v odvětví dopravy.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Polskem financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 10. června 2015 – Radě Evropské unie o externím auditorovi Banka Slovenije (ECB/2015/23)

text:
               18.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 10. června 2015
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Banka Slovenije
   (ECB/2015/23)
   (2015/C 201/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Banka Slovenije, společnosti Deloitte Revizija d.o.o., skončil po provedení auditu za účetní rok 2014. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2015.

               (3)

               Banka Slovenije vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2015 až 2017 společnost Ernst & Young d.o.o.,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost Ernst & Young d.o.o. byla jmenována externím auditorem Banka Slovenije pro účetní roky 2015 až 2017.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 10. června 2015.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI


title: Doporučení Komise (EU) 2016/2124 ze dne 30. listopadu 2016 o harmonizaci oblasti působnosti a podmínek týkajících se obecných licencí k transferu pro certifikované příjemce uvedené v článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES (oznámeno pod číslem C(2016) 7728)

text:
               3.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 329/105

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/2124
   ze dne 30. listopadu 2016
   o harmonizaci oblasti působnosti a podmínek týkajících se obecných licencí k transferu pro certifikované příjemce uvedené v článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES

         (oznámeno pod číslem C(2016) 7728)

   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES (1) jsou členské státy povinny zveřejnit přinejmenším čtyři obecné licence k transferu.

               (2)

               Obecné licence k transferu jsou klíčovým prvkem zjednodušeného systému licencí zavedeného směrnicí 2009/43/ES.

               (3)

               Rozdíly v oblasti působnosti obecných licencí k transferu zveřejněných členskými státy, pokud jde o dotčené produkty pro obranné účely, jakož i rozdílné podmínky uplatňované pro transfery těchto produktů by mohly bránit provádění směrnice 2009/43/ES a dosažení cíle spočívajícího ve zjednodušování. Je důležité harmonizovat oblast působnosti a podmínky transferů na základě obecných licencí k transferu zveřejněných členskými státy, aby se tak zajistila atraktivita a používání uvedených licencí.

               (4)

               Zástupci členských států ve výboru zřízeném podle článku 14 směrnice 2009/43/ES navrhli, že by se harmonizace oblasti působnosti a podmínek transferů na základě obecných licencí k transferu zveřejněných členskými státy mohlo dosáhnout přijetím doporučení ze strany Komise.

               (5)

               Pokyny stanovené v tomto doporučení jsou výsledkem jednání s členskými státy ohledně harmonizace oblasti působnosti a podmínek transferů na základě obecných licencí k transferu určených pro příjemce, kteří byli certifikováni v souladu s článkem 9 směrnice 2009/43/ES (dále jen „OLT – CP“).

               (6)

               Toto doporučení je považováno za základ pro OLT – CP členských států. Produkty pro obranné účely, jejichž seznam je uveden v bodě 1.1 tohoto doporučení, jsou součástí minimálního a nevyčerpávajícího seznamu produktů, jejichž transfer na základě OLT – CP členské státy povolují. To znamená, že na základě OLT – CP zveřejněných členskými státy lze rovněž povolit transfer jiných produktů pro obranné účely zařazených do přílohy směrnice 2009/43/ES, které v tomto doporučení nejsou uvedeny.

               (7)

               Členské státy připomínají, že jsou povinny dodržovat závazky vyplývající z práva EU, jako například společný postoj Rady 2008/944/SZBP (2), jakož i mezinárodní závazky v oblasti kontroly vývozu.

               (8)

               Toto doporučení se vztahuje na Společný vojenský seznam Evropské unie stanovený v příloze směrnice 2009/43/ES. Toto doporučení bude podle potřeby aktualizováno, aby se zohlednila budoucí aktualizace Společného vojenského seznamu Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   OBECNÉ LICENCE K TRANSFERU PRO CERTIFIKOVANÉ PŘÍJEMCE V SOULADU S ČL. 9 ODST. 2 SMĚRNICE 2009/43/ES
   1.1.   Produkty pro obranné účely, které jsou způsobilé pro transfer na základě obecné licence k transferu pro certifikované příjemce v souladu s článkem 9 směrnice 2009/43/ES

   Následující kategorie ML s podbody vytváří podskupinu seznamu produktů pro obranné účely stanoveného v příloze směrnice 2009/43/ES. Obecnou licencí k transferu určenou pro certifikované příjemce v souladu s článkem 9 zmíněné směrnice („OLT – CP“) se povoluje přinejmenším transfer produktů pro obranné účely, které jsou upřesněny pomocí níže uvedených kategorií ML. Členské státy se mohou rozhodnout, zda do svých OLT – CP zařadí více kategorií ML s odpovídajícími produkty pro obranné účely.
   Seznam kategorií ML, které mají zahrnovat přinejmenším:

               —

               ML6. Veškeré zboží je zahrnuto, kromě:

                           —

                           úplných vozidel,

                           —

                           podvozků a střeleckých věží,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML9. Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           úplných plavidel a ponorek,

                           —

                           podvodních detekčních zařízení a jejich speciálně určených součástí,

                           —

                           na vzduchu nezávislých pohonných systémů pro ponorky a jejich speciálně určených součástí,

                           —

                           úplných trupů,

                           —

                           protiopatření,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML10. Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           úplných letadel,

                           —

                           úplných bezpilotních vzdušných prostředků („UAV“) a součástí speciálně určených nebo upravených pro UAV,

                           —

                           trupů pro bojová letadla a bojové vrtulníky,

                           —

                           motorů pro bojová letadla,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML11. Podbod a). Pouze následující zboží:

                           —

                           naváděcí a navigační zařízení, kromě systémů pro přenosný systém protivzdušné obrany, nebo jak je definováno v Režimu kontroly raketových technologií I,

                           —

                           automatizované systémy velení a řízení.

               —

               ML13. Podbody c) a d).

               —

               ML 15. Podbody b), c) a d).

               —

               ML16. Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           zboží souvisejícího s přenosnými systémy protivzdušné obrany,

                           —

                           jakýchkoli položek vztahujících se ke zboží, jehož vývoz není v téže obecné licenci k transferu povolen.

               —

               ML17. Podbody a), b), d), e), j), k), l), m), n), o) a p). Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           Podbod n). Vyňaty jsou testovací modely speciálně určené pro vývoj položek uvedených v kategoriích ML4, ML6, ML9 nebo ML10, jakož i součásti speciálně určené pro tyto testovací modely.

               —

               ML 21. Podbod a). Pouze následující zboží a pouze v případě, je-li povoleno v jiných kategoriích v téže obecné licenci:

                           a)

                           „programové vybavení“ speciálně určené nebo upravené k některým z následujících účelů:

                                       1.

                                       provoz nebo údržba zařízení, jak je stanoveno v příloze směrnice 2009/43/ES;

                           b)

                           specifické „programové vybavení“, jiné než programové vybavení, které je uvedeno v bodě ML21 podbodě a):

                                       1.

                                       „programové vybavení“ speciálně určené pro vojenské použití a speciálně vytvořené pro modelování, simulaci nebo vyhodnocování vojenských zbraňových systémů;

                                       4.

                                       „programové vybavení“ speciálně určené pro vojenské použití a speciálně určené pro aplikace Velení, komunikace, řízení a zpravodajství (C3I) nebo Velení, komunikace, řízení, počítače a zpravodajství (C4I).

               —

               ML22. Podbod a). Veškeré technologie kromě těch, které jsou nutné pro vývoj a výrobu, a pouze v případě, jsou-li povoleny v jiných kategoriích v téže obecné licenci k transferu.

         1.2.   Podmínky, které se začlení do obecné licence k transferu pro certifikované příjemce

   Následující seznam podmínek není vyčerpávající. Další podmínky, které členský stát začlenil do OLT – CP, nicméně nesmějí být v rozporu s podmínkami uvedenými níže, nebo je nesmějí ohrozit.

               —

               Územní platnost: Evropský hospodářský prostor (EU-28 + Island a Norsko (3)).

               —

               Opětovné transfery v rámci EHP se povolují bez kontrol ex ante; lze vyžadovat pouze hlášení ex post.

               —

               Zpětný vývoz: členské státy povolí osvobození od jakýchkoli vývozních omezení v jedné či obou z následujících situací:

                           —

                           v případě součástí zasazených do produktů v souladu s cílem čl. 4 odst. 8 směrnice 2009/43/ES,

                           —

                           pokud se konečný uživatel nachází v jedné z následujících zemí: Austrálie, Kanada, Japonsko, Nový Zéland, Švýcarsko, Lichtenštejnsko a Spojené státy americké.

                     V obou případech zpětného vývozu může příslušný vnitrostátní orgán z členského státu původu požádat dodavatele o prohlášení o použití, které musí předložit příjemce, jenž byl certifikován v souladu s článkem 9 směrnice 2009/43/ES.

               —

               Pro účely následného ověření na základě OLT – CP by členské státy měly zajistit, aby dodavatelé o využívání OLT – CP podávali hlášení v souladu s minimálními požadavky na hlášení, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 3 směrnice 2009/43/ES.

         2.   NÁVAZNÁ OPATŘENÍ
   Členské státy se vyzývají, aby toto doporučení uvedly v účinnost nejpozději do 1. července 2017.
   Členské státy se vybízejí, aby Komisi informovaly o opatřeních, která přijaly za účelem uvedení tohoto doporučení v účinnost.
   3.   URČENÍ
   Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2016.

            Za Komisi

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            členka Komise

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES ze dne 6. května 2009 o zjednodušení podmínek transferů produktů pro obranné účely uvnitř Společenství (Úř. věst. L 146, 10.6.2009, s. 1).

      (2)  Společný postoj Rady 2008/944/SZBP ze dne 8. prosince 2008, kterým se stanoví společná pravidla pro kontrolu vývozu vojenských technologií a vojenského materiálu (Úř. věst. L 335, 13.12.2008, s. 99).

      (3)  Do rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 111/2013 ze dne 14. června 2013, kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP (Úř. věst. L 318, 28.11.2013, s. 12), kterým byla do Dohody o EHP začleněna směrnice 2009/43/ES, se vložilo výslovné znění úpravy: „Tato směrnice se nevztahuje na Lichtenštejnsko“.


title: Doporučení Komise (EU) 2017/1803 ze dne 3. října 2017 o posílení legálních cest pro osoby, které potřebují mezinárodní ochranu (oznámeno pod číslem C(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 259/21

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2017/1803
   ze dne 3. října 2017
   o posílení legálních cest pro osoby, které potřebují mezinárodní ochranu

         (oznámeno pod číslem C(2017) 6504)

   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Přesídlování je důležitým nástrojem pro ochranu násilně vysídlených osob a jasným projevem celosvětové solidarity se třetími zeměmi, který jim má pomoci zvládnout velké počty osob, jež prchají před válkou nebo pronásledováním. Přesídlování nahrazuje nebezpečné a nelegální migrační toky do Unie bezpečnými a legálními cestami, a tak pomáhá zachraňovat životy, přispívá k omezování nelegální migrace a řízení migračních tlaků a vytváří protiváhu k rétorice převaděčských sítí. Přesídlování je proto také důležitým prvkem komplexní politiky EU v oblasti azylu a migrace.

               (2)

               V září 2015 přiměla krize v oblasti Středomoří orgány Unie, aby okamžitě uznaly stav nouze způsobený výjimečně silnými migračními toky v tomto regionu a iniciovaly přijetí krátkodobých i dlouhodobých opatření, od řešení migračních toků mimo EU po zajištění účinné kontroly našich vnějších hranic, posílení návratové politiky EU, ale i reformy společného evropského azylového systému a posílení bezpečných a legálních cest do EU.

               (3)

               V rámci okamžitých opatření a s cílem řešit migrační krizi komplexním způsobem a projevit solidaritu se třetími zeměmi, které byly nejvíce zasaženy globální uprchlickou krizí, doporučila Komise dne 8. června 2015 celounijní program pro přesídlení 20 000 osob, které potřebují mezinárodní ochranu, během dvou let (1). Dne 20. července 2015 se členské státy společně se státy přidruženými v rámci dublinského systému dohodly na přesídlení 22 504 osob, které potřebují mezinárodní ochranu, z Blízkého východu, oblasti Afrického rohu a severní Afriky (2).

               (4)

               S cílem rozbít sítě převaděčů migrantů a nabídnout migrantům jiné řešení, aby nemuseli riskovat své životy, se EU a Turecko dne 18. března 2016 rozhodly prolomit kruh nekontrolovaného toku migrantů způsobujícího humanitární krizi a dohodly se na řadě akcí, včetně přesídlení Syřanů, kteří potřebují mezinárodní ochranu, do členských států.

               (5)

               V návaznosti na prohlášení EU a Turecka Rada pozměnila rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 (3) s cílem umožnit členským státům, aby splnily své povinnosti týkající se relokace 54 000 žadatelů prostřednictvím přesídlení, humanitárního přijetí nebo jiné formy legálního přijetí Syřanů, kteří potřebují mezinárodní ochranu, z Turecka podle svých národních a vícestranných programů.

               (6)

               Newyorská deklarace pro uprchlíky a migranty ze dne 19. září 2016, přijatá všemi 193 členskými státy OSN, vyzvala k rovnoměrnějšímu sdílení břemene a odpovědnosti za přijímání a podporu uprchlíků na celém světě. Členské státy OSN vyjádřily svůj záměr rozšířit počet a rozsah legálních cest pro uprchlíky k tomu, aby byli přijati nebo přesídleni do třetích zemí (4).

               (7)

               Do 20. září 2017 bylo v rámci programu schváleného dne 20. července 2015 a na základě prohlášení EU a Turecka přesídleno více než 23 000 osob. Další osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, přesídlily členské státy v rámci svých vlastních vnitrostátních programů.

               (8)

               Jen v roce 2016 členské státy přesídlily 14 205 uprchlíků, což představuje výrazný nárůst oproti 8 155 přesídleným osobám v roce 2015, 6 550 v roce 2014 a 4 000 až 5 000 ročně v letech 2010–2013. Tento nárůst dokazuje přidanou hodnotu a potenciál spolupráce a koordinace v oblasti přesídlování na úrovni EU. Rovněž ukazuje, že je důležité poskytnout přiměřené finanční prostředky pro přesídlování z rozpočtu EU – na období let 2014–2017 bylo vyčleněno 293,3 milionu EUR.

               (9)

               Členské státy, které dosud nesplnily své závazky v rámci stávajících programů, by tak měly neprodleně učinit. Veškeré závazky, které nebudou splněny po uplynutí obou programů, by měly být převedeny do následujícího období přijímání závazků v oblasti přesídlování a měly by doplnit nové závazky, které členské státy přijmou.

               (10)

               EU musí přejít od příležitostného přesídlování a přijímání osob z humanitárních důvodů na stabilní rámec pro přesídlování do EU. Za tímto účelem Komise jako součást reformy azylového systému EU předložila návrh rámce Unie pro přesídlování (5), aby osobám, které potřebují mezinárodní ochranu, poskytla bezpečné a legální cesty k jejímu získání. Rychlé přijetí návrhu je důležitým prvkem pro efektivnější, spravedlivější a stabilnější evropskou azylovou a migrační politiku.

               (11)

               Aby bylo přesídlování zajištěno i nadále, dokud nebude zaveden rámec Unie pro přesídlování, vyzvala Komise na 8. fóru o přesídlování a relokaci dne 4. července 2017 členské státy, aby předložily ambiciózní závazky v oblasti přesídlování na základě dohodnutých priorit pro toto období a také v souladu s prognózou celosvětových potřeb na rok 2018 vydanou Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR).

               (12)

               Cílem tohoto doporučení je zajistit, aby činnost v oblasti přesídlování pokračovala v období mezi koncem stávajících programů EU pro přesídlování a spuštěním rámce Unie pro přesídlování, a navázat na období přijímání závazků zahájené dne 4. července 2017 s ohledem na vznikající dodatečné potřeby podle prognózy celosvětových potřeb v oblasti přesídlování na rok 2018 vydané UNHCR.

               (13)

               Cílem tohoto doporučení je podpořit členské státy v jejich trvalém úsilí o poskytování a posilování legálních a bezpečných cest lidem, kteří potřebují mezinárodní ochranu. Kroky členských států v souladu s tímto doporučením budou projevem solidarity vůči třetím zemím, kde se nachází velký počet vysídlených osob, jež potřebují mezinárodní ochranu, přispějí k mezinárodním iniciativám v oblasti přesídlování a k lepšímu celkovému zvládání migrační situace. Cíle tohoto doporučení jsou proto v souladu s návrhem na vytvoření rámce Unie pro přesídlování.

               (14)

               Volba prioritních oblastí vychází z nutnosti pokračovat v provádění prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016, a to i prostřednictvím budoucího dobrovolného programu přijímání osob z humanitárních důvodů (VHAS), pokračovat v přesídlování osob z Jordánska a Libanonu a navázat na oznámení v „Akčním plánu týkajícím se opatření na podporu Itálie, snížení tlaku na trase přes centrální Středomoří a zvýšení solidarity“ (6) ohledně přesídlování z klíčových afrických zemí podél migrační trasy přes centrální Středomoří a zemí, do kterých tato trasa vede, včetně Libye, Nigeru, Čadu, Egypta, Etiopie a Súdánu.

               (15)

               Během období přijímání závazků zahájeného dne 4. července 2017 předložily členské státy do 20. září přibližně 14 000 závazků. Všechny členské státy by se měly více zapojit, aby tak přispěly ke společnému úsilí o záchranu životů a nabídnutí důvěryhodných alternativ k nelegálnímu pohybu.

               (16)

               Celosvětové potřeby v oblasti přesídlování se týkají 1,2 milionu osob a UNHCR opakovaně vyzval všechny země, aby postupně zvyšovaly objem svých programů pro přesídlování v souladu se záměry vyjádřenými v Newyorské deklaraci pro uprchlíky a migranty. V tomto kontextu a v návaznosti na pokrok, kterého bylo dosaženo od roku 2015, by Unie měla nabídnout nejméně 50 000 míst pro přesídlení, aby do 31. října 2019 přijala osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, ze třetích zemí.

               (17)

               Na podporu členským státům při provádění tohoto cíle by mělo být z rozpočtu Unie poskytnuto 500 milionů EUR. Podle podmínek Azylového, migračního a integračního fondu (AMIF) mohou členské státy obdržet jednorázovou částku ve výši 10 000 EUR za každou přesídlenou osobu z prioritních oblastí.

               (18)

               UNHCR chystá dočasný mechanismus pro nouzovou evakuaci nejzranitelnějších skupin migrantů z Libye. EU by měla spolu s dalšími globálními aktéry přispět k tomuto mechanismu tak, aby měl skutečný dopad a aby nejzranitelnější osoby, které potřebují mezinárodní ochranu a které se nyní nacházejí v Libyi, díky němu dostaly příležitost k přesídlení. Nelegální migrace se zastaví pouze tehdy, pokud bude existovat skutečná alternativa k nebezpečným cestám. Při zvažování svých závazků v oblasti přesídlování by proto členské státy měly také zohlednit a podpořit tuto iniciativu UNHCR.

               (19)

               Ve společném prohlášení o řešení migrační a azylové výzvy ze dne 28. srpna 2017 zástupci Francie, Itálie, Německa a Španělska a vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a místopředsedkyně Komise společně se zástupci Nigeru a Čadu a předsedou prezidentské rady Libye uznali s ohledem na omezení migrace vyvolávané převaděči potřebu organizovat přesídlování obzvláště zranitelných osob, které potřebují mezinárodní ochranu.

               (20)

               Nejméně 50 000 míst pro přesídlení z prioritních oblastí, které má Unie nabídnout, přispěje k celosvětovým iniciativám v oblasti solidarity k posílení legálních cest, včetně nedávné celosvětové výzvy UNHCR týkající se 40 000 míst pro přesídlení ze zemí podél trasy přes centrální Středomoří v roce 2018.

               (21)

               Aby bylo možné provádění monitorovat, měly by členské státy podávat Komisi každý měsíc hlášení o osobách přesídlených na jejich území v souladu s jejich závazky, a to s uvedením země, z níž byla příslušná osoba přesídlena.

               (22)

               Komise by měla přezkoumat pokrok v provádění tohoto doporučení do 31. října 2018. Na základě tohoto přezkumu a s ohledem na celkovou migrační situaci v EU a v celosvětovém měřítku mohou být členské státy vyzvány, aby dále přehodnotily své závazky.

               (23)

               Toto doporučení by mělo být určeno členským státům. Přidružené státy se vyzývají, aby přispěly ke společnému evropskému úsilí v oblasti přesídlování,

         PŘÍJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      ZVYŠOVÁNÍ ZÁVAZKŮ V OBLASTI PŘESÍDLOVÁNÍ

               1.

               V návaznosti na zkušenosti získané při provádění stávajících programů EU pro přesídlování a s cílem překonat přechod z těchto programů na rámec Unie pro přesídlování by členské státy měly nabídnout nejméně 50 000 míst pro přesídlení, aby do 31. října 2019 přijaly osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, ze třetích zemí.

               2.

               Členské státy, které dosud nepředložily své závazky pro období přijímání závazků v oblasti přesídlování zahájené Komisí dne 4. července 2017, by tak měly učinit nejpozději do 31. října 2017, a ty, které tak již učinily, by měly zvážit zvýšení objemu svých závazků v zájmu dosažení uvedeného cíle.

               3.

               Členské státy by měly zaměřit své závazky:

                           a)

                           na zajištění toho, aby byli z Turecka nadále přesídlováni Syřané, státní příslušníci třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti vysídlení v důsledku konfliktu v Sýrii, s cílem podpořit realizaci prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016, a to i prostřednictvím budoucího dobrovolného programu přijímání osob z humanitárních důvodů (VHAS);

                           b)

                           na zajištění dalšího přesídlování z Libanonu a Jordánska;

                           c)

                           na to, aby přispěly ke stabilizaci situace v centrálním Středomoří přesídlením osob, které potřebují ochranu, z Libye, Nigeru, Čadu, Egypta, Etiopie a Súdánu, včetně podpory dočasného mechanismu UNHCR pro nouzovou evakuaci nejzranitelnějších skupin migrantů z Libye.

               4.

               Členské státy se vyzývají, aby přesídlení v rámci svých závazků provedly co nejdříve, případně v úzké spolupráci s UNHCR a s podporou úřadu EASO.

      MONITOROVÁNÍ

               5.

               Členské státy by měly podávat Komisi každý měsíc hlášení o počtu osob přesídlených na jejich území v rámci plnění jejich závazků, a to s uvedením země, z níž byla příslušná osoba přesídlena.

      FINANČNÍ PODPORA

               6.

               Členské státy by měly plně využít finanční podporu ve výši 500 milionů EUR, která je k dispozici prostřednictvím Azylového, migračního a integračního fondu pro splnění závazků týkajících se přesídlení uvedených v tomto doporučení.

      PŘEZKUM

               7.

               Komise přezkoumá toto doporučení nejpozději do 31. října 2018. Na základě přezkumu provádění tohoto doporučení, které Komise provede, a s ohledem na celkovou migrační situaci v EU a v celosvětovém měřítku mohou být členské státy vyzvány, aby podle potřeby dále aktualizovaly své závazky.

      URČENÍ

               8.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 3. října 2017.

            Za Komisi

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            člen Komise

      (1)  Doporučení Komise ze dne 8. června 2015 k Evropskému programu znovuusídlování, C(2015) 3560 final.

      (2)  Závěry zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 20. července 2015.

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1754 ze dne 29. září 2016, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/1601, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 268, 1.10.2016, s. 82).

      (4)  Newyorská deklarace pro uprchlíky a migranty; k dispozici na adrese: http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: Doporučení Kontrolního úřadu ESVO č. 3/05/KOL ze dne 19. ledna 2005 o monitorování základních hodnot dioxinů a polychlorovaných bifenylů typu dioxinů v krmivech

text:
               6.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 260/21

      DOPORUČENÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 3/05/KOL
   ze dne 19. ledna 2005
   o monitorování základních hodnot dioxinů a polychlorovaných bifenylů typu dioxinů v krmivech
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na článek 109 a protokol 1 k této dohodě,
   s ohledem na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. b) a protokol 1 k této dohodě,
   s ohledem na akt uvedený v bodu 33 kapitoly II přílohy I Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech
       (1)), pozměněný a začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě,
   s ohledem na rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO 303/04/KOL ze dne 1. prosince 2004, jímž je dán pokyn příslušnému členu kolegia, aby přijal doporučení, jestliže je předloha doporučení v souladu se stanoviskem Výboru ESVO pro rostlinná a živočišná krmiva,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Akt uvedený v bodu 33 kapitoly II přílohy I Dohody o EHP (směrnice 2002/32/ES) stanoví maximální obsahy dioxinu v krmných surovinách a v krmných směsích.

               (2)

               Ačkoli z toxikologického hlediska by měl být určen maximální obsah dioxinů, furanů a polychlorovaných bifenylů (PCB) typu dioxinů, byly maximální obsahy stanoveny pouze pro dioxiny a furany, nikoli však pro PCB typu dioxinů, protože o jejich obecném rozšíření bylo k dispozici jen velmi málo údajů. Výše zmíněný akt stanoví přezkoumání maximálních obsahů poprvé nejpozději do dne 31. prosince 2004 na základě nových údajů o přítomnosti dioxinů a PCB typu dioxinů, jehož cílem je především zahrnout PCB typu dioxinů mezi hodnoty, které je třeba stanovit.

               (3)

               Je nezbytné získat v rámci EHP spolehlivé údaje o přítomnosti PCB typu dioxinů v co nejširší škále produktů určených ke krmení zvířat (jak je stanoveno v uvedeném aktu), aby bylo možné vytvořit si přesný obraz o časovém vývoji přítomnosti těchto látek v produktech určených ke krmení zvířat.

               (4)

               Vztah mezi přítomností dioxinů, furanů, PCB typu dioxinů a PCB jiného typu než dioxinů je důležitý, avšak ve velké míře neznámý. Je proto vhodné podle možností analyzovat také vybrané vzorky PCB jiného typu než dioxinů.

               (5)

               Podle čl. 4 odst. 2 uvedeného aktu státy ESVO sdělí Kontrolnímu úřadu ESVO veškeré důležité údaje a zjištění o zdroji a opatřeních přijatých za účelem snížení obsahu nebo odstranění nežádoucích látek.

               (6)

               Je důležité, aby se státy ESVO podílely na sledování základních hodnot dioxinů a PCB typu dioxinů v krmivech a aby tyto údaje pravidelně sdělovaly Kontrolnímu úřadu ESVO.

               (7)

               V souladu s čl. 2 odst. 1 protokolu 1 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru předá Kontrolní úřad ESVO tyto údaje Evropské komisi.

               (8)

               Je třeba vyhodnotit účast států ESVO v programech v působnosti přílohy I tohoto doporučení s ohledem na jejich vynětí z kapitoly II přílohy I Dohody o EHP.

               (9)

               Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru ESVO pro rostlinná a živočišná krmiva, který je Kontrolnímu úřadu ESVO nápomocen,

         DOPORUČUJE STÁTŮM ESVO:

               1.

               Aby státy ESVO od roku 2004 až do dne 31. prosince 2006 sledovaly běžnou přítomnost dioxinů, furanů a PCB typu dioxinů v produktech určených ke krmení zvířat, a to za použití doporučené minimální četnosti vzorků, které je třeba každoročně analyzovat podle pokynů v tabulce přílohy I. Četnost vzorků by měla být každoročně přezkoumána na základě získaných zkušeností.

               2.

               Aby státy ESVO pravidelně poskytovaly Kontrolnímu úřadu ESVO údaje a informace ve formátu, který je navržen v příloze II tak, aby mohly být zaneseny do společné databáze. Je vhodné, aby byly rovněž poskytnuty údaje z předchozích let, které byly získány využitím analytické metody podle požadavků stanovených v aktu uvedeném v bodu 1zc kapitoly II přílohy I Dohody o EHP (směrnice Komise 2002/70/ES ze dne 26. července 2002, kterou se stanoví požadavky pro určení obsahu dioxinů a dioxinům podobných PCB v krmivech
                   (2)), a rovněž odrážející základní hodnoty.

               3.

               Aby státy ESVO u stejných vzorků pokud možno provedly také analýzu PCB jiného typu než dioxinů.

      V Bruselu dne 19. ledna 2005.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Bernd HAMMERMANN

            člen kolegia

      (1)  Úř. věst. L 140, 30.5.2002, s. 10. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2005/8/ES (Úř. věst. L 27, 29.1.2005, s. 44).

      (2)  Úř. věst. L 209, 6.8.2002, s. 15. Směrnice ve znění směrnice 2005/7/EC (Úř. věst. L 27, 29.1.2005, s. 41).

      PŘÍLOHA I

         Tabulka: Přehled doporučeného minimálního počtu vzorků krmiv, která mají být každoročně analyzována. Rozdělení vzorků je založeno na produkci a/nebo využití v každé zemi. Zvláštní pozornost je věnována krmným surovinám a krmným směsím, u nichž se očekává větší rozmanitost základních hodnot dioxinů, furanů a PCB typu dioxinů.

                  Celkový počet vzorků doporučených pro každou zemi

                  Krmné suroviny, doplňkové látky, premixy

                  Krmné směsi

                  Rostlinný původ

                  Minerální látky

                  Stopové prvky, pojiva, protispékavé látky

                  Premixy – všechny druhy

                  Živočišný původ

                  Celkem

                  Suchozemští živočichové

                  Ryby

                  Celkem

                  Země

                  Počet

                  Obiloviny, zrna, produkty a vedlejší produkty z nich

                  Olejnatá semena, olejnaté plody, produkty a vedlejší produkty z nich/Semena luskovin, produkty

                  Pícniny a objemová krmiva

                  Jiné krmné suroviny rostlinného původu

                  Živočišný tuk/Živočišné produkty (včetně sušeného mléka a vaječných produktů

                  Rybí tuk

                  Rybí moučka

                  Počet

                  Hovězí dobytek

                  Vepřový dobytek

                  Drůbež

                  Jiní (krmivo pro králíky koně a domácí zvířata)

                  Ryby

                  Počet

                  Island

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norsko

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

      PŘÍLOHA II
      A.   Vysvětlivky k formuláři výsledků analýzy dioxinů, furanů a PCB typu dioxinů a jiných PCB v krmivech
      1.   VŠEOBECNÉ INFORMACE O ANALYZOVANÝCH VZORCÍCH
      Země: název členského státu, kde se provádí monitorování.
      Rok: rok, v němž monitorování proběhlo.
      Produkt: analyzované krmivo – použijte, je-li to možné, terminologii krmných surovin podle směrnice Rady 1996/25/ES ze dne 29. dubna 1996 o oběhu a použití krmných surovin. V případě krmných směsí je velmi užitečnou informací složení.
      Fáze uvedení na trh: místo, kde byl produkt (vzorek) odebrán.
      Uvedení výsledků: výsledky je třeba uvést podle produktů. Výsledky musí být uvedeny na základě stanovených maximálních hodnot (ve vztahu ke krmivu s obsahem vlhkosti 12 % – směrnice 2002/32/ES). V případě analýzy PCB jiného typu než dioxinů se doporučuje uvést hodnoty na témže základě.
      Způsob odběru vzorků: náhodný odběr vzorků – je možné sdělit také analytické výsledky cílového odběru vzorků, ale musí být jasně označeno, že odběr byl cílený, a neodráží tedy nutně běžné základní hodnoty.
      Metody: uveďte použitou metodu.
      Akreditace: uveďte, zda je analytická metoda akreditovaná, či nikoli.
      Nejistota (%): procento nejistoty vyplývající z metody analýzy.
      2.   SPECIFICKÉ INFORMACE O ANALYZOVANÝCH VZORCÍCH
      Počet vzorků: počet vzorků téhož druhu analyzovaného produktu. Máte-li k dispozici výsledky u většího počtu vzorků, než kolik je vyznačeno sloupců, přidejte na konec formuláře nové sloupce a očíslujte je.
      Výrobní metoda: tradiční/organická (co nejpodrobněji).
      Oblast: v opodstatněných případech oblast nebo region, kde byl vzorek odebrán, pokud možno s označením, zda se jedná o venkovskou či městskou oblast, průmyslovou zónu, přístav, otevřené moře atd. (např. Brusel – městská oblast, Středozemní moře – otevřené moře).
      Počet dílčích vzorků: je-li analyzovaný vzorek souhrnný, měl by být oznámen počet dílčích (jednotlivých) vzorků. Je-li analytický výsledek založen pouze na jediném vzorku, uveďte „1“. Počet dílčích vzorků v souhrnném vzorku se může lišit, proto jej u každého vzorku upřesněte.
      Obsah tuku (%): procento tuku v obsahu vzorku (je-li k dispozici).
      Obsah vlhkosti (%): procento vlhkosti ve vzorku (je-li k dispozici).
      3.   VÝSLEDKY
      Dioxiny, furany, PCB typu dioxinů: výsledky každého kongeneru se uvádějí v ppt – nanogram/kilogram (ng/kg).
      PCB jiného typu než dioxinů: výsledky každého kongeneru se uvádějí v ppt – mikrogram/kilogram (μg/kg).
      LOQ (limit of quantification): mez kvantifikace v ng/kg nebo μg/kg (pro PCB jiného typu než dioxinů).
      LOD (limit of detection): mez detekce v ng/kg nebo μg/kg (pro PCB jiného typu než dioxinů).
      Pro analyzované kongenery s hodnotou nižší než mez detekce (LOD) se do sloupce s výsledky uvede < LOD (LOD je třeba uvést jako hodnotu). Pro analyzované kongenery s hodnotou nižší než mez kvantifikace (LOQ) se do sloupce s výsledky uvede < LOQ (LOQ je třeba uvést jako hodnotu).
      Pokud jde o kongenery PCB analyzované navíc k PCB-7 a PCB jiného typu než dioxinů, je třeba do formuláře zanést číslo kongeneru PCB, např. 31, 99, 110 atd. Pokud je vzorek analyzovaný pro více kongenerů PCB, než kolik je vyznačených řádek, přidejte na konec formuláře nové řádky.
      4.   POZNÁMKY
      Kromě použité metody extrakce lipidů může být tento sloupec využit také pro další poznámky k předkládaným údajům.
      B.   Formulář pro podávání zpráv o výsledcích specifické analýzy kongenerů dioxinů, furanů, PCB typu dioxinů a jiných PCB v krmivech


title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Estonska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Estonska na období 2012–2015

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/25

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Estonska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Estonska na období 2012–2015
   2012/C 219/07
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Estonska na rok 2011 a stanovisko k programu stability Estonska na období 2011–2015.

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) přijala zprávu mechanismu varování, ve které Estonsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 1. prosince 2011 přijala Rada závěry, které vyzývají Výbor pro sociální ochranu, aby ve spolupráci s Výborem pro zaměstnanost a dalšími výbory předložil své názory na opatření doporučená v rámci politického cyklu Evropa 2020. Tyto názory jsou součástí stanoviska Výboru pro zaměstnanost.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (7)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů v ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy. Vyzvala členské státy, aby provedly specifická doporučení Rady na rok 2011 a promítly své priority do konkrétních opatření, jež by se zahrnula do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (8)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro plus, aby včas přestavily své závazky, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (9)

               Dne 26. dubna 2012 předložilo Estonsko svůj program stability na období 2012–2015 a svůj národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Na základě hodnocení programu stability podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1466/97 došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický na období 2012–2013, neboť se očekává průměrný růst HDP kolem 2,4 %. Prognóza útvarů Komise z jara 2012 počítá v roce 2013 s růstem HDP ve výši 3,8 %. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability je zajistit udržitelnou fiskální politiku, jež podporuje vyvážený růst, dosažením strukturálního přebytku a zároveň zajištěním dostatečných rozpočtových rezerv a snížením daňového zatížení práce. Tato strategie je také zaměřena na plnění požadavků Paktu o stabilitě a růstu. Program stability hodlá překročit střednědobý rozpočtový cíl, který spočívá ve vytváření strukturálního přebytku od roku 2013.
               Tento střednědobý cíl odpovídá požadavkům Paktu o stabilitě a růstu. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda (5) splní do roku 2015 míra růstu veřejných výdajů, při zohlednění diskrečních opatření na straně příjmů, výdajové kritérium Paktu o stabilitě a růstu. Souběžně je program zacílen na dosahování celkových přebytků od roku 2014. Poměr dluhu k HDP je zřetelně pod 60 % a podle programu by po roce 2013 měl klesat tak, aby v roce 2015 dosahoval kolem 10 %.

               (11)

               V roce 2011 dosáhlo Estonsko značného rozpočtového přebytku. Projektovaná míra hospodářského růstu pro rok 2012 v prognóze útvarů Komise z jara 2012 se jeví daleko slabší než pro rok 2011, neboť klesá ze 7,6 % na 1,6 %, a je tudíž nezbytná další kontrola efektivity výdajů. Estonsko v roce 2012 hodlá zavést strukturální rozpočtové pravidlo, aby napomohlo udržení kontroly nad výdaji. Toto pravidlo by mělo být doplněno posílením závazné povahy víceletých cílů na straně výdajů, jakmile bude toto rozpočtové pravidlo zavedeno. Estonsko tedy v této oblasti částečně provedlo doporučení z roku 2011.

               (12)

               Pokud jde o trh práce, byla učiněna řada kroků v oblasti zdanění práce. Motivaci pracovat však lze zlepšit vyřešením narůstajícího trendu pobírání invalidních důchodů a dávek v pracovní neschopnosti a zajištěním toho, aby se osobám z nízkých i vysokých příjmových kategorií, které pobírají dávky v nezaměstnanosti a rodičovské příspěvky, vyplatilo pracovat. Ačkoli se vynakládá slibné úsilí na snížení vysoké nezaměstnanosti, je stále vysoká dlouhodobá nezaměstnanost a nezaměstnanost mládeže. V důsledku toho se zvyšuje riziko chudoby u dětí v domácnostech nezaměstnaných a musí být řešeno efektivními sociálními službami, včetně služeb péče o rodinu. Samotná podpora rodiny by mohla být efektivnější rozpočtově neutrálním způsobem, pokud by lépe zacílila na přidělování rodičovských a rodinných dávek a odstranila se neefektivní osvobození od daně z příjmů související s dětmi.

               (13)

               Opatření v národním akčním plánu energetické účinnosti jsou stále nedostatečná vzhledem k současnému trendu přechodu na jiný druh dopravy opouštěním veřejné dopravy. Park nových vozidel v Estonsku je energeticky nejnáročnější v EU. Spotřební daně z pohonných hmot jsou pro změnu modelů chování spotřebitelů nedostatečné. Provedení několika směrnic EU z oblasti energetiky ve vnitrostátním právu doposud nebylo završeno. Estonsko stále potřebuje diverzifikovat své zásobování energií. Elektrická infrastruktura by se mohla zmodernizovat tak, aby začlenila narůstající objemy větrné energie.

               (14)

               Kvalita a dostupnost odborného vzdělávání se značně zlepšila a na období 2012–2013 se plánují další modernizační opatření. Přechod od obecného vzdělání k odbornému vzdělávání je však třeba zlepšit a mohlo by se zvážit zobecnění programů více založených na učení prací. Účast na celoživotním učení se zlepšuje, zaměření na málo kvalifikované pracovníky je však nedostatečné. Nadále jsou problémy se slaďováním výstupů ze vzdělání s potřebami trhu práce. Rovněž je naléhavě třeba zreformovat vyšší sekundární vzdělávání a dále zlepšovat poskytování služeb vzdělávání místními orgány. Spolupráce mezi podnikovým sektorem a zařízeními vysokoškolského vzdělávání je nadále slabá, ačkoli by se měla dále vyvíjet část soukromého sektoru náročná na znalosti.

               (15)

               Existuje dlouhodobá potřeba zajistit finanční udržitelnost místních správ s cílem zohlednit trend demografického poklesu a zajistit vyrovnaný a konkurenceschopný regionální rozvoj, jakož i zajistit lepší poskytování veřejných služeb na místní úrovni a optimalizovat využití poměrně rozptýlených zdrojů. Většina místních správ má omezenou velikost, a tudíž obtíže s tím, aby všem poskytovala nezbytné služby sociální, zdravotní, služby trhu práce, služby dopravní a vzdělávací.

               (16)

               V rámci Paktu euro plus přijalo Estonsko řadu závazků. Tyto závazky a provádění závazků předložených v roce 2011 souvisejí s podporou zaměstnanosti, zlepšováním konkurenceschopnosti a zvyšování udržitelnosti veřejných financí. Komise posoudila plnění závazků z Paktu euro plus. Výsledky tohoto posouzení byly zohledněny v doporučeních.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska. Posoudila program stability i národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 5.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení Rada přezkoumala program stability a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1,

         DOPORUČUJE, aby Estonsko v období 2012–2013 provedlo tato opatření:

               1.

               Zachovat zdravou fiskální pozici provedením rozpočtových plánů, jak je stanoveno, přitom zajistit dosažení střednědobého rozpočtového cíle nejpozději do roku 2013 a dosažení souladu se směrnou hodnotou pro výdaje. Doplnit plánované rozpočtové pravidlo závaznějšími víceletými pravidly pro výdaje v střednědobém rozpočtovém rámci, nadále zvyšovat efektivitu veřejných výdajů a provádět opatření pro lepší dodržování daňových předpisů.

               2.

               Zlepšovat motivaci pracovat racionalizací systému sociálních dávek a zlepšením pružnosti v přidělování dávek v invaliditě, dávek v nezaměstnanosti a rodičovských dávek a přitom zajistit odpovídající sociální ochranu. Zlepšit poskytování sociálních služeb, přitom lépe zacílit rodinné a rodičovské dávky a odstranit osvobození od daně z příjmů související s dětmi, jež narušují trh práce. Zvýšit zapojení mladých a dlouhodobě nezaměstnaných do trhu práce.

               3.

               Propojit školení a vzdělávání efektivněji s potřebami trhu práce a posílit spolupráci mezi podniky a akademickou obcí. Zvýšit příležitosti pro málo kvalifikované pracovníky ke zlepšení jejich přístupu k celoživotnímu učení. Podporovat upřednostňování a internacionalizaci výzkumných a inovačních systémů.

               4.

               Zlepšit energetickou účinnost, zejména budov a dopravy, a posílit environmentální pobídky týkající se vozidel a odpadu, v rámci toho zvážit pobídky v podobě zdanění vozidel. Podporovat využívání obnovitelných zdrojů energie, a to i pomocí zdokonalené infrastruktury a právních předpisů. Nadále rozvíjet přeshraniční vztahy v zájmu ukončení relativní izolace trhu.

               5.

               Zlepšit fiskální udržitelnost; přitom zlepšovat efektivitu místních správ a zajistit efektivní poskytování služeb, zejména výraznějšími pobídkami ke slučování obcí nebo k jejich zvýšené spolupráci. Relevantní reformní návrhy by měly být zavedeny v přiměřeném časovém rámci.

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (3)  Úř. věst. C 213, 20.7.2011, s. 5.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, nově vypočtené útvary Komise na základě informací poskytnutých v programu a za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.