title: Doporučení Komise ze dne 6. dubna 2005 o širokopásmové elektronické komunikaci přes rozvody elektrické energie (Text s významem pro EHP)

text:
               12.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 93/42

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 6. dubna 2005
   o širokopásmové elektronické komunikaci přes rozvody elektrické energie
   (Text s významem pro EHP)
   (2005/292/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem tohoto doporučení je zajistit transparentní, přiměřené a nediskriminační podmínky pro rozmístění systémů komunikace přes rozvody elektrické energie a odstranění nepřiměřených regulačních překážek. Systémy komunikace přes rozvody elektrické energie zahrnují zařízení i sítě.

               (2)

               Předpisový rámec EU pro elektronické komunikace je zaměřen na vytvoření podmínek pro zajištění hospodářské soutěže při poskytování sítí a služeb elektronických komunikací a maximálních výhod z hlediska možnosti volby, ceny a kvality pro uživatele. Úkolem vnitrostátních orgánů je podporovat hospodářskou soutěž při zajišťování sítí elektronických komunikací, včetně sítí komunikace přes rozvody elektrické energie. Měly by proto odstraňovat všechny neodůvodněné regulační překážky, zejména překážky týkající se rozvodných společností, při rozmísťování a provozování sítí elektronických komunikací přes jejich rozvody elektrické energie.

               (3)

               Rozmístění systémů komunikace přes rozvody elektrické energie podléhá pouze obecnému oprávnění v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (2). Zde mohou být případně zahrnuty i závazky stanovené ve směrnici Rady 89/336/EHS ze dne 3. května 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility (3) (směrnice o EMK), směrnici Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES ze dne 9. března 1999 o rádiových zařízeních a telekomunikačních koncových zařízeních a vzájemném uznávání jejich shody (4) (směrnice o koncových zařízeních), rámcové směrnici, směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (5) (směrnice o univerzální službě), například v případě nouzové komunikace a integrity sítě. S ohledem na zabránění diskriminaci, křížovému subvencování a narušování hospodářské soutěže mohou existovat též závazky týkající se určitých podniků v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (6), pokud jde o vedení odděleného konsolidovaného účetnictví pro činnosti netýkající se rozvodu elektrické energie, například komunikace přes rozvody elektrické energie.

               (4)

               Sítě komunikace přes rozvody elektrické energie jsou kabelové sítě a jako takové jsou řízenými médii. Nevyužívají rádiové frekvence pro přenos ve smyslu přílohy B autorizační směrnice nebo rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 676/2002/ES ze dne 7. března 2002 o předpisovém rámci pro politiku rádiového spektra v Evropském společenství (7).

               (5)

               Systémy komunikace přes rozvody elektrické energie spadají do oblasti působnosti směrnice o EMK. Termínem „přístroj“, jak je definován ve směrnici o EMK, se rozumějí veškeré elektrické a elektronické přístroje včetně vybavení a zařízení, která obsahují elektrické a/nebo elektronické součástky. Systémy komunikace přes rozvody elektrické energie jsou považovány za pevná zařízení a mohou být uvedeny do provozu pouze tehdy, jsou-li v souladu se směrnicí.

               (6)

               V případě systémů komunikace přes rozvody elektrické energie mohou být příslušné kabely již používány pro jiné účely a sítě mohou být vystaveny neustálým změnám. Z hlediska těchto charakteristik a specifické povahy nežádoucího vyzařování u systémů drátového vedení je nepraktické provádět měření celého systému a v souladu se směrnicí o EMK je vhodný ex-post model pro řízení vzájemného rušení systémů drátového vedení a rádiových systémů. Proto by měla být za vyhovující z hlediska požadavků směrnice o EMK považována síť tvořená zařízením, které je ve shodě se směrnicí o EMK a používá se pro svůj zamýšlený účel, a instalovaná a provozovaná v souladu s dobrou technickou praxí vyhovující základním požadavkům směrnice o EMK. Zdokumentovaná dobrá technická praxe by měla zahrnovat cílená měření na místě prokazující shodu s cíli směrnice o EMK z hlediska nežádoucího vyzařování zejména v situacích, kdy je zvýšená pravděpodobnost výskytu rušení.

               (7)

               Tento přístup nesmí bránit členským státům uplatňovat zvláštní bezpečnostní opatření týkající se uvádění do provozu nebo používání zařízení určených k ochraně veřejných telekomunikačních sítí nebo přijímacích nebo vysílacích stanic užívaných pro bezpečnostní účely v přesně definovaných podmínkách využití spektra v souladu s článkem 6 směrnice o EMK.

               (8)

               Pokud dotyčné strany nemohou vyřešit rušení způsobené systémy komunikace přes rozvody elektrické energie, měly by příslušné orgány požádat o prokázání shody příslušného systému a případně zahájit další posouzení. Toto posouzení by mělo zahrnovat ověření shody daného systému se směrnicí o EMK. Pokud nebylo této shody dosaženo, měly by příslušné orgány přijmout přiměřená, nediskriminační a transparentní opatření na prosazení shody daného systému.

               (9)

               Pokud je určitý systém považován za vyhovující, avšak přesto způsobuje škodlivé rušení, měly by příslušné orgány členských států přijmout zvláštní opatření v souladu s článkem 6 směrnice o EMK s cílem vyřešit toto rušení. Přijatá opatření by měla být přiměřená, nediskriminační a transparentní. Při zkoumání přiměřenosti opatření by měly členské státy vzít v úvahu hospodářské a sociální aspekty příslušných služeb. Členské státy mohou též vzít v úvahu technické možnosti moderního zařízení pro komunikaci přes rozvody elektrické energie, aby umožnily včasné řešení problémů rušení snížením vyzařování signálů na konkrétních rádiových kmitočtech a místech rušení pomocí tzv. „zúžení užitného pásma“ („notching“).

               (10)

               V zájmu konzistentního uplatňování opatření na prosazení shody nebo zvláštních opatření podle článku 6 směrnice o EMK by měla probíhat vzájemná výměna informací mezi příslušnými orgány a mezi těmito orgány a Komisí.

               (11)

               Tento přístup v kombinaci s předkládáním pravidelných a podrobných zpráv o rušení umožní shromažďovat ostatní výsledky testů a zkušenosti ohledně zavádění sítí komunikace přes rozvody elektrické energie, zejména s ohledem na ochranu využívání rádiového spektra. Tyto zprávy by měly být zpočátku předkládány dvakrát ročně, ale jejich frekvence se může lišit v závislosti na získaných výsledcích.

               (12)

               V roce 2001 požádala Komise evropské organizace pro normalizaci (ESO), aby vypracovaly návrh harmonizovaných evropských norem pro sítě drátového vedení, včetně účastnických přípojek DSL, koaxiálního kabelu, Ethernetu a sítí komunikace přes rozvody elektrické energie (8). Evropské organizace pro normalizaci však ještě tuto práci nedokončily. V zájmu snadnějšího vypracování harmonizované evropské normy pro sítě a přístroje drátového vedení by měly vnitrostátní orgány sledovat vývojové trendy v úzké spolupráci s účastníky trhu.

               (13)

               Výbor pro komunikace byl konzultován v souladu s postupem uvedeným v čl. 22 odst. 2 rámcové směrnice,

         DOPORUČUJE:

               1.

               Členské státy by měly uplatňovat následující podmínky a zásady při poskytování veřejně dostupných širokopásmových systémů komunikace přes rozvody elektrické energie.

               2.

               Aniž jsou dotčeny body 3 až 5, měly by členské státy odstranit všechny neodůvodněné regulační překážky, zejména překážky týkající se rozvodných společností, při rozmísťování širokopásmových systémů komunikace přes rozvody elektrické energie a při poskytování služeb elektronických komunikací přes tyto systémy.

               3.

               Dokud nebudou normy pro získání domněnky shody pro systémy komunikace přes rozvody elektrické energie harmonizovány v rámci směrnice 89/336/EHS, měly by členské státy považovat za vyhovující z hlediska uvedené směrnice takový systém komunikace přes rozvody elektrické energie, který je:

                           —

                           tvořen zařízením, které je ve shodě se směrnicí a používá se pro svůj zamýšlený účel,

                           —

                           instalován a provozován v souladu s dobrou technickou praxí vyhovující základním požadavkům směrnice.

                     Dokumentace o dobré technické praxi by měla být uchovávána k dispozici pro potřeby kontroly ze strany příslušných vnitrostátních orgánů po celou dobu provozu daného systému.

               4.

               Pokud se zjistí, že určitý systém komunikace přes rozvody elektrické energie působí škodlivé rušení, které nemohou vyřešit dotyčné strany, měly by příslušné orgány členských států požadovat prokázání shody příslušného systému a případně zahájit posouzení.

               5.

               Pokud se na základě posouzení zjistí, že daný systém komunikace přes rozvody elektrické energie není ve shodě, měly by příslušné orgány přijmout přiměřená, nediskriminační a transparentní opatření na prosazení shody.

               6.

               Pokud je daný systém komunikace přes rozvody elektrické energie ve shodě, avšak přesto přetrvává rušení, měly by příslušné orgány členského státu zvážit přijetí zvláštních opatření v souladu s článkem 6 směrnice 89/336/EHS přiměřeným, nediskriminačním a transparentním způsobem.

               7.

               Členské státy by měly Výboru pro komunikace pravidelně předkládat zprávy o rozmístění a provozu systémů komunikace přes rozvody elektrické energie na svém území. Tyto zprávy by měly obsahovat všechny relevantní údaje o hladinách rušení (včetně údajů měření, hladin souvisejících přiváděných signálů a ostatních údajů užitečných pro vypracování návrhu harmonizované evropské normy), problémech rušení a všech opatřeních vztahujících se na systémy komunikace přes rozvody elektrické energie. Termín pro předložení první takové zprávy je 31. prosinec 2005.

               8.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 6. dubna 2005.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21.

      (3)  Úř. věst. L 139, 23.5.1989, s. 19. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 93/68/EHS (Úř. věst. L 220, 30.8.1993, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 10. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (5)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (6)  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37. Sernice ve znění směrnice Rady 2004/85/ES (Úř. věst. L 236, 7.7.2004, s. 10).

      (7)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 1.

      (8)  Pověření pro normalizaci určené Evropskému výboru pro normalizaci (CEN), Evropskému výboru pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) a Evropskému institutu pro normalizaci v telekomunikacích (ETSI) týkající se elektromagentické kompatibility (EMK) v oblasti přijímání harmonizovaných norem EMK pro telekomunikační sítě, Pověření M/313, 7. srpen 2001.


title: Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 20. prosince 2006 o ochraně nezletilých osob a lidské důstojnosti a o právu na odpověď v souvislosti s konkurenceschopností evropského průmyslu audiovizuálních a on-line informačních služeb

text:
               27.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 378/72

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

   ze dne 20. prosince 2006
   o ochraně nezletilých osob a lidské důstojnosti a o právu na odpověď v souvislosti s konkurenceschopností evropského průmyslu audiovizuálních a on-line informačních služeb
   (2006/952/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 157 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci Výboru regionů,
   v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Listina základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“) zakotvuje v článku 1 nedotknutelnost lidské důstojnosti a uvádí, že musí být respektována a chráněna. Článek 24 Listiny stanoví, že děti mají právo na ochranu a péči nezbytnou pro své blaho a že při všech činnostech týkajících se dětí, ať už uskutečňovaných veřejnými orgány nebo soukromými institucemi, musí být prvořadým hlediskem nejvlastnější zájem dítěte.

               (2)

               Evropská unie by měla svou politickou činnost zaměřit na ochranu zásady respektování lidské důstojnosti před všemi formami jejího porušování.

               (3)

               Na úrovni Unie je třeba přijmout legislativní opatření na ochranu tělesného, duševního i mravního vývoje nezletilých osob v souvislosti s obsahem všech audiovizuálních a informačních služeb a opatření zabraňující mladistvým v přístupu k nevhodným programům či službám určeným pro dospělé.

               (4)

               S ohledem na neustálý rozvoj nových informačních a komunikačních technologií je nutné, aby Společenství zajistilo úplnou a přiměřenou ochranu zájmů občanů v této oblasti, a to tím, že na jedné straně zaručí volné šíření a volné poskytování informačních služeb a na straně druhé zajistí, že jejich obsah bude legální, bude respektovat zásadu lidské důstojnosti a nebude narušovat celkový vývoj nezletilých osob.

               (5)

               Společenství již přijalo opatření v oblasti audiovizuálních a informačních služeb za účelem vytvoření podmínek nezbytných k tomu, aby zajistilo volný pohyb televizního vysílání a dalších informačních služeb v souladu se zásadami volné hospodářské soutěže a svobody projevu a informací, avšak mělo by v té oblasti jednat rozhodněji s cílem přijmout opatření na ochranu spotřebitelů před podněcováním k diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace a bojovat proti takové diskriminaci. Tato opatření by měla usilovat o rovnováhu mezi ochranou osobnostních práv na jedné straně a svobodou projevu na straně druhé, zejména pokud jde o odpovědnost členských států za vymezení pojmu podněcování k nenávisti nebo k diskriminaci v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy a mravními hodnotami.

               (6)

               Doporučení Rady 98/560/ES ze dne 24. září 1998 o rozvoji konkurenceschopnosti evropského průmyslu audiovizuálních a informačních služeb podporou vnitrostátních rámců zaměřených na dosažení srovnatelné a účinné úrovně ochrany nezletilých osob a lidské důstojnosti (4) je prvním právním nástrojem na úrovni Společenství, který ve svém 5. bodě odůvodnění řeší otázky ochrany nezletilých osob a lidské důstojnosti v audiovizuálních a informačních službách zpřístupněných veřejnosti, a to bez ohledu na způsob šíření. Článek 22 směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (5) (dále jen „směrnice o televizi bez hranic“) již konkrétně řešil otázku ochrany nezletilých osob a lidské důstojnosti v souvislosti s televizním vysíláním.

               (7)

               Navrhuje se, aby Rada a Komise věnovaly zvláštní pozornost provádění tohoto doporučení při revizi, sjednávání a uzavírání nových dohod o partnerství nebo nových programů spolupráce s třetími zeměmi, přičemž je třeba brát v úvahu celosvětový charakter tvůrců, distributorů či poskytovatelů audiovizuálního obsahu a přístupu k internetu.

               (8)

               Rozhodnutím č. 276/1999/ES (6) přijaly Evropský parlament a Rada víceletý akční plán Společenství na podporu bezpečnějšího používání internetu prostřednictvím boje s nedovolenými a škodlivými materiály v globálních sítích (dále jen „akční plán pro bezpečnější internet“).

               (9)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1151/2003/ES (7) prodloužilo akční plán pro bezpečnější internet o dva roky a změnilo jeho oblast působnosti tak, že do ní zahrnulo opatření na podporu výměny informací a koordinace s příslušnými subjekty na vnitrostátní úrovni, jakož i zvláštní ustanovení pro přistupující země.

               (10)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (8) objasňuje některé právní pojmy a harmonizuje určité aspekty tak, aby služby informační společnosti mohly plně využívat zásad vnitřního trhu. Mnohá ustanovení směrnice 2000/31/ES jsou rovněž významná pro ochranu nezletilých osob a lidské důstojnosti, zejména čl. 16 odst. 1 písm. e), podle něhož členské státy a Komise mají podporovat vypracovávání kodexů chování pro účely ochrany nezletilých osob a lidské důstojnosti.

               (11)

               Z důvodu měnícího se mediálního prostředí v důsledku zavádění nových technologií a inovací médií je nezbytné učit děti i rodiče, učitele a školitele efektivně využívat audiovizuální a on-line informační služby.

               (12)

               Samoregulace audiovizuálního odvětví se celkově jeví jako účinné doplňující opatření, které však není dostatečné k ochraně nezletilých osob před sděleními se závadným obsahem. Rozvoj evropského audiovizuálního prostoru, založený na svobodě projevu a respektování občanských práv, by měl vycházet z trvalého dialogu mezi vnitrostátními a evropskými zákonodárci, regulačními orgány, průmyslovými subjekty, sdruženími, občany a občanskou společností.

               (13)

               V rámci veřejné konzultace ohledně směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES ze dne 30. června 1997, kterou se mění směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (9), bylo navrženo, aby jedním z témat zahrnutých v doporučení 98/560/ES byla nezbytnost přijmout opatření pro mediální gramotnost.

               (14)

               Komise podporuje spolupráci a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi stávajícími samoregulačními a spoluregulačními orgány, které se zabývají hodnocením nebo klasifikací audiovizuálního obsahu bez ohledu na to, jakým způsobem je přenášen, s cílem umožnit všem uživatelům, zejména však rodičům, učitelům a školitelům, upozorňovat na nedovolený obsah a posuzovat obsah audiovizuálních a on-line informačních služeb, stejně jako dovolený obsah, který by mohl škodit tělesnému, duševnímu či mravnímu vývoji nezletilých osob.

               (15)

               Jak bylo navrženo v průběhu veřejné konzultace ohledně směrnice 97/36/ES, je vhodné, aby se právo na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenné prostředky nápravy týkaly on-line médií a aby byla zohledněna zvláštní povaha dotyčného média a služby.

               (16)

               Usnesení Rady ze dne 5. října 1995 o obraze žen a mužů v reklamách a sdělovacích prostředcích (10) vyzývá členské státy a Komisi, aby přijaly odpovídající opatření na podporu diverzifikovaného a realistického zobrazení schopností a potenciálu žen a mužů ve společnosti.

               (17)

               Při předkládání návrhu směrnice Rady, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování, Komise poznamenala, že vytváření obrazu obou pohlaví v médiích a v reklamě vyvolává závažné otázky týkající se ochrany důstojnosti mužů a žen, dospěla však k závěru, že vzhledem k jiným základním právům, včetně svobody a plurality sdělovacích prostředků, by nebylo vhodné se těmito otázkami zabývat v uvedeném návrhu, nicméně že by tyto otázky měla brát v úvahu.

               (18)

               Průmysl audiovizuálních a on-line informačních služeb by měl být podporován na úrovni členských států v tom, aby s cílem bránit v těchto médiích a v reklamě, včetně nových reklamních technik, jakékoli diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace a proti této diskriminaci bojovat, aniž by byla omezena svoboda projevu nebo svoboda tisku.

               (19)

               Toto doporučení se týká nového technologického rozvoje a doplňuje doporučení 98/560/ES. Vzhledem k technologickému pokroku spadají do jeho oblasti působnosti audiovizuální a on-line informační služby, které jsou veřejnosti poskytovány prostřednictvím pevných či mobilních elektronických sítí.

               (20)

               Toto doporučení žádným způsobem nebrání členským státům, aby v oblasti svobody projevu uplatňovaly svá ústavní ustanovení či jiné právní předpisy a svou právní praxi,

         DOPORUČUJÍ:
   I.   aby členské státy v zájmu podpory rozvoje průmyslu audiovizuálních a on-line informačních služeb přijaly opatření nezbytná pro zajištění ochrany nezletilých osob a lidské důstojnosti ve všech audiovizuálních a on-line informačních službách tím, že:

               1.

               zváží zavedení opatření v rámci svého vnitrostátního práva nebo právní praxe, pokud jde o právo na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenné prostředky nápravy v souvislosti s on-line médii, při dodržení vnitrostátních a ústavních právních předpisů, a aniž by byla dotčena možnost upravit způsob jeho výkonu, aby se zohlednily zvláštnosti každého typu média;

               2.

               s cílem podpořit využití výsledků technologického rozvoje a jako doplněk platných právních a jiných opatření týkajících se služeb vysílání způsobem slučitelným s těmito opatřeními a v úzké spolupráci s dotčenými stranami pomohou prosadit:

                           a)

                           opatření, která umožní nezletilým osobám odpovědně užívat audiovizuální a on-line informační služby, a to zejména zvyšováním úrovně povědomí rodičů, učitelů a školitelů o potenciálu nových služeb a o prostředcích umožňujících zajištění jejich bezpečnosti pro nezletilé osoby, zejména pomocí programů mediální gramotnosti nebo mediálního vzdělávání, a například průběžnou odbornou přípravou v rámci školního vzdělávání,

                           b)

                           pokud je to vhodné a nutné, opatření usnadňující identifikaci kvalitního obsahu a služeb pro nezletilé osoby a přístup k nim, mimo jiné poskytováním prostředků pro přístup k nim ve vzdělávacích zařízeních a na veřejných místech,

                           c)

                           opatření pro větší informovanost občanů o možnostech, které nabízí internet.

                     Příklady možných opatření týkajících se mediální gramotnosti jsou uvedeny v příloze II;

               3.

               budou podporovat odpovědný přístup odborníků, zprostředkovatelů a uživatelů nových sdělovacích prostředků, jako je internet, prostřednictvím:

                           a)

                           doporučení pro průmysl audiovizuálních a on-line informačních služeb, aby při zachování svobody projevu a svobody tisku bránil veškeré diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace ve všech audiovizuálních a on-line informačních službách a aby proti takové diskriminaci bojoval,

                           b)

                           vyzývání k ostražitosti a oznamování stránek považovaných za protiprávní, aniž by byla dotčena směrnice 2000/31/ES,

                           c)

                           vypracování kodexu chování ve spolupráci s odborníky a regulačními orgány na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství;

               4.

               budou podporovat opatření určená k potírání všech protiprávních činností ohrožujících nezletilé osoby na internetu a ke zvýšení jeho bezpečnosti; v úvahu by se měla vzít mimo jiné tato opatření:

                           a)

                           zavedení značky kvality pro poskytovatele služeb, která umožní uživatelům snadné ověření skutečnosti, zda se daný poskytovatel přihlásil k dodržování kodexu chování,

                           b)

                           zavedení vhodných prostředků pro oznamování protiprávní nebo podezřelé činnosti na internetu;

         II.   aby průmysl audiovizuálních a on-line informačních služeb a další dotčené strany:

               1.

               vypracovávaly pozitivní opatření ve prospěch nezletilých osob, včetně iniciativ, které jim usnadní širší přístup k audiovizuálním a on-line informačním službám, při současném vyloučení potenciálně závadného obsahu, například pomocí filtračních systémů. Tato opatření mohou zahrnovat harmonizaci prostřednictvím spolupráce mezi regulačními, samoregulačními a spoluregulačními orgány členských států a prostřednictvím výměny osvědčených postupů týkajících se otázek, jako je systém společných popisných symbolů nebo výstražných zpráv označujících věkovou kategorii nebo aspekty obsahu, jež vedly k určitému doporučení ohledně věku, což by uživatelům pomohlo při hodnocení obsahu audiovizuálních a on-line informačních služeb. To lze uskutečnit například prostřednictvím opatření uvedených v příloze III;

               2.

               posoudily možnost vytvořit filtry, které by zabránily přenosu informací znevažujících lidskou důstojnost po internetu;

               3.

               vyvinuly opatření pro větší využívání systémů označování obsahu u materiálů šířených po internetu;

               4.

               posoudily účinné prostředky k bránění diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace v audiovizuálních a on-line informačních službách a k boji proti této diskriminaci a k podpoře diverzifikovaného a realistického zobrazení schopností a potenciálu mužů a žen ve společnosti.

         KONSTATUJÍ, ŽE KOMISE:

               1.

               hodlá v souvislosti s víceletým programem Společenství pro období let 2005–2008 na podporu bezpečnějšího používání internetu a nových on-line technologií podporovat informační kampaně zaměřené na občany v celé Evropě s použitím všech sdělovacích prostředků, s cílem informovat veřejnost o výhodách a možných rizicích spojených s internetem a o tom, jak internet používat odpovědně a bezpečně, jak podávat stížnosti a jak aktivovat rodičovskou kontrolu. Zvláštní kampaně by mohly být zaměřeny na cílové skupiny, jako jsou školy, rodičovská sdružení a uživatelé;

               2.

               hodlá posoudit možnost zřízení bezplatné evropské telefonní linky nebo rozšíření stávající služby s cílem pomáhat uživatelům internetu prostřednictvím informování o dostupných mechanismech podávání stížností a informačních zdrojích, jakož i poskytováním informací rodičům o účinnosti programového vybavení pro filtrování;

               3.

               hodlá posoudit možnost podpory zavedení obecného názvu domény druhé úrovně vyhrazeného pro kontrolované stránky, které se zavázaly respektovat nezletilé osoby a jejich práva, jako je .KID.eu;

               4.

               nadále vede konstruktivní a trvalý dialog s organizacemi poskytovatelů obsahů, organizacemi spotřebitelů a všemi dotčenými stranami;

               5.

               hodlá usnadňovat a podporovat sdružování samoregulačních orgánů do sítí a jejich vzájemnou výměnu zkušeností za účelem posouzení účinnosti kodexů chování a přístupů založených na samoregulaci, aby se zajistily nejpřísnější normy ochrany nezletilých osob;

               6.

               hodlá na základě informací členských států předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění a účinnosti opatření uvedených v tomto doporučení a přezkoumat toto doporučení, pokud to bude třeba.

      V Bruselu dne 20. prosince 2006.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         J. KORKEAOJA

      (1)  Úř. věst. C 221, 8.9.2005, s. 87.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 7. září 2005 (Úř. věst. C 193 E, 17.8.2006, s. 217), společný postoj Rady ze dne 21. září 2006 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a postoj Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2006 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. C 364, 18.12.2000, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 270, 7.10.1998, s. 48.

      (5)  Úř. věst. L 298, 17.10.1989. Směrnice ve znění směrnice 97/36/ES Evropského parlamentu a Rady (Úř. věst. L 202, 30.7.1997, s. 60) .

      (6)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 276/1999/ES ze dne 25. ledna 1999, kterým se přijímá víceletý akční plán Společenství na podporu bezpečného používání internetu prostřednictvím boje s nedovolenými a škodlivými materiály v globálních sítích (Úř. věst. L 33, 6.2.1999, s. 1). Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím č. 787/2004/ES (Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 12).

      (7)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1151/2003/ES ze dne 16. června 2003, kterým se mění rozhodnutí č. 276/1999/ES, kterým se přijímá víceletý akční plán Společenství na podporu bezpečného používání internetu prostřednictvím boje s nedovolenými a škodlivými materiály v globálních sít (Úř. věst. L 162, 1.7.2003, s. 1).

      (8)  Úř. věst. L 178, 17.7.2000, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 202, 30.7. 1997, s. 60.

      (10)  Úř. věst. C 296, 10.11.1995, s. 15.

      PŘÍLOHA I
      INFORMATIVNÍ OBECNÉ ZÁSADY PRO PROVÁDĚNÍ OPATŘENÍ VE VNITROSTÁTNÍM PRÁVU NEBO PRÁVNÍ PRAXI NA VNITROSTÁTNÍ ÚROVNI ZA ÚČELEM ZAJIŠTĚNÍ PRÁVA NA UVEŘEJNĚNÍ ODPOVĚDI NEBO ROVNOCENNÝCH PROSTŘEDKŮ NÁPRAVY V SOUVISLOSTI S ON-LINE MÉDII
      Cíl: zavést v rámci vnitrostátního práva nebo právní praxe členských států opatření k zajištění práva na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenných prostředků nápravy v souvislosti s on-line médii, při dodržování vnitrostátních a ústavních právních předpisů členských států a aniž by byla dotčena možnost upravit jeho výkon, aby se zohlednily zvláštnosti každého typu média.
      Výrazem „médium“ se rozumí jakýkoli sdělovací prostředek pro veřejné šíření upravených on-line informací, například noviny, časopisy, rozhlas, televize a internetové zpravodajství.
      Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy občanského, správního nebo trestního práva přijaté členskými státy, měla by mít každá fyzická nebo právnická osoba bez ohledu na státní příslušnost, jejíž oprávněné zájmy, k nimž mimo jiné patří zejména čest a dobrá pověst, byly poškozeny uvedením skutečností v publikaci nebo přenosu, právo na uveřejnění odpovědi nebo na rovnocenné prostředky nápravy. Členské státy by měly zajistit, aby skutečný výkon práva na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenných prostředků nápravy nebyl narušen uložením nepřiměřených podmínek.
      Právo na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenné prostředky nápravy by měly existovat ve vztahu ke všem on-line médiím, která spadají do pravomoci členského státu.
      Členské státy by měly přijmout opatření nezbytná pro zavedení práva na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenných prostředků nápravy a měly by určit postup jejich výkonu. Zejména by měly zajistit, aby lhůta stanovená pro výkon práva na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenných prostředků nápravy byla dostatečná a aby postupy umožňovaly jejich patřičné uplatňování fyzickými nebo právnickými osobami, které mají bydliště nebo jsou usazeny v jiných členských státech.
      Právo na uveřejnění odpovědi lze zajistit nejen prostřednictvím právních předpisů, ale rovněž prostřednictvím spoluregulačních nebo samoregulačních opatření.
      Právo na uveřejnění odpovědi je prostředek nápravy zvláště vhodný pro on-line prostředí vzhledem k možnosti okamžité reakce na sporné informace a k technické jednoduchosti, s jakou lze připojit odpovědi dotčených osob. Odpověď by však měla následovat v přiměřené lhůtě po doložení oprávněnosti požadavku a ve vhodné chvíli a vhodným způsobem v závislosti na publikaci nebo přenosu, kterých se požadavek týká.
      Měly by se stanovit postupy, které by umožňovaly přezkum soudem nebo obdobným nezávislým orgánem v případě sporu o výkon práva na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenných prostředků nápravy.
      Žádost o výkon práva na uveřejnění odpovědi nebo rovnocenných prostředků nápravy může být zamítnuta, pokud stěžovatel nemá oprávněný zájem na uveřejnění takové odpovědi nebo pokud by odpověď představovala trestné jednání, vyvolala by občanskoprávní odpovědnost poskytovatele obsahu nebo by odporovala dobrým mravům.
      Právem na uveřejnění odpovědi nejsou dotčeny jiné prostředky nápravy, které jsou k dispozici osobám, jejichž právo na důstojnost, čest, pověst či soukromí bylo porušeno v médiích.

      PŘÍLOHA II
      Příklady možných opatření týkajících se mediální gramotnosti:

                  a)

                  soustavné vzdělávání učitelů a školitelů ve spojení se sdruženími na ochranu dětí v oblasti používání internetu v rámci školní výuky, aby se zvýšilo povědomí o možných rizicích spojených s internetem, se zvláštním ohledem na diskusní místnosti (chatrooms) a fóra;

                  b)

                  zavedení zvláštní odborné přípravy v oblasti internetu zaměřené na děti od útlého věku, včetně lekcí, kterých se mohou účastnit rodiče;

                  c)

                  integrovaný vzdělávací přístup tvořící pevnou součást školních osnov a programy v oblasti mediální gramotnosti, s cílem poskytovat informace o odpovědném používání internetu;

                  d)

                  organizace vnitrostátních kampaní zaměřených na občany, které zohlední všechna komunikační média, s cílem poskytovat informace o odpovědném používání internetu;

                  e)

                  šíření informačních balíčků o možných rizicích spojených s internetem („jak bezpečně surfovat po internetu“, „jak filtrovat nevyžádané zprávy“) a zřízení přímých telefonních linek („horkých linek“) určených pro přijímání oznámení nebo stížností týkajících se závadného či nedovoleného obsahu;

                  f)

                  vhodná opatření ke zřízení nebo zlepšení účinnosti přímých telefonních linek s cílem zjednodušit podávání stížností a umožnit oznamování závadného nebo nedovoleného obsahu.

      PŘÍLOHA III
      Příklady možných opatření ze strany průmyslu a zúčastněných stran ve prospěch nezletilých osob:

                  a)

                  při předplacení služeb poskytovatele připojení systematicky poskytovat uživatelům účinný, aktualizovatelný a uživatelsky jednoduchý filtrační systém;

                  b)

                  nabízet přístup k službám zvláště určeným pro děti, jejichž součástí by byl automatický filtrační systém provozovaný poskytovateli připojení a mobilními telefonními operátory;

                  c)

                  zavedení pobídek zaměřených na poskytování pravidelně aktualizovaného popisu dostupných stránek s cílem usnadnit klasifikaci stránek a hodnocení jejich obsahu;

                  d)

                  umísťování bannerů ve vyhledávačích, které by upozorňovaly na dostupnost informací o odpovědném používání internetu a na dostupnost přímých telefonních linek („horké linky“).


Avis juridique important

|

52004SC0824

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 ke konvergenčnímu programu Slovinska na období 2004-2007  /* SEK/2004/0824 konecném znení */

Doporučení pro STANOVISKO RADY v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 ke konvergenčnímu programu Slovinska na období 2004-2007(předkládá Komise)DŮVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik [1] stanoví, ze nezúčastněné členské státy, tj. takové, které nepřijaly jednotnou měnu, musí Radě a Komisi předlozit konvergenční programy pro zajistění pravidelného mnohostranného dohledu podle článku 99 Smlouvy.[1]  Úř. věst. L 209, 2.8.1997. Vsechny dokumenty, na které se tento text odvolává, je mozno nalézt na následující webové stránce:V souladu s článkem 9 tohoto nařízení musí Rada kazdý konvergenční program prosetřit na základě posudků vypracovaných Komisí a výborem ustaveným podle článku 114 Smlouvy (Hospodářským a finančním výborem). Na základě doporučení Komise a po konzultacích s Hospodářským a finančním výborem je Rada povinna vydat po prosetření daného programu své stanovisko. Podle tohoto nařízení je třeba, aby členské státy kazdoročně předkládaly aktualizovaná znění svých konvergenčních programů, které pak Rada můze stejnými postupy rovněz prosetřovat.Pro deset zemí, které přistoupily k EU dne 1. května 2004, platí výjimka, takze dosud nepouzívají jednotnou měnu. Zavázaly se předlozit své konvergenční programy do dne 15. května 2004 a jejich první aktualizace koncem roku 2004.Konvergenční program Slovinska, který se vztahuje na období 2004-2007, byl předlozen dne 14. května 2004. Sluzby Komise provedly technické vyhodnocení tohoto programu s uvázením výsledků prognózy z jara 2004 a s ohledem na soubor pravidel [2] a na zásady zakotvené ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 27. listopadu 2002 o posilování koordinace rozpočtových politik [3]. Toto posouzení opravňuje k dále uvedenému hodnocení:[2]  Revidované stanovisko Hospodářského a finančního výboru k obsahu a formě stabilizačních a konvergenčních programů, odsouhlasené Radou ECOFIN dne 10. 7. 2001.[3]  KOM(2002) 668 v konečném znění, 27. 11. 2002První slovinský konvergenční program, který se vztahuje na období 2004-2007, byl předlozen dne 14. května 2004. slovinsko usiluje o brzké začlenění do mechanismu ERM II, nejpozději koncem roku 2004, s cílem zavést euro počátkem roku 2007.Program velkou měrou splňuje pozadavky kladené na data podle revidovaného ,souboru pravidel platných pro obsah a formu stabilizačních a konvergenčních programů"  [4].[4]  Nebylo plně uplatněno vymezení sektoru vládních institucí a je třeba dále zlepsit akruální účetnictví.Makroekonomický scénář, na němz je tento konvergenční program zalozen, byl upraven směrem k nizsím hodnotám oproti předvstupnímu hospodářskému programu z roku 2003, avsak pro období do roku 2005 zůstává poněkud optimističtějsí nez prognóza Komise z jara 2004. Zejména předpověď růstu pro rok 2004 se nachází na horním okraji současného předpovědního pásma. Zdá se vsak, ze vývoj růstu ve zbývajícím zahrnutém období, jenz se blízí potenciální míře růstu, kterou vnitrostátní úřady odhadly na 3,7 %, a pak ji od roku 2006 lehce překračuje, je pravděpodobný a v hrubých rysech se shoduje s předpověďmi Evropské komise. Předpovědi inflace, která má dosáhnout 3,3 % v roce 2004 a ustálit se pod 3,0 % ke konci roku 2005, svědčí o dosti příznivých očekáváních budoucího cenového vývoje, kdezto názor Komise na postup omezování inflace je opatrnějsí.Postupné snizování inflace, které započalo v roce 2001, se ve druhém pololetí 2003 zrychlilo. Roční nárůst spotřebitelských cen dosáhl koncem roku hodnoty 4,6 %, čímz se roční průměr snízil na hodnotu 5,7 % z hodnoty 7,5 %, která platila pro předchozí rok. Negativní inflace pokračovala v roce 2004; ovsem v květnu činil meziroční nárůst míry inflace spotřebitelských cen 3,9 %, tedy o 0,3 procentního bodu více nez v předcházejícím měsíci. Je třeba posílit dlouhodobou udrzitelnost snizování inflace - která je při hodnotě 4,7 % ve dvanáctiměsíčním klouzavém průměru dosud dosti vysoká. Dobrá koordinace jednotlivých slozek hospodářské politiky se povazuje za klíč k trvalému snízení inflace. Bylo zjistěno, ze pro podporu snah o omezování inflace mají zásadní význam zejména umírněný vývoj mezd a změny systému mzdové indexace. Nová metoda úprav mezd v období let 2004-2005, zavádějící progesivní indexační mechanismy, které pouzívají místo skutečných hodnot vnitrostátní inflace očekávané hodnoty a přihlízející k inflaci v EU a ke směnnému kurzu euro/tolar, by měla omezit mzdové nárůsty a zmírnit jejich inflační tlak. Slovinská banka si jako svůj hlavní cíl stanovila udrzení stability cen a svoji měnovou politiku uplatňuje tím, ze kombinuje opatření v oblasti úrokových sazeb se správou směnných kurzů. Od roku 2003 doslo ke snízení úrokových sazeb v kumulativní hodnotě 350 základních bodů - coz vyústilo v dnesní krátkodobou úrokovou míru okolo 2 % - kdezto devalvace kurzu vůči euru se nyní zpomalila na cca 0,1 % měsíčně.Aniz by se tento program výslovně odvolával na Pakt o stabilitě a růstu, usiluje o dosazení stabilního téměř vyrovnaného stavu rozpočtu. Avsak při prognóze schodku ve výsi 0,9 % HDP pro rok 2007 je mozno se téměř vyrovnanému stavu přiblízit pouze ke konci programového období, a to postupným snizováním schodku veřejných financí. Konvergenční program nastiňuje poněkud pomalejsí postup ve srovnání s předvstupním programem z roku 2003 a předpokládá co nejpozdějsí fiskální konsolidaci, neboť odkládá snízení schodku az na období ke konci fungování programu, takze se rozpočtové narovnání má uskutečňovat předevsím cestou snizování poměru výdajů.Uplatněný způsob konsolidace se jeví jako věrohodný, avsak dosti neambiciózní, pokud jde o nastavení cílových hodnot rozpočtu. Konvergenční program neuvádí zádné podrobné údaje o plánovaných rozpočtových opatřeních a obzvlástě o jejich kvantitativním dopadu. Ovsem ve srovnání s předvstupním programem z roku 2003 se zdá, ze se konsolidační strategie v zásadě nezměnila. Ta předpokládá restrukturalizaci veřejných výdajů a příjmů s cílem posílit pruznost rozpočtu. Za nezbytné se povazuje zejména snízení mandatorních výdajů rozpočtu, aby bylo mozno zvládat finanční závazky členství v EU a v NATO; jak se zdá, úřady na ně nahlízejí jako na zdroje dalsího tlaku na rozpočet, přičemz podíl mandatorních výdajů představuje přes 80 % celého rozpočtu. Vláda je odhodlána stanovené cíle splnit tím, ze postupně snízí cyklicky očistěný schodek a ze za nepříznivých okolností umozní fungování automatických stabilizačních mechanismů pouze v omezeném měřítku (na úrovni řádově 0,2 % HDP podle vládního návrhu zákona o rozpočtu na rok 2004). Vzhledem k tomu, ze plánovaný schodek na období 2004-2005 je jen těsně pod 2 % HDP, nebude mozná stačit na ochranu před překročením schodkového limitu 3 % HDP, pokud by se úřadům nepodařilo omezit fungování fiskálních stabilizačních mechanismů. V případě obtízí souvisejících s nepříznivým hospodářským vývojem, podobně jako v nedávné minulosti, by mohly být rozpočtové výsledky horsí, nez se očekává.Hrubý veřejný dluh je poměrně nízký a takový i zůstane po dobu trvání programu. V roce 2003 poměr zadluzení k HDP vzrostl na 28,6 % HDP. Při přetrvávajícím primárním schodku vláda očekává, ze dojde k dalsímu nárůstu zadluzenosti v prvních dvou letech a ze nejvyssího zadluzení ve výsi 29, 5% HDP bude dosazeno v roce 2005. Do roku 2007 se zadluzení podle předpovědi má vrátit na hodnotu 28,4 % HDP, neboť předpokládaný růst nominálního HDP má být vyssí nez úroková sazba, čímz se hladina zadluzení ustálí. Úřady navíc povazují vyzrálost a měnovou strukturu dluhového portfolia za přiměřenou, neboť profil dlouhodobých splátek je rovnoměrně rozprostřen v čase a obsahuje narůstající slozku dluhu vedeného v tolarech a vnějsí dluh je převázně v eurech.Program stručně přezkoumává náplň vládní strukturální reformy, která se soustřeďuje na posilování konkurenceschopnosti hospodářství zvysováním podílu výdajů na výzkum a vývoj v rozpočtu. Vyhlasuje téz dalsí opatření k udrzení hospodářského rozvoje, např. podporu investic orientovaných na vytváření nových pracovních přílezitostí a odstraňování nepruzných strukturálních prvků na trhu pracovních sil. Program se vsak dostatečně nevěnuje konkrétním otázkám restrukturalizačního procesu; uváděné politické cíle jsou dosti povsechné a jen výjimečně je doprovázejí dobře rozpracovaná opatření. Důsledky pro rozpočet není mozno jednoznačně rozpoznat, neboť nebyl učiněn zádný pokus o kvantifikaci plánovaných strukturálních reforem při předpovídání stavů hlavních souhrnných rozpočtových ukazatelů.Slovinsko je ohrozeno nerovnováhami rozpočtu plynoucími z potřeby pokrýt náklady související se stárnutím obyvatel. Důsledné provedení reformy důchodové soustavy a ustavení stabilního systému zdravotnictví má spolu s vytvořením postačujícího primárního přebytku zásadní význam, mají-li se veřejné finance dostat na trvale udrzitelné základy.Tabulka: Porovnání klíčových makroekonomických a rozpočtových výhledů>TABELPOSITION>Na základě tohoto posouzení Komise přijala připojené doporučení pro stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Slovinska a předává ho Radě.Doporučení pro STANOVISKO RADY v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 ke konvergenčnímu programu Slovinska na období 2004-2007RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o zalození Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik [5], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,[5]  Úř. věst. L 209, 2. 8. 1997. s. 1. Dokumenty, na které se tento text odvolává, je mozno nalézt na následující webové stránce:s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:Dne [5. července 2004] Rada prosetřila konvergenční program Slovinska na období 2004 az 2007. Program velkou měrou splňuje pozadavky kladené na data podle revidovaného ,souboru pravidel platných pro obsah a formu stabilizačních a konvergenčních programů" .Cílem rozpočtové strategie, na které program spočívá, je dosáhnout ozdravění veřejných financí s téměř vyrovnaným stavem rozpočtu. Pro dosazení tohoto cíle program předpokládá postupné snizování celkového schodku veřejných rozpočtů v průběhu daného období doprovázené snízením podílu příjmů i podílu primárních výdajů, u nichz by se mělo dosáhnout snízení omezením mandatorních výdajů. V souladu s vyznačeným postupem rozpočtového narovnání se schodek má během přístích čtyř let snízit na polovinu a dosáhnout v roce 2007 hodnoty těsně pod 1 %. Přestoze budou úřady zaměřovat svou politiku na postupné snizování strukturálního schodku, umozní v nepříznivých hospodářských podmínkách fungování automatických fiskálních stabilizačních mechanismů - byť v omezené míře.Zdá se, ze makroekonomický scénář, z něhoz tento program vychází pro období po roce 2005, odrází pravděpodobné výhledy růstu, neboť předpokládá ze reálný HDP bude mírně nad úrovní potenciální produkce. Nicméně předpověď růstu pro rok 2004 je značně optimistická. Předpokládané hodnoty inflace odpovídají dolnímu okraji současného předpovědního pásma pro rok 2004, ale pro následné období jsou realistické za předpokladu, ze jednotlivé aspekty hospodářské politiky budou i nadále koordinovány s cílem zajistit trvalé snízení inflace .Schodky veřejných rozpočtů by měly nepatrně vzrůst na 1,9 % HDP v roce 2004 a poté postupně klesat az na 0,9 % HDP v roce 2007; v kazdém jednotlivém roce by podle předpokladu měly setrvat pod referenční hodnotou 3 % HDP. Rozpočtové cíle předlozené v programu nepostačují k zajistění střednědobého cíle téměř vyrovnaného stavu rozpočtu vyjádřeného v Paktu o stabilitě a růstu; stav rozpočtu by se k tomuto střednědobému cíli měl přiblízit teprve na konci doby trvání programu. Navíc by rozpočtové výsledky mohly být horsí, nez se očekává, zejména s ohledem na podcenění makroekonomických rizik - souvisejících s výse zmíněnou optimistickou předpovědí růstu pro rok 2004 - by mohlo vést k překračování výdajů, jako se jiz stávalo v minulosti. Proto se můze stát, ze přístup k rozpočtu vyjádřený v programu nezajistí dostatečné zabezpečení proti překročení schodkového limitu 3 % HDP při normálním kolísání makroekonomiky, obzvlástě v prvních letech trvání programu.Hrubý veřejný dluh je poměrně nízký a takový zůstane i do budoucna. Celkové zadluzení má nejdříve vzrůst na 29,5 % HDP v roce 2005 a poté má klesnout na hodnotu 28,4 % HDP v roce 2007. Slovinsko je ohrozeno nerovnováhami rozpočtu plynoucími z potřeby pokrýt náklady související se stárnutím obyvatel. Důsledné provedení reformy důchodové soustavy a ustavení stabilního systému zdravotní péče má spolu s vytvořením postačujícího primárního přebytku zásadní význam, mají-li se veřejné finance dostat na trvale udrzitelné základy.Klíčové předpovědi podle slovinského konvergenčního programu>TABELPOSITION>


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 9. prosince 2011 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti externí statistiky (ECB/2011/24)

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 9. prosince 2011
   o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti externí statistiky
   (ECB/2011/24)
   2012/C 64/01
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5.1 a třetí odrážku článku 34.1 tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ke splnění svých úkolů vyžaduje Evropský systém centrálních bank (ESCB) úplnou a spolehlivou externí statistiku, která zahrnuje statistiku platební bilance, statistiku investiční pozice vůči zahraničí a výkaz devizových rezerv, v nichž jsou zachyceny hlavní skutečnosti ovlivňující měnové podmínky a devizové trhy v eurozóně, a statistiku přeshraniční přepravy eurobankovek. Statistická zpravodajská povinnost stanovená Evropskou centrální bankou (ECB) v této oblasti je upravena v obecných zásadách ECB/2011/23 ze dne 9. prosince 2011 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti externí statistiky (přepracované znění) (2).

               (2)

               První věta článku 5.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) požaduje, aby ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami pro zajištění úkolů, kterými je pověřen ESCB, shromažďovala buď od příslušných orgánů jiných než národní centrální banky, nebo přímo od hospodářských subjektů nezbytné statistické informace. Druhá věta článku 5.1 stanoví, že za tím účelem ECB spolupracuje s orgány či institucemi Unie a s příslušnými orgány členských států nebo třetích zemí a s mezinárodními organizacemi. Článek 5.2 stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.

               (3)

               Informace nutné ke splnění požadavků ECB v oblasti externí statistiky mohou shromažďovat nebo sestavovat příslušné orgány jiné než národní centrální banky. Některé z úkolů, které mají být ke splnění těchto požadavků provedeny, proto vyžadují spolupráci mezi ECB nebo národními centrálními bankami a těmito příslušnými orgány v souladu s článkem 5.1 statutu ESCB. Článek 4 nařízení Rady (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby si členské státy samy řídily organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovaly s ESCB s cílem zajistit plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.

               (4)

               V případech, kde v souladu s vnitrostátními pravidly a zavedenými postupy zpravodajské jednotky předávají informace příslušným orgánům jiným než národní centrální bance, jsou takové orgány a příslušné národní centrální banky povinny vzájemně spolupracovat, aby bylo zajištěno plnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené ECB. Potřebné informace v oblasti externí statistiky shromažďuje a sestavuje v Irsku Central Statistice Office a na Maltě National Statistics Office. V zájmu plnění shora uvedené statistické zpravodajské povinnosti by Central Bank of Ireland a Central Statistics Office a Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank a National Statistics Office měly navzájem spolupracovat. Taková spolupráce by měla zahrnovat vytvoření stálé struktury pro předávání údajů, pokud již takový výsledek nezajišťují vnitrostátní právní předpisy.

               (5)

               Hodnocení kvality statistiky platební bilance eurozóny, statistiky investiční pozice eurozóny vůči zahraničí a výkazu devizových rezerv by mělo probíhat v souladu s rámcem ECB pro kvalitu statistik („Statistics Quality Framework“). Národní centrální banky, případně ve spolupráci s jinými příslušnými orgány, by měly hodnotit kvalitu údajů, které příslušné orgány poskytují.

               (6)

               V souladu s článkem 3a nařízení (ES) č. 2533/98 a veřejným závazkem Evropského systému centrálních bank v oblasti evropské statistiky se vývoj, vypracovávání a šíření evropské statistiky ze strany ESCB řídí zásadami nestrannosti, objektivity, profesionální nezávislosti, efektivity nákladů, statistické důvěrnosti, minimalizace zátěže výkaznictví a vysoké kvality výstupů.

               (7)

               S ohledem na to, že obecné zásady ECB/2011/23 zrušují obecné zásady ECB/2004/15, je nezbytné nahradit doporučení ECB/2004/16 ze dne 16. července 2004 o požadavcích Evropské centrální banky týkajících se statistické zpravodajské povinnosti v oblasti statistiky platební bilance, statistiky investiční pozice vůči zahraničí a výkazu devizových rezerv (3),

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   ODDÍL I

      Definice

   Pro účely tohoto doporučení mají výrazy „externí statistika“, „platební bilance“, „investiční pozice vůči zahraničí“ a „výkaz devizových rezerv“ stejný význam jako v článku 1 obecných zásad ECB/2011/23.
   ODDÍL II

      Poskytování statistických informací národním centrálním bankám

               1.

               V rozsahu, v jakém je shromažďování externí statistiky svěřeno příjemcům tohoto doporučení, měli by tito příjemci zajistit, aby příslušná externí statistika byla včas poskytnuta příslušné národní centrální bance, aby ta mohla splnit svou zpravodajskou povinnost podle článků 2, 3, 5 a 6 obecných zásad ECB/2011/23.

               2.

               Informace by měly být poskytovány v souladu se statistickými standardy a požadavky ECB, které se týkají externí statistiky, jak jsou stanoveny v přílohách I, II, III, IV a VI obecných zásad ECB/2011/23. Aniž je dotčen úkol ECB provádět sledování uvedené v příloze V obecných zásad ECB/2011/23, příjemci tohoto doporučení by měli sledovat kvalitu a spolehlivost statistických informací poskytovaných příslušné národní centrální bance.

         ODDÍL III

      Trvalá spolupráce s příslušnými národními centrálními bankami

   Příjemci tohoto doporučení by měli spolu s příslušnou národní centrální bankou písemně upravit vhodné formy spolupráce, které zajistí stálou strukturu pro předávání údajů, jež splňuje statistické standardy a požadavky ECB, pokud již tentýž výsledek nezajišťují vnitrostátní právní předpisy.
   ODDÍL IV

      Závěrečná ustanovení

               1.

               Tímto doporučením se nahrazuje doporučení ECB/2004/16 s účinkem ode dne 1. června 2014.

               2.

               Odkazy na doporučení ECB/2004/16 se považují za odkazy na toto doporučení.

               3.

               Toto doporučení je určeno Central Statistics Office v Irsku a National Statistic Office na Maltě.

               4.

               Toto doporučení se použije ode dne 1. června 2014.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 9. prosince 2011.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Úř. věst. L 65, 3.3.2012, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 292, 30.11.2004, s. 21.


title: Doporučení Komise ze dne 23. listopadu 2011 k revizi cílů obsažených v plánech výkonnosti podle nařízení Komise (EU) č. 691/2010  Text s významem pro EHP

text:
               29.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/1

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 23. listopadu 2011
   k revizi cílů obsažených v plánech výkonnosti podle nařízení Komise (EU) č. 691/2010
   (Text s významem pro EHP)
   2011/C 348/01
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (1), a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Komise (EU) č. 691/2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení Komise (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb, stanoví, že členský(é) stát(y) přijme(ou) vnitrostátní plány výkonnosti nebo plány výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru, včetně závazných vnitrostátních cílů nebo cílů na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru zajišťujících soulad s výkonnostními cíli na úrovni Evropské unie. Rovněž stanoví, že Komise by měla posoudit soulad vnitrostátních cílů a cílů funkčních bloků vzdušného prostoru s výkonnostními cíli na úrovni Evropské unie.

               (2)

               Podle čl. 13 odst. 3 nařízení Komise (EU) č. 691/2010 může Komise rozhodnout o vydání doporučení pro dotčený členský stát (dotčené členské státy), aby přijal(y) revidované výkonnostní cíle.

               (3)

               V souladu s článkem 3 nařízení Komise (EU) č. 691/2010 jmenovala Komise dne 29. července 2010 orgán pro kontrolu výkonnosti, aby jí byl nápomocen v provádění systému sledování výkonnosti.

               (4)

               Pro stanovení vnitrostátních cílů nebo cílů funkčních bloků vzdušného prostoru byly rozhodnutím Komise 2011/121/EU (2) přijaty výkonnostní cíle na úrovni Evropské unie na léta 2012 až 2014. Tyto cíle se týkají klíčových oblastí životního prostředí, kapacity a nákladové efektivnosti. Během prvního referenčního období se však po členských státech nevyžaduje, aby stanovily závazné cíle v oblastech bezpečnosti a životního prostředí.

               (5)

               Členské státy informovaly o svých vnitrostátních plánech Komisi do 5. července 2011, včetně společně předloženého plánu Belgie a Lucemburska. Dánsko a Švédsko informovaly Komisi o plánu v rámci jejich funkčního bloku vzdušného prostoru (dánsko-švédský funkční blok vzdušného prostoru). Belgie, Francie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko a Švýcarsko informovaly Komisi o plánu svého funkčního bloku vzdušného prostoru (FABEC).

               (6)

               V červenci a srpnu 2011 pomáhal Komisi při posouzení vnitrostátních plánů výkonnosti a plánů výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru orgán pro kontrolu výkonnosti a dne 20. září 2011 Komisi dodal hodnotící zprávy.

               (7)

               Hodnotící zpráva orgánu pro kontrolu výkonnosti vzala v úvahu předpoklady uvedené v článku 3 rozhodnutí 2011/121/EU, informace veřejně dostupné nebo které má k dispozici Eurocontrol a rovněž informace poskytnuté členskými státy ve vnitrostátních plánech a plánech výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru.

               (8)

               S přihlédnutím k prvořadým cílům bezpečnosti vycházelo posouzení vnitrostátních plánů výkonnosti a plánů výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru a jejich cílů, které Komise provedla, z kritérií stanovených v příloze III nařízení (EU) č. 691/2010, zejména pokud jde o celkovou situaci každého jednotlivého členského státu v souladu s odst. 1 písm. b) uvedené přílohy. Posouzení zohledňuje nejen výkonnostní cíle požadované nařízením (EU) č. 691/2010, ale rovněž ostatní ukazatele výkonnosti nebo cíle, které mohou být obsaženy v plánech v důsledku iniciativ na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru.

               (9)

               Členské státy by měly přijmout revidované výkonnostní cíle na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru a vhodná opatření k dosažení těchto cílů postupem uvedeným v čl. 13 odst. 4 nařízení (EU) č. 691/2010.

               (10)

               Revize cílů kapacity by měla vzít v úvahu vazbu na manažera struktury vzdušného prostoru a podporu z jeho strany.

               (11)

               Podle čl. 13 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 (3) by členské státy měly vypočítat jednotkové sazby pro referenční období na základě vnitrostátního plánu výkonnosti nebo plánů výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru, včetně cílů nákladové efektivnosti stanovených v těchto plánech, do 1. listopadu 2011. Pokud budou cíle nákladové efektivnosti schváleny po 1. listopadu 2011, jednotkové sazby pro referenční období by měly být znovu přepočítány na základě konečných přijatých cílů nákladové efektivnosti.

               (12)

               Po zveřejnění hodnotící zprávy orgánu pro kontrolu výkonnosti řada členských států již naznačila svůj úmysl přijmout nezbytná opatření pro přijetí revidovaných výkonnostních cílů v souladu s názory Komise, jak jsou vyjádřeny v tomto doporučení.

               (13)

               Při posuzování revidovaných výkonnostních cílů postupem uvedeným v článku 14 nařízení (EU) č. 691/2010 se toto doporučení vhodným způsobem zohlední.

               (14)

               Komise uskutečnila konzultaci s členskými státy, na něž se vztahuje toto doporučení, v souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 691/2010.

               (15)

               Opatření stanovená tímto doporučením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Cílem tohoto doporučení je, aby členské státy s ohledem na posouzení provedená orgánem pro kontrolu výkonnosti a výsledky jednání uvedené v odstavci 5 přijaly jako nezbytné nebo vhodné revidované výkonnostní cíle na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru, aby byly v souladu s výkonnostními cíli na úrovni Evropské unie přijatými rozhodnutím 2011/121/EU na léta 2012 až 2014 (dále jen „referenční období“) a dostatečně k nim přispívaly.

               2.

               Na základě doporučení uvedených v hodnotící zprávě orgánu pro kontrolu výkonnosti se Komise domnívá, že:

                           a)

                           cíle kapacity stanovené Polskem, Rakouskem, Řeckem, Spojeným královstvím a Španělskem v jejich vnitrostátních plánech nejsou v souladu s cíli na úrovni Evropské unie a dostatečně k nim nepřispívají;

                           b)

                           cíl kapacity stanovený Belgií, Francií, Lucemburskem, Německem a Nizozemskem v plánu pro funkční blok vzdušného prostoru střední Evropa (FABEC) není v souladu s cíli na úrovni Evropské unie a dostatečně k nim nepřispívá;

                           c)

                           cíle nákladové efektivnosti stanovené Bulharskem, Českou republikou, Estonskem, Irskem, Německem, Španělskem (pro kontinentální oblast zpoplatnění traťových služeb), Finskem, Francií, Itálií, Kyprem, Lotyšskem, Maďarskem, Maltou, Portugalskem, Rakouskem, Rumunskem, Slovenskem, Slovinskem, Spojeným královstvím a Švédskem v jejich vnitrostátních plánech nejsou v souladu s cíli na úrovni Evropské unie a dostatečně k nim nepřispívají.

               3.

               Dotčené členské státy se vyzývají, aby v průběhu přijímání revidovaných výkonnostních cílů zajistily, že doporučení uvedená v hodnotící zprávě orgánu pro kontrolu výkonnosti budou vzata v úvahu.
               Zejména s ohledem na situaci v každém členském státě:

                           a)

                           Polsko, Rakousko, Řecko, Spojené království a Španělsko by měly zlepšit své cíle kapacity, kterých by měly dosáhnout nebo pod které by měly klesnout, do roku 2014, v souladu s těmito referenčními hodnotami (hodnotami vypočtenými Eurocontrolem a použitými v hodnotící zprávě kontroly výkonnosti):

                                       —

                                       Řecko: 0,26 minuty průměrného zpoždění při každém letu

                                       —

                                       Španělsko: 0,31 minuty průměrného zpoždění při každém letu

                                       —

                                       Polsko: 0,26 minuty průměrného zpoždění při každém letu

                                       —

                                       Rakousko: 0,23 minuty průměrného zpoždění při každém letu

                                       —

                                       Spojené království: 0,27 minuty průměrného zpoždění při každém letu

                           b)

                           Belgie, Francie, Lucembursko, Německo a Nizozemsko by měly zlepšit cíl kapacity v rámci FABEC, kterého by měly dosáhnout nebo pod který by měly klesnout do roku 2014, v souladu s referenční hodnotou 0,4 minuty průměrného zpoždění při každém letu;

                           c)

                           během referenčního období by členské státy uvedené v odst. 2 písm. c) měly využít všechny možnosti pro další zlepšení cílů nákladové efektivnosti ve vnitrostátních plánech výkonnosti nebo plánech výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru, zejména s ohledem na všeobecný vývoj, snižování kapitálových nákladů a nákladů na podporu (náklady jiné než na činné řídící letového provozu), zvýšení produktivity a racionalizaci investic v rámci vytváření funkčních bloků vzdušného prostoru;

                           d)

                           Česká republika, Estonsko, Finsko, Francie, Irsko, Malta, Německo, Rakousko, Slovensko, Spojené království a Španělsko by měly přezkoumat předpoklady, ze kterých vychází rizikové pojistné a následně návratnost vlastního kapitálu, a měly by poskytnout odůvodnění významného navýšení kapitálových nákladů;

                           e)

                           Bulharsko, Česká republika, Estonsko, Finsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko a Spojené království by měly přehodnotit velikost a potřebu investic nezbytných k dosažení výkonnostních cílů během referenčního období, přičemž vezmou v úvahu možnost jejich racionalizace v souvislosti s funkčními bloky vzdušného prostoru nebo regionální projekty.

               4.

               Kromě doporučení uvedených v odstavci 3:

                           a)

                           Členské státy se vyzývají, aby ve vnitrostátních plánech výkonnosti nebo plánech výkonnosti funkčních bloků vzdušného prostoru upřesnily příspěvek na investice v průběhu referenčního období a jeho dopad, výkonnostní cíle poskytnutím odkazů na obchodní případy a/nebo analýzy nákladů a přínosů a popisem jejich významu ve vztahu k evropskému hlavnímu plánu ULP, zejména pokud jde o zavedení prvního prováděcího balíčku (IP1). Tyto informace by měly být v souladu s údaji obsaženými v obchodních plánech poskytovatelů letových navigačních služeb, jak je uvedeno v příloze I oddíle 2.2 písm. b) nařízení Komise (ES) č. 2096/2005 (4).

                           b)

                           Členské státy se vyzývají, aby poskytly podklady a zdůvodnění stanovení nákladů, které nepodléhají kontrole v souladu s čl. 11a odst. 8 nařízení (ES) č. 1794/2006, s cílem usnadnit nezbytné úpravy na konci referenčního období.

                           c)

                           Členské státy funkčního bloku vzdušného prostoru ve spojení s orgánem pro kontrolu výkonnosti, které nepřijaly plán výkonnosti s cíli na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru, se vyzývají, aby Komisi informovaly o souhrnných výkonnostních cílech zdůrazňujících shodu na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru s výkonnostními cíli na úrovni Evropské unie, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 691/2010.

               5.

               Komise ve spojení s orgánem pro kontrolu výkonnosti má v úmyslu plnit toto doporučení prostřednictvím dvoustranných a/nebo vícestranných jednání s členskými státy.

               6.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 23. listopadu 2011.

            Za Komisi

         Siim KALLAS

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 48, 23.2.2011, s. 16.

      (3)  Úř. věst. L 341, 7.12.2006, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 335, 21.12.2005, s. 13.


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Irska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/26

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Irska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2017
   (2017/C 261/07)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Irsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Irsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Irsku pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jehož Irsko dosáhlo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění svých národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017.

               (4)

               Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Irsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Pro tyto nerovnováhy je charakteristický zejména velký objem vnějšího, veřejného a soukromého dluhu (jak domácností, tak nefinančních podniků), který zvyšuje zranitelnost Irska vůči negativním otřesům. Banky stále čelí vysokému podílu úvěrů v selhání, ale jsou dobře kapitalizovány a jejich ziskovost, ačkoli pořád nízká, se postupně zlepšuje. Ceny bydlení rostou, přičemž nabídka zůstává omezená. Objem dluhu nefinančních podniků se v průběhu roku 2015 snížil, ovšem dosud nedosáhl úrovně z konce roku 2014. Objem dluhu domácností v roce 2015 také klesl a veřejný dluh se stabilně zmenšuje. Záporná čistá investiční pozice Irska vůči zahraničí před rokem 2015 klesala rychlým tempem, ale pak se tento trend obrátil, částečně kvůli změně v důsledku revize národních účtů v roce 2015. Vnější udržitelnost domácího sektoru se však nezdá být ohrožena. Objem úvěrů v selhání se v průběhu roku 2016 snižoval, avšak koncem roku tempo snižování poněkud zpomalilo. Ceny nemovitostí v roce 2015 nadále rostly, ale k dnešnímu dni nevykazují žádné výrazné známky nadhodnocení. V posledních letech byla přijata politická opatření, jež mají řešit veškeré uvedené nerovnováhy, a to i v bankovním sektoru (lepší regulační rámec, opatření ke snížení vysokého podílu úvěrů v selhání). Vláda učinila několik důležitých opatření s cílem řešit nedostatek nabídky na trhu s bydlením, avšak účinek těchto opatření se projeví až po nějaké době.

               (5)

               Dne 13. dubna 2017 předložilo Irsko svůj národní program reforem na rok 2017 a dne 2. května 2017 svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (6)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (7)

               Na Irsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2017 vláda očekává mírné snížení celkového schodku na 0,4 % HDP v roce 2017 a následně jeho postupný pokles, přičemž v roce 2021 by mělo být dosaženo přebytku ve výši 1,0 % HDP. Střednědobý rozpočtový cíl – strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – má být splněn od roku 2018. Podle programu stability by měl v roce 2017 poměr veřejného dluhu k HDP klesnout na 72,9 % a poté dále klesat až na 65,2 % v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2018, nebyla zatím dostatečně upřesněna.

               (8)

               Rada dne 12. července 2016 Irsku doporučila, aby dosáhlo roční fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP s cílem dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017. Na základě prognózy Komise z jara 2017 existuje riziko významné odchylky od doporučené fiskální korekce v celém období 2016 a 2017.

               (9)

               S ohledem na jeho fiskální situaci a zejména na míru zadlužení se očekává, že v roce 2018 provede Irsko další korekci s cílem dosáhnout svého střednědobého rozpočtového cíle, jímž je strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se tato korekce promítá do požadavku, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí (5) v roce 2018 nepřesáhla 2,4 %. To odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Výdajové kritérium odráží úpravu zkreslení desetileté referenční míry potenciálního růstu, jež bylo způsobeno mimořádně vysokým růstem reálného HDP v roce 2015. V návaznosti na postup irských orgánů při výpočtech pro účely rozpočtu na rok 2017 použila Komise průměr míry potenciálního růstu v roce 2014 a 2016. Při nezměněné politice existuje riziko významné odchylky od tohoto požadavku v celém období 2017 a 2018. Zároveň se předpokládá, že Irsko v letech 2017 a 2018 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení. Celkově Rada zastává stanovisko, že pro dodržení Paktu o stabilitě a růstu budou nezbytná další opatření, zejména v roce 2017. S ohledem na stávající cyklické podmínky a zvýšená vnější rizika v Irsku by bylo obezřetnou reakcí využít neočekávaných příjmů k dalšímu snižování míry veřejného dluhu. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby posouzení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následné posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 řádně zohledňovalo cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Irska. V této souvislosti Rada konstatuje, že Komise má zejména s ohledem na cyklickou situaci v Irsku v úmyslu provést celkové posouzení v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97.

               (10)

               Přestože je hospodářské oživení výrazné a produkce má v následujících letech růst slušným tempem, perspektiva vývoje je nyní více nejistá, což vytváří rizika pro stále nestabilní veřejné finance. Proto je třeba usilovněji pracovat na zvýšení odolnosti příjmů vůči hospodářským fluktuacím a negativním otřesům. Za tímto účelem je třeba uspíšit návrh na vytvoření rezervy na horší časy a snížit závislost na vysoce koncentrovaných a nestabilních zdrojích příjmů. V podmínkách ekonomické volatility zlepšuje příjmovou stabilitu vyvážené složení různých daňových zdrojů a širší daňová základna. Úsilí o rozšíření daňové základny však bylo v posledních letech omezené a nedávná daňová opatření se zaměřila na snižování daní a daňové úlevy. Ohlášené systematické hodnocení nákladů a přínosů snížených sazeb DPH uplatňovaných na nejrůznější prodávané statky dosud nebylo provedeno. Za jeden ze zdrojů příjmů, jež nejvíce podporují růst, je považováno periodické zdanění nemovitostí. V roce 2014 však činily příjmy z nemovitých věcí v Irsku pouze 1,0 % HDP, přičemž průměr Unie je 1,6 %. Postupná indexace hodnoty nemovitostí by pomohla vyrovnat profil místní daně z nemovitostí, neboť by zabránila náhlému zvýšení daňové povinnosti, až budou nemovitosti v roce 2019 přeceněny. Rozdílné zdanění motorové nafty a benzinu pro účastníky silničního provozu je z hlediska životního prostředí neopodstatněné.

               (11)

               V minulosti se komplexní přezkumy výdajů zaměřovaly především na snížení veřejných výdajů s cílem splnit celkové fiskální cíle. Jen velmi málo se hodnotila efektivnost a účinnost výdajových programů, což v konečném důsledku oslabilo spolehlivost víceletých plánů v oblasti výdajů. Vhodně naplánovaný přezkum výdajů provedený podle společných zásad Euroskupiny by kontrolu výdajů zlepšil a mohl by uvolnit zdroje pro velmi potřebné veřejné investice, jež by podpořily růst. Tento přezkum výdajů by se měl zaměřit zejména na nákladovou efektivnost zdravotnictví. Ke zlepšení účinnosti tohoto odvětví učinilo Irsko několik důležitých opatření, jako je dohoda o snížení nákladů s farmaceutickým průmyslem, systém finančního řízení, elektronické zdravotnictví a financování podle činností. Lze však podniknout ještě více, například posílit úlohu primární zdravotní péče jako mechanismu předcházení nemocniční péči, aby se v Irsku ulevilo přetíženým nemocnicím. Kroky k zavedení jednoúrovňového všeobecného systému zdravotní péče jsou roztříštěné a celková vize chybí.

               (12)

               Problémem zůstává podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění, který by přinesl prospěch všem skupinám ve společnosti. V dubnu 2017 činila nezaměstnanost 6,4 %, což je pod průměrem Unie. Nízká intenzita práce mnoha domácností však vzbuzuje obavy, že někteří lidé zůstávají v situaci pokračujícího hospodářského oživení opomenuti. Mezi lety 2013 až 2015 se podíl osob žijících v domácnostech s nízkou nebo velmi nízkou intenzitou práce snížil o 15 %, přičemž celková míra nezaměstnanosti v tomtéž období klesla o 28 %. Díky systému sociálního zabezpečení se celkově daří omezovat chudobu a nerovnost a Irsko přijalo opatření ke stimulaci zaměstnanosti prostřednictvím degresivního vyplácení dávek a doplňkových plateb. Stále se však objevují překážky inkluzivního růstu. Rozdíly v míře zaměstnanosti osob s nízkou, střední a vysokou kvalifikací jsou jedny z nejvyšších v Unii. V některých oblastech se projevuje nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a nedostatky v oblasti dovedností, přičemž se nabízí jen málo příležitostí k rozšiřování dovedností či rekvalifikaci. Problémy na trhu práce a výzvy v sociální oblasti podtrhují důležitost integrovaného přístupu k odborné přípravě a význam aktivace trhu práce pro ty osoby, jež jsou od něj nejvíce vzdáleny. Nadále přetrvávají obavy ohledně kvality péče o děti, a to i pokud jde o dostupnost celodenních služeb. Čisté náklady na péči o dítě v Irsku vyjádřené jako procento ze mzdy patří k nejvyšším v Unii. Nedostupnost kvalitní celodenní péče o děti a její cena představují překážku pro účast žen na trhu práce a maří snahy o snížení dětské chudoby, jež sice o něco klesla, stále však převyšuje průměr Unie.

               (13)

               Aby se podpořil trvalý a vyvážený růst, měly by být řešeny potřeby v oblasti infrastruktury. Hospodářská krize vyvolala změny ve složení veřejných výdajů, které se odklánějí od investic a více směřují na běžné výdaje. Roky výrazně snížených veřejných investic měly negativní dopad na přiměřenost a kvalitu infrastruktury. Přesuny vládních výdajů mají dopad rovněž na podporu výzkumu, vývoje a inovací z veřejného rozpočtu, což by mohlo mít důsledky pro konkurenceschopnost malých a středních podniků. Pokud jde o podíl investic do veřejného výzkumu a vývoje vyjádřený jako procento HDP, nachází se Irsko na 25. místě v Unii. Nejzávažnější nedostatky vykazuje infrastruktura v oblasti dopravy, vodohospodářství a bydlení. Poptávka po novém bydlení v hlavních městských oblastech země v současné době výrazně převyšuje nabídku. Důsledkem je, že ceny obytných nemovitostí i nájemné neustále prudce stoupají, takže v nedávné době značně vzrostlo bezdomovectví a počet osob vyloučených z bydlení. V současnosti nic neukazuje na nadhodnocení, ale nebudou-li překážky omezující nabídku bydlení řešeny, mohly by vyvolat makroekonomická rizika. Výstavbu nového bydlení v potřebných oblastech by pomohl zajistit ucelený a včasný územní plán.

               (14)

               V irském hospodářství existuje rozdělení mezi ponejvíce malé a střední firmy v irském vlastnictví a velké nadnárodní společnosti působící v této zemi. Vazby mezi nadnárodními společnostmi a firmami v irském vlastnictví zůstávají omezené. Vývozní výkonnost a profil vývozu těchto dvou typů podniků se podstatně liší, přičemž rozdíl v jejich produktivitě se zvětšuje. Firmy v irském vlastnictví mají slabší profil vývozu než nadnárodní společnosti usazené v Irsku. Ve vývozu se tyto firmy silně soustředí na určitá odvětví a cílové země, což zvyšuje jejich zranitelnost vůči otřesům. V situaci, kdy by diverzifikace vývozu a vývozních destinací pomohla stabilizovat výkonnost irských firem, by investice do inovací podpořily jejich produktivitu a vývozní potenciál. Výdaje na veřejný výzkum a vývoj jsou stále nízké. Plné provedení opatření na posílení veřejného výzkumu a vývoje, zejména opatření na podporu inovační kapacity malých a středních podniků, je podmíněno návratem k trendu nepřetržitých investic. Ke stimulaci inovací v malých a středních podnicích by se inovační politiky mohly více orientovat na přímější formy financování. Stát při podpoře podnikového výzkumu a vývoje stále častěji využívá daňových dobropisů na výzkum a vývoj. Cílenější kombinace politik s přímějším financováním by dokázala lépe reagovat na potřeby mladých irských inovativních firem i využít příležitostí, jež plynou z velké investiční síly nadnárodních společností. Zjednodušil by se tak přístup ke globálním hodnotovým řetězcům a urychlilo přelévání znalostí.

               (15)

               V prostředí zvýšené vnější nejistoty je pro zajištění stability finančního sektoru důležité pokračovat ve snižování objemu úvěrů v selhání. Ačkoli byl v tomto směru učiněn pokrok, vysoký podíl úvěrů v selhání stále nepříznivě ovlivňuje ziskovost bank a pro domácnosti a firmy představuje překážku plného hospodářského oživení. Domácnosti a domácí firmy pokračují ve snižování své zadluženosti; ta však zůstává jednou z nejvyšších v Unii (276,8 % HDP v září 2016). Vysoký podnikový dluh může firmám bránit v tom, aby si půjčovaly na investice, což na druhé straně také omezuje schopnost bank zlepšovat ziskovost.

               (16)

               Podle Irské centrální banky činil v září 2016 průměrný podíl úvěrů v selhání držených domácími irskými bankami 14,2 %. To výrazně převyšuje průměr Unie ve výši 5,3 %. Objem úvěrů v selhání držených domácími irskými bankami poklesl v září 2016 meziročně o 12,7 miliard eur, tedy o 32,7 %. Tempo řešení nesplácených úvěrů poněkud zpomalilo, protože zbývající nedoplatky s dlouhým prodlením je také nejobtížnější restrukturalizovat. Tento proces nesmí ztratit dynamiku: restrukturalizace nesplácených úvěrů by měla být dlouhodobě udržitelná a je třeba zvážit různé formy snižování dluhu. Na konci září 2016 bylo v prodlení 14 % hypoték, přičemž úvěry ve více než dvouletém prodlení představovaly přibližně 70 % celkové hodnoty hypotečních úvěrů, které jsou v prodlení déle než 90 dní. Problematickými oblastmi zůstávají rovněž úvěry na komerční nemovitosti držené domácími bankami a podnikatelské úvěry, kde podíl úvěrů v selhání činil v září 2016 32,6 %, resp. 11,8 %. Stále jsou málo využívána úpadková řízení fyzických osob a podniků, tzv. examinership (soudní ochrana pro podniky v obtížích podle irského práva) a mimosoudní ujednání zaměřená na obnovu životaschopnosti domácností a podniků a k využívání těchto prostředků je třeba lépe motivovat. Po opakovaných průtazích by měl do závěrečné fáze svého zavedení vstoupit centrální úvěrový registr. Jeho dokončení by mělo být prioritou, neboť bude sloužit jako základ pro odpovídající hodnocení úvěrového rizika u příjemce úvěru a zajistí obezřetné úvěrování v budoucnu.

               (17)

               Koncem roku 2016 začal být prováděn zákon o regulaci právních služeb z roku 2015 (dále jen „zákon z roku 2015“). Úplné provedení zákona z roku 2015 bude klíčové pro snahu Irska zvýšit konkurenci v tomto odvětví, neboť umožní přímý přístup advokátů k povolání, jakož i vytváření skupin společností víceoborového charakteru a využívání alternativních obchodních modelů známých z jiných členských států. Nezávislé právní služby jsou nutné pro všechna odvětví hospodářství a jejich cena ovlivňuje irskou konkurenceschopnost. Je proto zásadně důležité, aby při provádění zákona z roku 2015 byla po veřejných konzultacích zavedena ustanovení k posílení hospodářské soutěže a snižování nákladů, nebo aby byla začleněna do předpisů vydávaných orgánem pro regulaci právních služeb s cílem zlepšit konkurenceschopnost a snížit náklady.

               (18)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Irska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Finsku pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Irsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Irsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (20)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem na rok 2017 a program stability z roku 2017. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 3,

         DOPORUČUJE Irsku v období 2017–2018:

               1.

               Vynakládat v roce 2018 značné fiskální úsilí v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. Využít všechny neplánované příjmy plynoucí z dobrých hospodářských a finančních podmínek, včetně výnosů z prodeje aktiv, k rychlejšímu snižování míry veřejného zadlužení. Snížit množství a rozsah daňových výdajů a rozšířit daňovou základnu.

               2.

               Lépe zacílit veřejné výdaje s důrazem na veřejné investice do dopravy, vodohospodářství a inovací, zejména na podporu malých a středních podniků. Posílit sociální infrastrukturu včetně sociálního bydlení a kvalitní péče o děti; vypracovat integrovaný soubor aktivačních politik s cílem zlepšit šanci osob s nízkou kvalifikací na nalezení zaměstnání a řešit nízkou intenzitu práce domácností.

               3.

               Podporovat pokračující a trvalejší snižování podílu úvěrů v selhání prostřednictvím strategií pro jejich likvidaci, které zahrnují odpisy pro životaschopné podniky a domácnosti, se zvláštním důrazem na řešení dlouhodobě nesplácených úvěrů.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Irskem financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.