               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.11.2017
            COM(2017) 803 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 16. června 2017

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 16. června 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97
                  1
               , a zejména na čl. 10 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 16. června 2017 Rada rozhodla podle čl. 121 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), že v Rumunsku bylo zjištěno závažné odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

               (2)Vzhledem k zjištěnému závažnému odchýlení Rada dne 16. června 2017 Rumunsku doporučila, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí
                  2
                nepřekročila v roce 2017 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Rumunsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, zatímco by opatření k rozpočtové konsolidaci měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada rozhodla, aby jí Rumunsko podalo zprávu o opatřeních, která přijalo v reakci na její doporučení, ve lhůtě do 15. října 2017.

               (3)Komise ve dnech 26. a 27. září 2017 uskutečnila v Rumunsku posílenou kontrolní misi pro účely sledování na místě podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97. Komise svá předběžná zjištění předala rumunským orgánům k připomínkám a dne 24. října 2017 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla následně zveřejněna. Ze zprávy Komise vyplývá, že se rumunské orgány nehodlají řídit doporučením Rady ze dne 16. června 2017. Orgány Rumunska uvedly, že jejich cílem pro rok 2017 je i nadále celkový schodek veřejných financí ve výši 3 % HDP. S ohledem na pozitivní a rostoucí mezeru výstupu by to v roce 2017 vedlo ke zhoršení strukturálního schodku, což je v rozporu s doporučením Rady. Odráží to jednoznačně expanzivní fiskální politiku.

               (4)Dne 13. října 2017 předložily rumunské orgány zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 16. června 2017. Ve zprávě znovu potvrdily, že jejich cílem pro rok 2017 je i nadále celkový schodek veřejných financí ve výši 3 % HDP. Jediným opatřením, které mělo podle zprávy v roce 2017 výrazný rozpočtový dopad, bylo opětovné zvýšení spotřebních daní z energetických produktů na úroveň roku 2016 (tj. zrušení dříve přijatého snížení spotřebních daní, které vstoupilo v platnost v lednu 2017). Fiskální dopad oznámených opatření je tedy podstatně nižší, než požadovala Rada ve svém doporučení.

               (5)Na základě prognózy Komise z podzimu 2017 se strukturální saldo pravděpodobně zhorší o 1,1 % HDP a zaznamená v roce 2017 schodek ve výši 3,3 %. To je v rozporu s doporučeným strukturálním zlepšením proti roku 2016 o 0,5 % HDP. Odpovídající růst čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí dosáhl výše 4,9 %, což značně překračuje referenční hodnotu výdajového kritéria (3,3 %). Toto zhoršení oproti roku 2016 bylo způsobeno snížením nepřímých daní, zejména DPH a spotřebních daní, které vstoupilo v platnost na začátku roku, a zvýšením mezd ve veřejném sektoru a sociálních výhod, které byly zavedeny v průběhu roku. Od přijetí doporučení Rady dne 16. června 2017 byl zaznamenán pozitivní dopad na schodek veřejných financí způsobený opětovným zvýšením spotřebních daní z energetických produktů na úroveň roku 2016 a snížením veřejných investic v rámci opravy rozpočtu v září letošního roku; tento pozitivní dopad byl však z velké části omezen zvýšením mezd ve veřejném sektoru, které byly do uvedené opravy rozpočtu rovněž zahrnuty.

               (6)Tyto skutečnosti vedou k závěru, že reakce Rumunska na doporučení Rady ze dne 16. června 2017 je nedostatečná. Fiskální úsilí v roce 2017 zaostává za roční strukturální korekcí ve výši 0,5 % HDP odpovídající nominální míře růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí, která v roce 2017 nepřekročí hodnotu 3,3 %,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 16. června 2017.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Čisté výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie plně kompenzovaných příjmy z prostředků Unie a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Rumunskem financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.1.2019
            COM(2019) 15 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě se Spojenými státy americkými o posuzování shody

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               •Důvody a cíle doporučení

               Předseda Evropské komise a prezident Spojených států amerických se 25. července 2018 dohodli, že zahájí novou fázi v obchodních vztazích mezi Spojenými státy a Evropskou unií s cílem usnadnit obchod a zabránit eskalaci napětí v těchto vztazích. Ve společném prohlášení se uvádí, že má být zřízena výkonná pracovní skupina, která mimo jiné vyhodnotí opatření na snížení administrativních překážek a nákladů za současného zachování vysoké úrovně ochrany v každé straně.

               Toto doporučení pro zahájení jednání se Spojenými státy patří mezi několik opatření zaměřených na zlepšení spolupráce mezi Evropskou unií a Spojenými státy, pokud jde o regulační záležitosti a používání norem na podporu právních předpisů. Doporučení stanoví směrnice pro jednání s cílem usnadnit obchod a vzájemným a vyváženým způsobem tak zintenzivnit obchodní toky průmyslových výrobků mezi Evropskou unií a Spojenými státy prostřednictvím snížení nákladů na posuzování shody.

               EU a USA jsou největší a nejvíce integrované ekonomiky na světě s dlouhou historií vzájemného obchodu a podobnou mírou hospodářského rozvoje. USA jsou hlavní destinací pro vývoz průmyslových výrobků z EU a druhým největším vývozcem průmyslového zboží do EU (po Číně). V roce 2017 dosáhl obchod se zbožím mezi EU a USA 633 miliard EUR, přičemž největší podíl na něm měly průmyslové výrobky (598 miliard EUR), především stroje a zařízení (166 miliard EUR). Na výrobu na vývoz do USA je v EU vázáno přibližně 4,7 milionu pracovních míst. Největší podíl na obchodě se zbožím s USA má průmyslové zboží (94 % vývozu z EU a 95 % dovozu do EU). Obchod mezi EU a USA se zbožím v posledních 10 letech setrvale roste. Vzhledem k těmto významným obchodním tokům bude mít odstranění zdvojování zkoušek, požadavků na kontrolu a osvědčování značný přínos pro hospodářské subjekty na obou stranách Atlantiku, neboť se sníží náklady společností na přístup na trhy druhé strany.

               Evropská unie a Spojené státy mají vlastní postupy posuzování shody, které výrobcům dovolují uvést výrobek na trh, pouze pokud splňuje všechny příslušné požadavky. Zaručuje se tím, aby výrobky, které nejsou bezpečné nebo jinak nevyhovují, nemohly být dodávány na jejich trh. Tyto požadavky mohou zahrnovat zkoušení, kontroly a osvědčování. Rozdílné přístupy k posuzování shody mohou vést k dalším nákladům a zdlouhavým a složitým administrativním postupům, aniž by nutně zlepšily bezpečnost výrobků. Pokud posouzení shody musí povinně provádět třetí strana (Ve Spojených státech přibližně v 70 % případů), mohlo by povolení, aby výrobci mohli k prokázání souladu s platnými pravidly v zemi dovozu požádat o osvědčení v zemi vývozu, zjednodušit obchod. Tento krok je nyní možný pouze u některých odvětví na základě stávající dohody o vzájemném uznávání uzavřené mezi EU a USA v roce 1998, která však v některých zahrnutých odvětvích nefunguje dobře. Náklady na posuzování shody tedy mohou být pro vývoz z EU významné, zejména v klíčových odvětvích jako stroje a zařízení.

               Snížení nákladů na posuzování shody může mít významný hospodářský přínos, zejména pro malé a střední podniky, které jsou jimi neúměrně zatěžovány. Vzhledem k jejich velikosti je pro malé a střední podniky často mnohem obtížnější vyrovnat se s obchodními překážkami než pro větší firmy. Většinou nemají kapacitu ani zdroje k tomu, aby se vypořádaly s rozdíly v požadavcích na výrobky a s příslušnými postupy posuzování shody, a jen obtížně hledají potřebné informace. Snížení počtu překážek v posuzování shody by proto pro vyvážející malé a střední podniky ve výrobních odvětvích mohlo mít zvláštní přínos. Je pravděpodobné, že z poklesu obchodních nákladů by měly proporčně větší prospěch. Tento pokles může někdy znamenat rozdíl mezi tím, zda podnik bude vyvážet, či nikoli.

                  Aby výsledky posuzování shody mohly být uznávány, je nutná mezinárodní dohoda, která po splnění příslušných požadavků umožní subjektům posuzování shody se sídlem mimo EU osvědčit soulad výrobku s danými právními předpisy EU. V tomto doporučení se proto navrhuje zahájit jednání s USA s cílem snížit náklady hospodářských subjektů na posuzování shody na obou stranách Atlantiku tím, že bude dohodnuto uznávání výsledků posuzování shody provedené subjekty posuzování shody se sídlem na území vyvážející strany na území dovážející strany v souladu s technickými požadavky této dovážející strany.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Oblast působnosti tohoto doporučení je omezena na provádění části společného prohlášení z 25. července 2018, konkrétně zlepšit obchod se zbožím prostřednictvím uznávání výsledků posuzování shody při současném zachování vysoké úrovně ochrany. Cílem je usnadnit obchod a zmírnit napětí v obchodu mezi EU a USA. Tento cíl je plně v souladu se Smlouvou o Evropské unii (SEU), v níž je zakotveno, že EU by měla povzbuzovat zapojení všech zemí do světové ekonomiky, včetně postupného odstraňování překážek mezinárodnímu obchodu
                     1
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Toto doporučení je v souladu s ostatními politikami EU.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               Právní základ

                  Ustanovení čl. 207 odst. 3 a odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Podle čl. 5 odst. 3 SEU se zásada subsidiarity nepoužije v oblastech výlučné pravomoci EU. V článku 3 SFEU je mezi oblastmi, v nichž má Unie výlučnou pravomoc, uvedena společná obchodní politika. Do této politiky patří sjednávání obchodních dohod, mimo jiné podle článku 207 SFEU.

               Proporcionalita

                  Doporučení Komise je v souladu se zásadou proporcionality a je nezbytné ke splnění cíle zmírnit napětí v obchodu s USA.

               Volba nástroje

                  Rozhodnutí Rady Evropské unie.

               2.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na toto doporučení.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Od roku 2012 proběhlo několik konzultací se zúčastněnými stranami v podobě slyšení a setkání s občanskou společností s cílem zvážit možné přínosy užší regulační spolupráce mezi EU a USA. Vedle toho Evropský parlament a členské státy uspořádaly veřejné rozpravy.

                  V souvislosti s tímto doporučením bude brzy zahájeno nové kolo konzultací se zúčastněnými stranami ohledně případných iniciativ v oblasti regulační spolupráce s USA, které bude zahrnovat zveřejnění strategického plánu pro konzultace se zúčastněnými stranami (s možností zpětné vazby zúčastněných stran po čtyři týdny).

                  Výsledky konzultací budou shrnuty v krátké souhrnné zprávě. Komise se také vyjádří k hlavním doporučením zúčastněných stran. Konzultace se vedle posuzování shody zaměří i na určení dalších iniciativ ve spolupráci s USA, což by mohlo mít významný přínos při zachování, či dokonce zvýšení, stávající úrovně ochrany.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Od roku 2012 byly shromážděny již značné odborné znalosti o možných přínosech užší spolupráce mezi EU a USA v oblasti posuzování shody (viz odkazy a dokumenty na internetové stránce

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/cfm/doclib_section.cfm?sec=146

               ). Tyto odborné znalosti však budou rozvinuty v návaznosti na nové konzultace se zúčastněnými stranami uvedené výše.

               •Posouzení dopadů

               Vzhledem k politické nutnosti rychle snížit obchodní napětí mezi EU a USA, jak uvedl předseda Komise po setkání s prezidentem USA a schválila Evropská rada na svém neformálním zasedání 16. května 2018 v Sofii, byl namísto formálního postupu posouzení dopadů zvolen přiměřenější přístup ve formě shromáždění důkazů a konzultace se zúčastněnými stranami. Tento přiměřený přístup je opodstatněný i proto, že se předpokládá, že nová dohoda nebude mít významné hospodářské, sociální ani environmentální dopady nad rámec výhod plynoucích ze zjednodušení posuzování shody pro konkrétní výrobní odvětví.

               •Základní práva

                  Toto doporučení je v souladu s ostatními politikami EU a s Listinou základních práv Evropské unie.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Dohoda o posuzování shody mezi Spojenými státy a Evropskou unií nebude mít žádný negativní dopad na rozpočet EU. Nepřímé pozitivní dopady lze očekávat v důsledku zvýšeného obchodního toku.

               4.OSTATNÍ PRVKY

               •Procedurální hlediska

               Komise bude jednat jménem EU. V souladu s čl. 218 odst. 4 SFEU se navrhuje, aby Rada Evropské unie určila jako výbor, se kterým musí být jednání konzultováno, Výbor pro obchodní politiku.

               Evropský parlament bude v souladu s čl. 218 odst. 10 SFEU informován ve všech etapách postupu.

               Komise zveřejní toto doporučení a jeho přílohu ihned po jeho přijetí.

               Komise doporučuje, aby byly směrnice pro jednání zveřejněny ihned po jejich přijetí Radou.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o dohodě se Spojenými státy americkými o posuzování shody

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila jednání se Spojenými státy americkými o dohodě o posuzování shody.

               Článek 2

               Jednání se řídí směrnicemi Rady pro jednání stanovenými v příloze.

               Článek 3

               Komise povede jednání v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí a jeho příloha budou zveřejněny ihned po přijetí.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Ustanovení čl. 21 odst. 2 písm. e) SEU.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.1.2019
            COM(2019) 15 final
            PŘÍLOHA

            doporučení pro rozhodnutí Rady
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě se Spojenými státy americkými o posuzování shody

               PŘÍLOHA

               SMĚRNICE PRO JEDNÁNÍ O DOHODĚ SE SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI O POSUZOVÁNÍ SHODY

               Povaha a oblast působnosti dohody

               1.Dohoda by měla obsahovat výlučně ustanovení o posuzování shody mezi stranami.

               2.Dohoda by měla být plně v souladu s pravidly a povinnostmi v rámci Světové obchodní organizace (WTO).

               3.Dohoda by měla stanovit vzájemné závazky týkající se posuzování shody.

               Cíle

               4.Cílem jednání je usnadnit obchod mezi EU a USA prostřednictvím rozvoje zjednodušených postupů, které usnadní uznávání výsledků posuzování shody, jež potvrzují soulad výrobků s technickými předpisy strany, a zároveň zajistí, aby byla plně zachována vysoká úroveň ochrany.

               Obsah

               Dohoda o zjednodušeném plošném posuzování shody

               5.Strany přezkoumají proveditelnost zavedení méně zatěžujících požadavků posuzování shody, které by byly založeny na posouzení rizika spojeného s výrobkem.

               6.Strany by měly vypracovat požadavky, které by dovážející straně umožnily uznat výsledky posouzení shody, která potvrzují soulad s jejími technickými předpisy a byla vydána subjekty posuzování shody se sídlem na území druhé strany.

               7.Dohoda by měla též obsahovat ustanovení k zajištění lepších a účinných postupů a přístupů v odvětvích, kde se v současné době objevují překážky, zejména v odvětví strojírenství a elektrických a elektronických zařízení.

               8.Dohoda by se měla vztahovat zejména na odvětví, v nichž dovážející strana vyžaduje posouzení shody třetí stranou, a byla by podmíněna tím, že se strany dohodnou na vykonávání účinného veřejného dohledu nad subjekty posuzování shody se sídlem na jejich území.

               9.V dohodě by se měl v příslušných případech upravit její vztah k platným dohodám mezi EU a USA o vzájemném uznávání.

               Závěrečná ustanovení

               10.Dohoda by měla vytvořit institucionální strukturu, která zajistí její provádění.

               11.Dohoda by měla obsahovat ustanovení týkající se jejího ukončení anebo (částečného) pozastavení.

               12.Dohoda by měla mít stejnou platnost ve všech úředních jazycích EU a měla by obsahovat příslušné ustanovení o jazycích.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.1.2019
            COM(2019) 16 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě se Spojenými státy americkými o odstranění cel na průmyslové zboží

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               •Důvody a cíle doporučení

               Dne 25. července 2018 se předseda Evropské komise a prezident Spojených států amerických dohodli na zahájení nové fáze obchodních vztahů mezi Spojenými státy a Evropskou unií s cílem usnadnit obchod a zabránit eskalaci napětí v oblasti obchodu.

               Dne 25. července 2018 bylo přijato společné prohlášení, které obsahuje ustanovení týkající se odstranění cel na průmyslové zboží, posílení spolupráce v otázkách regulace a norem, usnadnění obchodu se sójovými boby a zvýšení objemu obchodu se zkapalněným zemním plynem (LNG), aby Evropská unie mohla lépe diverzifikovat své dodávky energie. Oba čelní představitelé se rovněž dohodli na tom, že budou společně usilovat o lepší ochranu evropských a amerických společností před nekalými obchodními praktikami na celosvětovém trhu a že budou úzce spolupracovat s podobně smýšlejícími partnery na reformě Světové obchodní organizace (WTO).

               Byla zřízena výkonná pracovní skupina, která má tento společný program realizovat a která byla mimo jiné pověřena identifikací krátkodobých opatření k usnadnění obchodní výměny. Bylo dohodnuto, že pokud některá ze stran neukončí jednání, budou Evropská unie a Spojené státy během provádění společného prohlášení plně respektovat ducha této dohody. Obě strany se rovněž shodly na tom, že chtějí vyřešit záležitosti týkající se cel na ocel a hliník.

               Evropská komise je odhodlána provádět společné prohlášení ze dne 25. července 2018 v dobré víře. Komise pozastaví jednání se Spojenými státy, pokud Spojené státy nedodrží závazek přijatý dne 25. července 2018, že nebudou přijímat nová opatření proti EU podle článku 232 zákona o rozšíření obchodu. Komise může rovněž pozastavit jednání v případě, že USA přijmou obchodní omezení proti vývozu z EU na základě článku 301 obchodního zákona z roku 1974 nebo na základě jakéhokoli jiného obdobného právního předpisu Spojených států.

               Cílem jednání o odstranění cel bude oboustranné zrušení veškerých cel u průmyslového zboží s cílem dosáhnout podstatného odstranění cel při vstupu dohody v platnost a postupného zrušení těchto cel během krátké doby. Průmyslové zboží zahrnuje veškeré zboží, které není zahrnuto v příloze I Dohody WTO o zemědělství. Může být zohledněna zvláštní citlivost určitých výrobků. V této souvislosti je EU připravena vzít v úvahu potenciální citlivé otázky na straně USA týkající se některých výrobků automobilového průmyslu.

               EU a USA jsou největší a nejvíce integrované ekonomiky na světě s dlouhou historií vzájemného obchodu a podobnou úrovní hospodářského rozvoje. USA jsou hlavní destinací pro vývoz průmyslového zboží z EU a druhým největším vývozcem takového zboží do EU (po Číně). V roce 2017 dosáhl obchod se zbožím mezi EU a USA 633 miliard EUR, přičemž největší podíl na něm mělo průmyslové zboží (598 miliard EUR, z toho 166 miliard EUR tvořil obchod se stroji a zařízením). S výrobou na vývoz do USA je v EU spojeno přibližně 4,7 milionu pracovních míst. Největší podíl na obchodě se zbožím s USA má průmyslové zboží (94 % vývozu z EU a 95 % dovozu do EU). Obchod mezi EU a USA se zbožím v posledních deseti letech setrvale roste.

               Obecně platí, že EU i USA ukládají na průmyslové zboží nízké celní sazby. Použité prosté průměrné celní sazby podle doložky nejvyšších výhod u nezemědělských produktů činí 4,2 % (EU) a 3,1 % (USA). Ačkoliv jsou uplatňované celní sazby poměrně nízké, vzhledem k rozsahu našich obchodních vztahů je jasné, že odstranění všech cel na průmyslové zboží bude mít významný dopad na podniky a spotřebitele na obou stranách Atlantiku.

               Interní analýza založená na výpočetním modelu všeobecné rovnováhy MIRAGE ukazuje, že pokud jde o nárůst dvoustranného obchodu, prospělo by odstranění cel na průmyslové zboží oběma partnerům přibližně stejně. Vývoz zboží z EU do USA by se zvýšil o 10 %, vývoz z USA do EU by se zvýšil o 13 %.

               Zrušení cel na průmyslové zboží by především mělo vést k významným hospodářským přínosům pro malé a střední podniky, které jsou nepřiměřeně postiženy náklady na uvádění výrobků na trh. Snížení nákladů, mimo jiné díky zrušení cel, může pomoci zvýšit konkurenceschopnost vývozu malých a středních podniků, a být tedy rozhodujícím faktorem rozhodnutí o případném vývozu.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Oblast působnosti tohoto doporučení je omezena na provádění pouze té části společného prohlášení ze dne 25. července 2018, která se týká odstranění cel na průmyslové zboží. Společné prohlášení bylo přijato za výjimečných okolností, aby se zabránilo eskalaci napětí mezi EU a Spojenými státy v oblasti obchodu.

                  Cíl zmírnit obchodní napětí mezi EU a USA je plně v souladu se Smlouvou o Evropské unii (SEU), podle níž by Evropská unie měla povzbuzovat zapojení všech zemí do světové ekonomiky, včetně postupného odstraňování překážek mezinárodního obchodu
                     1
                  .

                  Doporučení pro zahájení jednání s USA o odstranění cel by v žádném případě nemělo být chápáno v tom smyslu, že by Komise byla ochotna odchýlit se od stávající obchodní a investiční politiky nastíněné ve sdělení Komise s názvem „Obchod pro všechny: Cesta k zodpovědnější obchodní a investiční politice“
                     2
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Toto doporučení je v souladu s ostatními politikami Unie.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Ustanovení čl. 207 odst. 3 a 4 prvního pododstavce ve spojení s čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Podle čl. 5 odst. 3 SEU se zásada subsidiarity nepoužije v oblastech výlučné pravomoci EU. V článku 3 SFEU je mezi oblastmi, v nichž má Unie výlučnou pravomoc, uvedena společná obchodní politika. Do této politiky patří sjednávání obchodních dohod, mimo jiné podle článku 207 SFEU.

               •Proporcionalita

                  Doporučení Komise je v souladu se zásadou proporcionality a je nezbytné ke splnění cíle zmírnit napětí v obchodu s USA.

               •Volba nástroje

                  Rozhodnutí Rady Evropské unie.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na toto doporučení.

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Nevztahuje se na toto doporučení.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Od roku 2012 proběhl se zúčastněnými stranami značný počet konzultací o možných přínosech odstranění cel. Konalo se několik slyšení a setkání v rámci dialogu s občanskou společností. Vedle toho Evropský parlament a členské státy uspořádaly veřejné rozpravy.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Značné množství odborných poznatků o možných přínosech odstranění cel mezi EU a USA bylo získáno již v rámci předchozích konzultačních činností probíhajících od roku 2012 (viz odkazy a dokumenty na následující internetové stránce:

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/cfm/doclib_section.cfm?sec=146

               ).

               •Posouzení dopadů

               Vzhledem k politické nutnosti rychle snížit obchodní napětí mezi EU a USA, jak uvedl předseda Komise po setkání s prezidentem USA a schválila Evropská rada na svém neformálním zasedání dne 16. května 2018 v Sofii, bylo od formálního postupu posouzení dopadů upuštěno.

               •Základní práva

                  Toto doporučení je v souladu se Smlouvami EU a s Listinou základních práv Evropské unie.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Dohoda o odstranění cel bude mít negativní dopad na rozpočet EU v podobě ušlého cla v důsledku odstranění cel na průmyslové zboží, což představuje přibližně 2,2 miliardy EUR (údaje za rok 2017). Nepřímé pozitivní dopady lze očekávat v podobě zvýšení zdrojů souvisejících s daní z přidané hodnoty a dalšími daněmi a v podobě zvýšení hrubého národního důchodu.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Procedurální hlediska

               Komise povede jednání jménem EU. V souladu s čl. 218 odst. 4 SFEU se navrhuje, aby Rada Evropské unie určila jako výbor, se kterým musí být jednání konzultováno, Výbor pro obchodní politiku.

               Evropský parlament bude v souladu s čl. 218 odst. 10 SFEU informován ve všech etapách postupu.

               Komise zveřejní toto doporučení a jeho přílohu ihned po jeho přijetí.

               Komise doporučuje, aby byly směrnice pro jednání zveřejněny ihned po jejich přijetí Radou.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o dohodě se Spojenými státy americkými o odstranění cel na průmyslové zboží

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila jednání se Spojenými státy americkými o dohodě o odstranění cel na průmyslové zboží.

               Článek 2

               Jednání se řídí směrnicemi Rady pro jednání stanovenými v příloze.

               Článek 3

               Komise povede jednání v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí a jeho příloha budou zveřejněny ihned po přijetí.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Ustanovení čl. 21 odst. 2 písm. e) SEU.

                     (2)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2016/january/tradoc_154153.pdf

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.1.2019
            COM(2019) 16 final
            PŘÍLOHA

            Doporučení pro rozhodnutí Rady
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě se Spojenými státy americkými o odstranění cel na průmyslové zboží

               PŘÍLOHA

               SMĚRNICE PRO JEDNÁNÍ O DOHODĚ SE SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI O ODSTRANĚNÍ CEL NA PRŮMYSLOVÉ ZBOŽÍ

               Povaha a oblast působnosti dohody

               1.Dohoda by měla obsahovat ustanovení o odstranění cel na průmyslové zboží
                  1
                mezi stranami, a zajistit tak vzájemné odstranění cel.

               2.Dohoda by měla být plně v souladu s pravidly a povinnostmi v rámci Světové obchodní organizace (WTO).

               Cíle

               3.Cílem dohody je zvýšit obchod mezi Evropskou unií a Spojenými státy s cílem vytvořit nové hospodářské příležitosti, které díky zvýšenému přístupu na trh v důsledku vzájemného odstranění cel na průmyslové zboží vytvoří pracovní místa a podpoří růst.

               Obsah dohody

               Cla a další požadavky týkající se dovozu a vývozu

               4.Cílem dohody by mělo být oboustranné zrušení veškerých cel u průmyslového zboží s cílem dosáhnout podstatného odstranění cel při vstupu dohody v platnost a postupného zrušení těchto cel během krátké doby. V souladu se společným prohlášením ze dne 25. července 2018 je třeba zohlednit zvláštní citlivost určitého zboží. Všechna cla, daně, poplatky nebo platby týkající se vývozu a množstevní omezení nebo požadavky na povolení vývozu na území druhé strany, které nejsou odůvodněny výjimkami podle dohody, by měly být uplatněním dohody zrušeny. Dohodou by nemělo být dotčeno právo kterékoli strany přijmout vhodná ochranná, antidumpingová nebo vyrovnávací opatření v souladu s dohodou o WTO.

               Pravidla původu

               5.Cílem jednání by mělo být sblížení přístupů Evropské unie a Spojených států k otázce pravidel původu, včetně postupů stanovení původu, způsobem, který podpoří obchod mezi stranami a zohlední nejnovější vývoj týkající se preferenčních pravidel původu Evropské unie a zájmy hospodářských subjektů Evropské unie.

               Institucionální rámec

               6.Dohoda by měla vytvořit institucionální strukturu za účelem sledování provádění dohody.

               Řešení sporů

               7.Dohoda by měla obsahovat vhodný mechanismus pro urovnávání sporů, který zajistí, aby strany dodržovaly společně dohodnutá pravidla.

               Závěrečná ustanovení

               8.Dohoda by měla obsahovat ustanovení, které Evropské unii umožní jednostranně pozastavit plnění v podstatě rovnocenných koncesí nebo závazků, pokud Spojené státy přijmou vůči Evropské unii jakákoli opatření podle článku 232 zákona o rozšíření obchodu, článku 301 obchodního zákona z roku 1974 nebo podle jakéhokoli jiného obdobného právního předpisu Spojených států.

               9.Dohoda by měla mít stejnou platnost ve všech úředních jazycích Evropské unie a měla by obsahovat příslušné ustanovení o jazycích.

               Vedení jednání

               10.Komise pozastaví jednání se Spojenými státy, pokud Spojené státy nedodrží závazek přijatý dne 25. července 2018, že v průběhu jednání nepřijmou nová opatření proti Evropské unii podle článku 232 zákona o rozšíření obchodu z roku 1962. Komise může rovněž pozastavit jednání v případě, že Spojené státy přijmou obchodní omezení proti vývozu z Evropské unie na základě článku 301 obchodního zákona z roku 1974 nebo na základě jakéhokoli jiného obdobného právního předpisu Spojených států.

               11.Před uzavřením jednání Komise potvrdí, že Spojené státy odstranily veškerá opatření týkající se vývozu oceli a hliníku pocházejících z Evropské unie podle článku 232 amerického zákona o rozšíření obchodu z roku 1962.

                     (1)

                        Průmyslové zboží zahrnuje veškeré zboží, které není zahrnuto v příloze I Dohody WTO o zemědělství.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se povoluje zahájit jednání o úpravě protokolů k dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Evropská unie a Maroko vybudovaly za poslední téměř půl století vzájemně obohacující partnerství, jež zasahuje do mnoha oblastí a na jehož základě byl Maroku v roce 2008 přiznán tzv. rozšířený status. Ten odráží silné vzájemné vazby obou partnerů i jejich společné ambice a závazek prohloubit vzájemnou spolupráci.

                  Evropská unie zároveň opakovaně vyjadřuje své odhodlání zasadit se o vyřešení konfliktu v Západní Sahaře. Plně podporuje úsilí generálního tajemníka OSN a jeho osobního vyslance s cílem pomoci stranám nalézt spravedlivé, trvalé a vzájemně přijatelné politické řešení, které umožní sebeurčení obyvatel Západní Sahary v rámci opatření, jež jsou v souladu s cíli a zásadami uvedenými v Chartě OSN, jak stanoví příslušné rezoluce Rady bezpečnosti OSN, včetně rezolucí 2152 z roku 2014 a 2218 z roku 2015.

               V souvislosti se zavedením celních preferencí tento návrh předpokládá změnu protokolu č. 4
                  1
                a protokolu č. 1
                  2
                k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení mezi EU a Marokem“ nebo „dohoda o přidružení“), a to s ohledem na rozsudek Soudního dvora ze dne 21. prosince 2016 ve věci C-104/16 P, podle něhož se dohoda o přidružení a dohoda o zemědělství mezi EU a Marokem nevztahují na Západní Saharu.

               Před vynesením rozsudku Soudního dvora se obchodní preference ustavené dohodou o přidružení a protokoly k ní vztahovaly de facto i na produkty pocházející z nesamosprávného území Západní Sahary. Po vynesení rozsudku však v této praxi nelze pokračovat, aniž by byl protokol č. 4 o původu produktů změněn tak, aby byly produkty ze Západní Sahary postaveny na roveň produktům pocházejícím z Maroka. Rozsudek Soudního dvora způsobil na trzích nejistotu, která ovlivnila bilaterální obchodní vztahy.

               Cílem tohoto doporučení je povolit jednání, jejichž výsledkem by byl právní základ pro zachování preferenčního režimu pro produkty pocházející ze Západní Sahary v souladu s dosavadní praxí. Jelikož obchodní preference vztahující se na produkty zemědělství a rybolovu na trhu EU jsou stanoveny v protokolu č. 1 k dohodě o přidružení, měl by rovněž být objasněn rozsah působnosti tohoto protokolu. Tímto způsobem vzájemný obchod nebude narušen a rozsah přístupu na trh EU zůstane stejný, neboť se nebudou udělovat nové preference. Změny příslušných protokolů k dohodě o přidružení mohou být později dle potřeby doplněny změnou samotné dohody o přidružení. V neposlední řadě je třeba vzít v úvahu také skutečnost, že Evropský soudní dvůr dosud nerozhodl ve dvou věcech týkajících se dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu (C-266/16 a T-180/14) a že rozsudky pravděpodobně přinesou další vodítka ohledně podmínek rozšiřování dohod na nesamosprávná území. Kromě toho se má za to, že dokud konflikt nebude v rámci OSN a v souladu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN vyřešen, jsou veškerá ujednání pouze provizorní.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Toto doporučení je zcela v souladu se stávající obchodní politikou, neboť celní orgány preference ve vztahu k produktům ze Západní Sahary s osvědčením o původu v Maroku již de facto uplatňují. Maroku nebudou uděleny žádné nové obchodní preference, neboť cílem je pouze rozšířit geografickou oblast, na niž se preference vztahují, nikoliv změnit jejich počet.

                  Návrh je v souladu s obecnými cíli evropské politiky sousedství v tom smyslu, že přispívá ke zlepšování obchodních a hospodářských vztahů se zeměmi jižního sousedství v duchu těsné spolupráce. Rovněž odpovídá obecné politice EU ve vztahu k Maroku, jejíž snahou je upevnit privilegované partnerství s Marokem, aniž by se předjímal výsledek procesu vedeného OSN ohledně Západní Sahary.

                  Možný širší rozsah preferencí není bezprecedentní, neboť dohoda o přidružení mezi EU a Marokem obsahuje dvě společná prohlášení o tom, že produkty pocházející z Republiky San Marino a z Andorry „jsou Marokem považovány za pocházející ze Společenství ve smyslu dohody“.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Postoj EU byl vždy takový, že bilaterální dohody s Marokem lze za určitých podmínek rozšířit na Západní Saharu, jak dokládá například dohoda o partnerství v odvětví rybolovu, která výslovně zahrnuje i vody u pobřeží Západní Sahary.  Díky změně příslušných protokolů k dohodě o přidružení by také bylo možné zakládat udělování unijních celních preferencí na výsledcích posouzení jejich přínosů pro místní obyvatelstvo a respektování lidských práv.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Doporučení je založeno na čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučných pravomocí)

                  Společná obchodní politika je ve výlučné pravomoci Unie (čl. 3 odst. 1 SFEU) a v souladu s čl. 5 odst. 3 SEU se zásada subsidiarity v oblastech výlučné pravomoci neuplatní.

               •Proporcionalita

                  Doporučení je jako reakce na danou situaci přiměřené. Dohoda nezmění rozsah přístupu na trh Unie. Pravidla původu jsou definována v protokolu k dohodě o přidružení; proto je v zájmu dosažení cíle a relativně rychlé reakce na nejistotu, jež v současné době v obchodě s Marokem panuje, třeba protokol změnit, a to bez ohledu na jednání ohledně Západní Sahary vedená OSN a aniž by se předjímal výsledek konfliktu.

                  Doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Marokem o úpravách protokolů k dohodě o přidružení týkajících se původu zboží, proto nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné nebo vhodné k dosažení tohoto cíle.

               •Volba nástroje

                  Příslušné protokoly lze změnit pouze dohodou smluvních stran. To se týká i spolupráce orgánů nezbytné k uplatňování daných obchodních preferencí.

                  Dohoda bude mít formu výměny dopisů mezi EU a Marockým královstvím.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Prostřednictvím příslušných struktur Rady byly vedeny informativní rozhovory s marockými orgány a členskými státy.

                  Komise by se měla pokusit zajistit, aby před tím, než bude návrh předložen k podpisu a uzavření, proběhly odpovídající konzultace se všemi osobami, kterých se dohoda týká.

               •Posouzení dopadů

                  Nebylo provedeno žádné posouzení dopadů, neboť doporučení spočívá v ustavení právního základu pro preferenční zacházení, které se již de facto na produkty ze Západní Sahary několik posledních let systematicky aplikuje. Jelikož rozsah přístupu na trh se nezmění, je nepravděpodobné, že by návrh měl jakýkoliv významný obchodní dopad v podobě změny obchodních toků ve srovnání s toky v posledních letech.

                  Komise nicméně co nejvhodnějším způsobem zajistí, aby Unie v době podpisu i později mohla zohlednit informace, jež jsou významné z hlediska udržitelného rozvoje Západní Sahary, zejména pokud jde o přínosy dohody pro místní obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů.

               •Základní práva

                  Článek 2 dohody o přidružení obsahuje doložku o lidských právech a základních svobodách. Ty jsou definovány jako jeden ze základních prvků dohody, jejichž porušení může mít za následek pozastavení platnosti dohody. Je třeba zajistit, aby protokoly k dohodě o přidružení byly uplatňovány v souladu s jejími ustanoveními o základních svobodách a lidských právech.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Z hlediska příjmů EU z cel nelze očekávat žádné rozpočtové důsledky ve srovnání se stávající situací, neboť produkty pocházející ze Západní Sahary jsou již při vstupu do EU de facto osvobozeny od celních poplatků.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se povoluje zahájit jednání o úpravě protokolů k dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 uvedené smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, dále jen „dohoda o přidružení“, vstoupila v platnost dne 1. března 2000.

               (2)Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci C-104/16 P uvedl, že dohoda o přidružení se vztahuje pouze na území Marockého království, nikoliv na nesamosprávné území Západní Sahary. Od vstupu dohody o přidružení v platnost se však produkty pocházející ze Západní Sahary s osvědčením o původu v Maroku dováží do Unie s celními preferencemi uvedenými v příslušných ustanoveních této dohody.

               (3)Je důležité, aby obchodní toky vybudované v průběhu let nebyly přerušeny a zároveň aby existovaly odpovídající záruky ochrany lidských práv a udržitelného rozvoje dotčených území.

               (4)Evropská unie podporuje úsilí Organizace spojených národů nalézt vzájemně přijatelné politické řešení, které umožní sebeurčení obyvatel Západní Sahary v souladu s cíli a zásadami uvedenými v Chartě Organizace spojených národů.

               (5)Je proto vhodné vyjednat změnu příslušných protokolů k dohodě o přidružení,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie jednala o mezinárodní dohodě o úpravě protokolů k dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Marockým královstvím. Komise povede vyjednávací tým, jehož členkou bude rovněž vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou uvedeny v příloze.

               Článek 3

               Při jednáních je konzultován [název zvláštního výboru, vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Protokol č. 4 k evropsko-středomořské dohodě se týká definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce.

                     (2)

                        Protokol č. 1 k evropsko-středomořské dohodě se týká režimů dovozu zemědělských produktů, zpracovaných zemědělských produktů, ryb a produktů rybolovu pocházejících z Marockého království do Evropské unie.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            PŘÍLOHA
            DOPORUČENÍ PRO ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se povoluje zahájit jednání o úpravě protokolů k dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím

               PŘÍLOHA

               SMĚRNICE PRO JEDNÁNÍ O DOHODĚ MEZI

               Evropskou unií a Marockým královstvím o úpravě protokolů k dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Marockým královstvím

               Jednání by měla vycházet z privilegovaného partnerství vybudovaného mezi Evropskou unií a Marockým královstvím a jejich cílem by mělo být přizpůsobit nástroje tohoto partnerství, tj. dohodu o přidružení a protokoly, které tvoří její nedílnou součást, společné ambici obou stran toto partnerství prohloubit.

               Komise by měla zajistit, aby se obchodní preference stanovené dohodou o přidružení mezi EU a Marokem a protokoly k ní vztahovaly na produkty pocházející ze Západní Sahary. Neměly by se vyjednávat žádné další celní preference jako takové. Komise by rovněž měla zajistit, aby dohoda výslovně stanovila odpovídající rámec a postup, které stranám dohody umožní na základě pravidelné výměny informací hodnotit v průběhu uplatňování dohody její dopad a diskutovat o překážkách, které brání jejímu řádnému fungování.

               To implikuje odpovídající změny v příslušných protokolech k dohodě o přidružení.

               Dohoda by měla mít formu výměny dopisů.

               Komise by měla mít dostatek informací k tomu, aby v okamžiku podpisu mohla posoudit možné dopady dohody na udržitelný rozvoj, zejména z hlediska přínosů pro místní obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů na dotčených územích.

               Protokoly k dohodě o přidružení by měly být uplatňovány v souladu s jejími ustanoveními o základních svobodách a lidských právech.

               Komise by se měla pokusit zajistit, aby před tím, než bude návrh předložen k podpisu a uzavření, proběhly odpovídající konzultace se všemi osobami, kterých se dohoda týká.

               Komise by měla vyvinout maximální úsilí k tomu, aby dohoda mohla být uplatňována co nejdříve.

               Jednání a jejich výsledky by měly podpořit úsilí generálního tajemníka Organizace spojených národů nalézt řešení, jež umožní sebeurčení obyvatel Západní Sahary v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 505 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Německa na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Německa na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Německo uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Německo jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 a 2, bylo plně a včas provedeno. Při plnění prvního doporučení pro eurozónu, pokud jde o obnovu rovnováhy v eurozóně, budou užitečná investiční opatření a podpora růstu mezd, zatímco v případě třetího doporučení, které se týká fungování trhu práce, to bude přesun daňové zátěže z oblasti práce do jiných oblastí.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Německu
                  3
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Německo učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019
                  4
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Německo potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Zejména pomalu se snižující přebytek běžného účtu zůstává nadále vysoký a má přeshraniční význam. Přebytek se v roce 2018 v kontextu oživení domácí poptávky mírně snížil a očekává se, že v nadcházejících letech bude i nadále postupně klesat, přičemž stále zůstane nad prahovou hodnotou stanovenou v postupu při makroekonomické nerovnováze. Přebytek je odrazem nízké míry investic v poměru k úsporám v soukromém i veřejném sektoru. Díky opatřením přijatým na podporu soukromých a veřejných investic došlo k jejich podstatnému zvýšení. To přispělo k růstu, který je více tažen domácí poptávkou. Avšak vzhledem k příznivým finančním podmínkám, nahromadění výpadků veřejných investic v minulosti, zejména na obecní úrovni, a dostupnému fiskálnímu prostoru mohl být očekáván vyšší růst investic a spotřeby z hlediska podílu na HDP. Růst mezd se kvůli napjatější situaci na trhu práce poněkud zrychlil, avšak růst reálných mezd je i nadále mírný.

               (4)Dne 16. dubna 2019 předložilo Německo svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 17. dubna 2019 svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Německo se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2019 vláda plánuje na období 2019–2023 rozpočtový přebytek ve výši 0,5 až 0,75 % HDP. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  7
                je střednědobý cíl (tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP) v programovém období stále překračován. Podle programu stability z roku 2019 by měl v roce 2019 poměr veřejného dluhu k HDP klesnout pod referenční hodnotu 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě a poté postupně klesat a v roce 2023 bude činit 51,25 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 přebytku ve výši 1,1 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,8 % HDP, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Veřejný dluh by si měl udržet jasnou sestupnou tendenci. Celkově se Rada domnívá, že Německo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2019 a 2020 dodrží. Zároveň a při respektování střednědobého rozpočtového cíle je důležité využít fiskální a strukturální politiky, aby bylo dosaženo trvalého vzestupného trendu v oblasti veřejných a soukromých investic, zejména na regionální a obecní úrovni.

               (7)Veřejné a soukromé investice se v roce 2018 výrazně zvýšily, avšak míra investic zůstává pod průměrem eurozóny. Veřejné investice v roce 2018 vzrostly v nominálním vyjádření o 7,7 % a v reálném vyjádření o 3,8 %, avšak je nadále třeba vyvíjet úsilí o odstranění rozsáhlého výpadku v investicích, zejména u investic do infrastruktury a vzdělávání. Růst reálných veřejných investic, který byl v uplynulém období negativní, je za poslední tři roky kladný. To je odrazem vládního úsilí v oblasti podpory investic. Avšak investice na obecní úrovni zůstaly nižší než odpisy a objem nahromaděných výpadků v investicích do roku 2018 vzrostl na 5 % HDP. Spolu s příznivým stavem rozpočtu daná situace naznačuje, že existuje prostor pro zvýšení investic na všech úrovních veřejné správy, zejména na úrovni regionální a obecní. Investice do veřejné infrastruktury jsou stále brzděny omezeními v oblasti kapacit a plánování na obecní úrovni. Opatření k překonání těchto omezení byla zavedena, avšak dosud nevedla k hmatatelným výsledkům. Navíc existuje prostor pro zlepšení digitálních veřejných služeb a zadávání veřejných zakázek. Soukromé investice se výrazně zvýšily, avšak ne stejnou měrou ve všech oblastech. V reakci na rekordně vysoké využití kapacity významně vzrostly investice do zařízení. Investice do bydlení dále rostou. Stavebnictví však nyní vykazuje omezení kapacit a zvyšování cen. Nebytová výstavba v reálném vyjádření roste jen pomalu, což naznačuje, že je možné, že základní infrastruktura nedržela krok s ekonomickými potřebami.

               (8)Veřejné výdaje na vzdělávání v roce 2017 činily 4,1 % HDP a zůstaly pod průměrem Unie činícím 4,6 %. Z celkových výdajů vládních institucí bylo na vzdělávání vynaloženo 9,3 %, což je rovněž pod průměrem EU ve výši 10,2 %. Výdaje na vzdělávání a výzkum se v roce 2017 udržely na 9 % HDP, což znamená, že nebyl splněn vnitrostátní cíl ve výši 10 % HDP. I když výdaje na vzdělávání v reálném vyjádření vzrostly, velké výpadky v investicích se z důvodu demografického vývoje dále zvyšovaly. Legislativní změny, které spolkové vládě umožňují přímé investice do digitálního vzdělávání jako doplněk zdrojů poskytnutých spolkovými zeměmi (digitální pakt), jsou slibné, avšak dosud neprokázaly výsledky. Problémy, k nimž patří např. narůstající počet studentů, nedostatek učitelů, digitalizace a další rozšiřování předškolního vzdělávání a péče, budou vyžadovat náležité veřejné finanční prostředky. Pro zvýšení potenciálního růstu Německa a přizpůsobení se technologické změně mají další výdaje na vzdělávání, výzkum a inovace zásadní význam.

               (9)Německo v posledních letech dosáhlo pokroku při zvyšování intenzity výzkumu a vývoje, zejména v důsledku zvýšení výdajů velkých společností v oblasti výzkumu a vývoje, a to především v odvětvích středně vyspělé a vysoce vyspělé technologie a zejména v automobilovém průmyslu. Intenzita výzkumu a vývoje malých a středních podniků je výrazně pod průměrem EU a nadále zaostává. Malé a střední podniky těží obvykle z výhod ze spolupráce s veřejnými výzkumnými institucemi méně než velké společnosti. Tyto dva faktory poškozují podnikatelské inovace, které dlouhodobě sledují klesající trend. Další investice do výzkumu a vývoje mají zásadní význam nejen pro zvýšení inovační kapacity v celém hospodářství a zvýšení produktivity, ale rovněž k usnadnění přechodu na nízkouhlíkové a oběhové hospodářství, zejména ve vztahu k udržitelné dopravě, ekologickým energetickým technologiím, ekologickým inovacím a recyklaci, a dále zvyšují výkonnost odvětví veřejného výzkumu a jeho příspěvek k těmto cílům.

               (10)Digitalizace německého hospodářství postupuje pomalu a malé a střední podniky přijímají digitální technologie nadále pomalu. Německo zaostává v zavádění vysokokapacitní širokopásmové sítě (gigabitové rychlosti) na vnitrostátní úrovni zaostává, a zejména ve venkovských oblastech, kde by větší investice mohly zlepšit růst produktivity. Pouze 9 % německých domácností (v polovině roku 2018) je pokryto vysoce výkonnými přístupovými sítěmi z optických vláken, přičemž průměr EU činí 30 %. Uvedený stav se stále technologicky řeší převážně modernizací stávajících měděných kabelových sítí (vektorizace). Zatímco řada služeb spoléhá na vysoce rychlostní připojení, v roce 2017 nebylo 23 700 zón hospodářských aktivit připojeno k síti z optických vláken a 28 % všech společností nemělo přístup k síti o alespoň 50 megabitech. Nedostávající se připojení brzdí rozvoj investic, zejména malých a středních podniků, z nichž se mnohé nacházejí ve venkovských a polovenkovských oblastech. Veřejná intervence do zavádění superrychlé (≥ 100 Mbps) širokopásmové infrastruktury ve venkovských oblastech má nadále zásadní význam, přičemž by se mohly prozkoumat různé možnosti nad rámec dotací. Výkonnost digitálních veřejných služeb a elektronického zdravotnictví je hluboko pod průměrem EU. Pouze 43 % německých uživatelů internetu využilo v roce 2018 služby elektronické veřejné správy (ve srovnání s průměrem EU ve výši 64 %). Pokud jde o elektronické zdravotnictví, 7 % Němců využívá služby v oblasti zdravotnictví a péče poskytované online (ve srovnání s průměrem EU ve výši 18 %). Elektronické recepty používá 19 % praktických lékařů (ve srovnání s průměrem EU ve výši 50 %).

               (11)Za účelem řešení výzev v oblasti mobility a kvality ovzduší, jakož i za účelem podpory zmírňování změny klimatu a adaptace na tuto změnu, musí Německo více investovat do dopravní infrastruktury a řešení v oblasti čisté mobility. Emise skleníkových plynů ze silniční dopravy v posledních pěti letech vzrostly. Kvalita ovzduší v Německu vyvolává vážné obavy, a to zejména v městských oblastech, kde 60 % škodlivých emisí NOx pochází z dopravy. Pro nákladní dopravu by byla přínosná rozvinutější intermodální řešení. Pro každodenní dojíždění zůstávají automobily zdaleka nejčastěji používanými dopravními prostředky a průměrný čas strávený v dopravních zácpách činí přibližně 30 hodin ročně. Náklady související s kongescí a hledáním volných parkovacích míst se odhadují na 110 miliard EUR ročně, což odpovídá přibližně 4 % německého HDP. I když u nových registrací automobilů byl zaznamenán největší nárůst automobilů na alternativní paliva, jejich počet zůstává nízký. Sdílení automobilů a spolujízda jsou stále málo využívány. S ohledem na nové dodavatelské řetězce baterií a kritických surovin budou potřebné rovněž značné veřejné a soukromé investice.

               (12)Německé elektroenergetické sítě se pomalu přizpůsobují výrobě energie z obnovitelných zdrojů a jsou stále zapotřebí značné investice do přenosových a distribučních soustav. Výrazná zpoždění v provádění řady projektů znamenala pro německé a evropské elektroenergetické sítě a trhy s elektřinou značné náklady. Do druhého čtvrtletí roku 2018 tak bylo z 1 800 km projektů rozvodných sítí uvedených v zákoně o rozšíření elektrických sítí z roku 2009 provedeno pouze 800 km, a to z části kvůli odporu veřejnosti. Prodlevy při rozšiřování sítě povedou k vyšším nákladům spojeným s kongescí a dalším narušením fungování trhu, a to jak v Německu, tak za jeho hranicemi. S ohledem na dosahování cílů v oblasti energetiky a klimatu mají investice do energetických sítí, které podporují propojování odvětví, diverzifikaci a náležitou síťovou infrastrukturu, zásadní význam pro flexibilitu energetického systému a lepší integraci v různých odvětvích hospodářství.

               (13)Dostupnost bydlení v Německu se snižuje. Od roku 2015 rostou nájmy i ceny nemovitostí rychleji než jejich dlouhodobý průměr, zejména ve velkých městech. V roce 2017 představovaly náklady na bydlení v Německu pro 20 % populace ve věku 65 let a více nadměrně velkou zátěž (tj. celkové náklady na bydlení činily více než 40 % jejich disponibilního příjmu), přičemž ve zbytku EU se to týkalo 10 % Evropanů ve věku 65 let a více. Pokud jde o obyvatelstvo s nejnižším příjmem, míra příliš vysokých nákladů na bydlení byla 10 procentních bodů nad průměrem EU, který činí 35,3 %. Vláda reagovala přijetím několika opatření, jako je např. „cenová brzda“ omezující růst nájmů (Mietpreisbremse) a režim podpory na pořízení nové nemovitosti (Baukindergeld), jakož i změnou základního zákona, která umožňuje finanční podporu výstavby sociálního bydlení na spolkové úrovni. Počet nové bytové výstavby však značně zaostává za poptávkou a vládním cílem 375 000 nových bytů za rok. Proto mohou být potřebná další opatření, např. zrychlení výstavby sociálního bydlení, zlepšení možností dopravy, jakož i reforma regulace využívání půdy a stavebních předpisů.

               (14)Německo profituje zejména z integrace jednotného trhu a hraje důležitou roli v jeho dalším rozvoji. Překážky hospodářské soutěže v odvětví podnikatelských služeb v Německu však zůstávají ve srovnání s ostatními členskými státy EU vysoké. Týká se to různých oblastí, včetně regulovaných povolání, např. architektura, inženýrství a právní služby, kde regulační omezení, např. vyhrazování činností a regulace cen a poplatků potlačují hospodářskou soutěž. Avšak také u neregulovaných podnikatelských služeb existuje, pokud jde o obecné podnikatelské prostředí, oproti ostatním členským státům více omezení. Změny v regulaci podnikatelských služeb za účelem zvýšení hospodářské soutěže by podpořily účinnost a efektivitu investiční a ekonomické činnosti.

               (15)Po určitém zlepšení v předchozích letech došlo v minulém roce v reformě německého daňového systému, jejímž cílem je posílit domácí soukromé investice a růst, pouze k omezenému pokroku. Daňový systém zůstává složitý, narušuje proces rozhodování, např. v oblasti účasti na trhu práce, investic a financování, a mohl by poskytovat účinnější pobídky pro investice a spotřebu. Největšího pokroku bylo dosaženo v oblasti zdanění práce, což se však zatím v údajích neprojevilo. Stále existuje potenciál ke snížení narušujícího zdanění práce prostřednictvím přesunutí daňového zatížení z práce na zdroje příjmů, které více přispívají k udržitelnému růstu podporujícímu začlenění. Zdanění příjmů z pracovní činnosti v roce 2018 (daňové zatížení) patří nadále mezi nejvyšší v EU, a to jak u osob s průměrným příjmem, tak u nízkopříjmových osob. Příspěvky na sociální pojištění zaměstnanců jsou v mezinárodním srovnání velmi vysoké a celkové příspěvky na sociální pojištění činní přibližně dvě třetiny daňového zatížení, zatímco daň z příjmu představuje jednu třetinu. Oproti tomu příjmy z ekologických daní jako podíl na HDP patří k nejnižším v EU. Kapitálové náklady a efektivní průměrná sazba daně z příjmů právnických osob, jež se v jednotlivých regionech liší, jsou jedny z nejvyšších v EU. Efektivní průměrná daňová sazba činila 28,8 % (agregovaný objem v celostátním vyjádření), přičemž průměr Unie činí 20 %. Kvůli vzájemné propojenosti daně z příjmu právnických osob, místní živnostenské daně a solidárního příspěvku je systém daně z příjmu právnických osob složitý, předpokládá vysoké administrativní náklady a narušuje míru a alokaci investic. Kromě toho má daň z příjmu právnických osob nepříznivý dopad na finanční rozhodování, neboť zvýhodňuje financování na dluh, které je na základě údajů z roku 2017 dle odhadů třetí nejvyšší v EU. Snížení kapitálových nákladů vlastního kapitálu by mohlo zvýšit soukromé investice a posílit poměrně málo rozvinutý trh rizikového kapitálu.

               (16)Trh práce zůstává silný, avšak potenciál trhu práce některých skupin není dostatečně využit. Míra zaměstnanosti osob ve věku 20 až 64 let ve čtvrtém čtvrtletí roku 2018 dosáhla 79,9 % a je jednou z nejvyšších v EU. Nezaměstnanost na počátku roku 2019 klesla na rekordně nízkou úroveň 3,2 %. Vysoký počet volných pracovních míst a nedostatek pracovních sil jsou čím dál zjevnější a v některých regionech a odvětvích významně omezují výrobu. Potenciál trhu práce některých skupin, jako jsou ženy a lidé pocházející z přistěhovaleckého prostředí, je nevyužit. Podíl žen pracujících na částečný úvazek je v Německu velmi vysoký a dosahuje 46,7 %. Zdanění práce v Německu zůstává relativně vysoké, a to i u nízkopříjmového obyvatelstva. Zvláštní pravidla, kterými se řídí společné zdanění příjmů sezdaných párů (Ehegattensplitting), tlumí motivaci druhého výdělečně činného partnera zejména k delší pracovní době. Osoby přistěhovaleckého původu mají značně nižší míru zaměstnanosti než osoby, jejichž rodiče se narodili v Německu, přičemž tento rozdíl je vysoký především u žen. Byla přijata opatření na podporu začlenění uprchlíků na trh práce, avšak stále přetrvávají výzvy např. z důvodu jejich nedostatečné znalosti německého jazyka, chybějících nebo nepřevoditelných kvalifikací, pečovatelských povinností k dětem a příbuzným a nedostatku zkušeností s neformálními pravidly na německém trhu práce.

               (17)Odchod silných populačních ročníků do důchodu má v Německu větší dopad než v jiných členských státech EU. V dlouhodobém horizontu tato demografická změna zatíží německé veřejné finance a mohla by představovat výzvu pro přiměřenost důchodů a zhoršit stávající omezený podíl starších osob (ve věku 65 let a více), kteří jsou ohroženi chudobou nebo sociálním vyloučením. Očekává se, že do roku 2040 se Německo bude potýkat s jedním z nejvyšších růstů výdajů ve vztahu HDP v oblasti státních penzí v EU (až 1,9 procentního bodu HDP), přičemž podle zprávy o stárnutí populace z roku 2018 (Evropská komise, 2018d) se očekává, že výše průměrného důchodu v poměru k výši průměrné mzdy klesne o 4,4 procentního bodu na 37,6%. Nedávnými důchodovými reformami byla zvýšena úroveň dávek pro některé skupiny, avšak dosud není zřejmé, zda dosažené sociální výhody jsou úměrné značným fiskálním nákladům. Vláda rovněž stanovila dvě omezení (doppelte Haltelinie): maximální sazbu příspěvku do důchodového systému ve výši 20 % a minimální míru náhradových poměrů ve výši 48 % do roku 2025. Očekává se, že zachování těchto limitů bude vyžadovat značné fiskální transfery, což ještě více zatíží budoucí generace. Problémem navíc zůstává přiměřenost důchodových příjmů pracovníků s nízkým příjmem.

               (18)Navzdory zvyšujícímu se nedostatku pracovních sil zůstává růst reálných mezd mírný, přičemž nominální výdělky v roce 2018 vzrostly o 3,1 %. Navíc k celkovému růstu mezd v roce 2018, který mírně převyšoval růst produktivity, přispěl především růst zaměstnanosti v lépe placených pracovních místech na plný úvazek a snížení podílu příležitostné práce na částečný úvazek na celkové zaměstnanosti. Působnost kolektivního vyjednávání dále klesala (od roku 2016 do roku 2017 o 2 procentní body), a to na 49 % v západní části země a na 34 % ve východní části. Mezi jednotlivými odvětvími existují značné rozdíly, přičemž kolektivní vyjednávání je ve veřejném odvětví a v průmyslu rozšířenější než ve službách. Pracovníci s nízkými mzdami mají obecně prospěch z minimální mzdy, která je zavedena od roku 2015. Hodinové mzdy ve spodní části rozložení mezd, zejména dva nejnižší mzdové decily, podstatně vzrostly. Avšak podíl pracovníků s nízkými příjmy, který v roce 2017 činil 22,5 %, zůstává značně nad průměrem EU. Počet lidí zaměstnaných v tzv. minijobech klesl v období 2010–2018 o 6,8 % a zaměstnanost, na níž se vztahuje sociální pojištění, v témže období vzrostla přibližně o 18,1 %. Posílení podmínek na podporu růstu mezd by podpořilo domácí poptávku a přispělo k obnovení rovnováhy v eurozóně.

               (19)Vzestupná sociální mobilita ve vzdělání je v Německu nízká. Národní zdroje potvrzují malý pokrok, pokud jde o snižování vlivu socioekonomického zázemí na výsledky v oblasti vzdělávání. Německo vykazuje dobré výsledky v začleňování nedávno příchozích migrantů a uprchlíků do vzdělávání a odborné přípravy. Avšak lidé přistěhovaleckého původu se obvykle potýkají s většími překážkami než studenti, jejichž rodiče se narodili v Německu (např. míry předčasných odchodů ze vzdělávání a potíže při hledání učňovských míst). Čím dál různorodější složení tříd vyžaduje silné úsilí o posílení učitelské profese, a to v období již tak značného nedostatku učitelů. Účast zaměstnanců na vzdělávání dospělých představuje problém pro výkonnost trhu práce v budoucnu, zejména pro 7,5 milionu dospělých, kteří postrádají základní dovednosti ve čtení a psaní.

               (20)Ačkoli počet lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením od roku 2014, kdy dosáhl svému maxima, klesl, výzvy v oblasti nerovnosti příležitostí však přetrvávají. Zejména riziko ohrožení chudobou a sociálním vyloučením bylo v roce 2017 o 67 procentních bodů vyšší u dětí s rodiči s nízkou kvalifikací než u dětí rodičů s vysokou kvalifikací. Tento rozdíl je podstatně vyšší než průměrný rozdíl v EU (53,9 procentního bodu).

               (21)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, a zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Německu, by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027
                  8
               . Německo by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (22)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Německa, kterou zveřejnila ve své zprávě o Německu pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Německu adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Německu, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (23)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Německo zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (24)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a program stability z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 2,

               DOPORUČUJE Německu v letech 2019 a 2020:

               1.Při respektování střednědobého rozpočtového cíle využít fiskální a strukturální politiky k dosažení trvalého vzestupného trendu v oblasti veřejných a soukromých investic, zejména na regionální a obecní úrovni. V hospodářské politice související s investicemi se zaměřit na vzdělávání, výzkum a inovace, digitalizaci a širokopásmové připojení s velmi vysokou kapacitou, udržitelnou dopravu, jakož i energetické sítě a dostupné bydlení, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům. Přesunout daňové zatížení z práce na zdroje, které více podporují udržitelný růst podporující začlenění. Posílit hospodářskou soutěž v oblasti podnikatelských služeb a regulovaných povolání.

               2.Odstraňovat faktory odrazující od delší pracovní doby, včetně vysokého daňového zatížení, zejména u osob s nízkými příjmy a u druhých výdělečně činných osob. Přijmout opatření k zajištění dlouhodobé udržitelnosti důchodového systému při současném zachování přiměřenosti. Při respektování role sociálních partnerů vytvořit podmínky podporující vyšší růst mezd. Zlepšit výsledky v oblasti vzdělávání a úrovně dovedností znevýhodněných skupin.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1004 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (8)

                        SWD(2019) 1004 final.