title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Litvy na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/69

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Litvy na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2016
   (2016/C 299/17)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Litva není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise rovněž přijala doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Litva by jako země, jejíž měnou je euro, měla vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Litvě. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)

               Dne 29. dubna 2016 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Ve svém programu stability z roku 2016 Litva požádala o dočasnou odchylku ve výši 0,6 % HDP od požadované korekce směrem k dosažení střednědobého cíle v roce 2017, aby byly zohledněny rozsáhlé strukturální reformy, jež by měly mít pozitivní dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Dokud však nebude dosaženo konečné dohody, přetrvává ve vztahu k souboru reformních opatření a jejich provádění nejistota. Litva má dostatečné fiskální rezervy, aby mohla využít dočasné odchylky, avšak zdá se, že nesplňuje kritérium způsobilosti týkající se provádění reformy, aby mohla využít ustanovení o strukturálních reformách. Navíc v současné době není možné posoudit věrohodnost dopadu reformy odhadovaného vládou. Z tohoto důvodu nebyl dopad těchto reforem v požadované korekci k dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro rok 2017 dosud zohledněn.

               (6)

               Na Litvu se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2016 vláda plánuje zlepšení celkového salda ze schodku ve výši 0,8 % HDP v roce 2016 na přebytek ve výši 0,9 % HDP v roce 2019. (Přepočtené (5)) strukturální saldo by v roce 2016 i potom mělo zůstat nad střednědobým rozpočtovým cílem, jímž je strukturální schodek ve výši 1 % HDP. Postup korekce zahrnuje systémovou důchodovou reformou v roce 2016, avšak neodráží plánovanou strukturální reformu roce 2017. V programu stability se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP klesne z 39,9 % HDP v roce 2016 na 35,7 % HDP v roce 2019. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření potřebná k podpoření plánovaných cílových schodků od roku 2018 však nebyla v dostatečné míře specifikována. Na základě prognózy Komise z jara 2016 dosáhne strukturální saldo -1,2 % HDP v roce 2016, což lze považovat za přiblížení se střednědobému rozpočtovému cíli, a v roce 2017 dosáhne -0,8 % HDP, což je nad střednědobým rozpočtovým cílem. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Litva by měla ustanovení Paktu o stabilitě a růstu víceméně dodržet.

               (7)

               Snížení podílu obyvatel v produktivním věku způsobené stárnutím, špatným zdravotním stavem populace a vysokou čistou mírou emigrace může poškodit růstový potenciál Litvy a v konečném důsledku její budoucí rozvrh konvergence, přičemž ohrožuje udržitelnost jejího důchodového systému a systému dlouhodobé péče. Odhaduje se, že do roku 2030 vznikne kumulativní ztráta ve výši 35 % obyvatelstva v produktivním věku. Pokud tento trend nebude zvrácen, ohrozí dostupnost vhodných zdrojů pracovní síly, udržitelnost dlouhodobého hospodářského růstu a systémů sociálního zabezpečení, zejména důchodového systému.

               (8)

               Stávající demografické trendy zdůrazňují potřebu provést v Litvě komplexní penzijní reformu, která bude řešit střednědobá rizika udržitelnosti a přiměřenosti stávajícího důchodového systému. Litva má v Unii jednu z nejvyšších měr chudoby mezi staršími osobami. V současné době však neexistuje mechanismus indexace pro státem poskytované důchody a výdaje na důchody ze sociálního pojištění jsou relativně nízké. Parlament dosud nepřijal vládou předložený návrh zákona na zavedení mechanismu indexace, navázání věku odchodu do důchodu na změny ve střední délce života po roce 2026 a zlepšení způsobu financování hlavní části penzí ze sociálního pojištění.

               (9)

               Zdravotní stav populace v Litvě je jeden z nejhorších v Evropské unii. Zejména úmrtnost populace ve věku 20 až 64 let je nejvyšší v Unii, což má významný dopad na potenciálně dostupnou pracovní sílu a produktivitu práce. Mezi nedostatky systému zdravotní péče patří nadměrné využívání nemocniční péče a nízké výdaje na prevenci a veřejné zdraví. Je nutné řešit negativní demografický vývoj.

               (10)

               Je důležité, aby Litva posílila investice do lidského kapitálu, aby zabránila některým negativním účinkům úbytku populace v produktivním věku a podpořila přechod Litvy k ekonomice s vyšší přidanou hodnotou. Ačkoli vzrostla úroveň dosaženého vzdělání, poměr žáků s nedostatečnými základními dovednostmi je vysoký. Je třeba vynaložit úsilí za účelem zajištění vysoce kvalitní výuky, což má zásadní význam pro řešení slabých výsledků a nedostatků ve vzdělávání. Dále existují nedostatky v kvalitě výuky ve vysokoškolském vzdělávání a jeho schopnosti podporovat inovace. Trvale nízká úroveň účasti dospělých na vzdělávání narušuje úsilí o zlepšení kvality lidského kapitálu a zvýšení produktivity. V některých odvětvích ekonomiky je patrný počínající nedostatek určitých dovedností. Očekává se, že v budoucnu se tento nedostatek dovedností stane ještě naléhavější. Silný růst mezd a zpomalení růstu produktivity mohou oslabit nákladovou konkurenceschopnost. Z tohoto důvodu je důležité zlepšit relevanci vzdělávání z hlediska trhu práce, zefektivnit strukturu a financování systému vzdělávání, rozvíjet celoživotní učení a zlepšit zaměření a účinnost aktivních politik na trhu práce. Litva přijala opatření ke zlepšení svých aktivních politik na trhu práce a dalších služeb na podporu žadatelů o zaměstnání, avšak stále existuje prostor pro lepší zacílení na specifické skupiny, zejména dlouhodobě nezaměstnané a osoby, jež nemají nezbytné dovednosti. Výdaje na účinná opatření aktivní politiky na trhu práce zůstávají omezené a sítě sociálního zabezpečení v Litvě jsou slabé. Přibližně 27 % litevské populace je ohroženo chudobou nebo sociálním vyloučením a platová nerovnost je jedna z nejvyšších v Unii. Vláda plánuje zlepšit rozsah a přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a sociální pomoci, avšak příslušné právní předpisy nebyly dosud přijaty.

               (11)

               V parlamentu je nyní projednávána komplexní revize zákoníku práce a sociálního modelu. Záměrem je zvýšit flexibilitu vztahů na trhu práce a poskytnout více jistoty, avšak je nutné přijmout příslušné právní předpisy. Důležité je zapojení sociálních partnerů do provádění reformy a rozsáhlejší sociální dialog.

               (12)

               Od vypuknutí ekonomické krize dochází k pomalému oživování investic, které bude v nadcházejících letech podpořeno strukturálními a investičními fondy EU. Nicméně k přijímání a využívání nových technologií nedocházelo v celé ekonomice a inovace jsou nízké, což brání růstu produktivity. Soukromé investice do výzkumu a inovací jsou rovněž nízké, patrně z důvodu nedostatečných pobídek pro výzkum a inovace v podnicích a pro spolupráci mezi veřejným a soukromým sektorem. Posílení soukromých investic by mohlo zmírnit rizika související se závislostí litevských veřejných investic do výzkumu a inovací na strukturálních a investičních fondech EU. Systém terciárního vzdělávání vykazuje nedostatky v kvalitě a ve výsledcích inovací a omezený stupeň spolupráce se zahraničními univerzitami a výzkumnými středisky. Systém výzkumu a inovací je roztříštěný a vyznačuje se překrýváním a duplicitou. To Litvě brání v dosažení kritického objemu kapacity v oblasti výzkumu a vývoje potřebné ke zvýšení inovativních znalostí. Je třeba zvýšit pobídky pro inovace a spolupráci mezi akademickou obcí a podnikatelskou sférou, mimo jiné rozvojem lidského kapitálu a investicemi do něj, což by mohlo zvýšit míru přenosu technologií do reálné ekonomiky. Zlepšení omezené kapacity litevských podniků k využívání externích znalostí a jejich používání k obchodním účelům by zvýšilo úroveň inovací.

               (13)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (14)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

         DOPORUČUJE Litvě v období 2016–2017:

               1.

               Zajistit, aby se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016 a 2017 omezila na rezervu spojenou se systémovou důchodovou reformou. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunutím daňové zátěže na jiné zdroje, které méně omezují růst, a zlepšit dodržování daňových předpisů, zejména v oblasti DPH.

               2.

               Posílit investice do lidského kapitálu a řešit nedostatek dovedností zlepšením relevance vzdělávání z hlediska trhu práce, zvýšením kvality výuky a vzděláváním dospělých. Rozšířit dosah a účinnost aktivních politik na trhu práce. Posílit úlohu mechanismů sociálního dialogu. Zlepšit výkonnost systému zdravotní péče posílením ambulantní péče, prevence chorob a podporou zdraví. Zlepšit rozsah a přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a sociální pomoci.

               3.

               Přijmout opatření na posílení produktivity a zlepšit přijímání a využívání nových technologií v celé ekonomice. Zlepšit koordinaci inovačních politik a podporovat soukromé investice, mimo jiné rozvojem alternativních způsobů financování.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Jedná se o strukturální saldo přepočtené Komisí podle společně dohodnuté metodiky na základě informací obsažených v programu stability.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


Důležité právní upozornění

|

52007SC0066

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Francie na období 2006–2010  /* SEK/2007/0066 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.1.2007SEK(2007) 66 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Francie na období 2006–2010(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTIPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi programy stability a konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají /aktualizované/ programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají /aktualizované/ konvergenční programy). První program stability Francie byl předložen v lednu 1999. V souladu s výše uvedeným nařízením k němu Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vydala dne 15. března 1999 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.VÝCHODISKA PRO HODNOCENÍ AKTUALIZOVANÉHO PROGRAMUKomise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Francie předloženou 6. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci.Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability)3.  vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíZkušenosti z minulých deseti let ukazují, že se hospodářský cyklus Francie pohybuje plně v souladu s eurozónou a vykazuje obdobnou úroveň růstu. Průměrná míra nezaměstnanosti ve Francii však v posledních deseti letech dosáhla 10 %, což je o jeden procentní bod více než průměrná míra nezaměstnanosti v eurozóně. Navzdory současnému klesajícímu trendu z 12,1 % v roce 1997 na méně než 9 % je stále poměrně vysoká. Celkem solidní růst francouzského hospodářství lze připsat především domácí poptávce, a zejména soukromé spotřebě i zvláště příznivému vývoji kupní síly domácností. Strana poptávky hospodářství využívala vlivů příznivé konfigurace politik, což ovšem mělo za následek značnou fiskální nerovnováhu. Pomocí konsolidačních opatření prováděných od roku 2004 se v roce 2005 snížil schodek pod 3 % referenční hodnoty stanovené ve Smlouvě, což v lednu 2007 vedlo ke zrušení postupu při nadměrném schodku. Jsou však nutná další konsolidační opatření jak ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, tak k vytvoření rozpočtového přebytku pro případ hospodářského poklesu. Pokud by se nízká zaměstnanost starších pracovníků zvýšila více, než se v současné době očekává, zlepšil by se růst HDP a snížil tlak na veřejné finance. Úkoly francouzského hospodářství se tedy týkají udržitelnosti a účinnosti.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 24. března 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005–2009, ve kterém „uvítala, že prioritou francouzského programu stability je snížení dluhu, zjišťuje však, že dosažení rozpočtových cílů a dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí je spojené s určitými riziky“. Rada vyzvala Francii, aby „uskutečnila nutné strukturální změny s cílem důvěryhodně a udržitelně stlačit schodek veřejných financí v roce 2006 pod hranici 3 % HDP; přijala opatření potřebná k zajištění plánované fiskální konsolidace směrem k střednědobému cíli a zlepšení dlouhodobé udržitelnosti; posílila sledování a vynucování pravidel čerpání definovaných pro subsektory veřejné správy a tím zajistila dodržování ambiciózních víceletých horních limitů výdajů.“Vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Zpráva o provádění národního programu reforem Francie, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 5. října 2006. Francouzský národní program reforem uvádí jako priority: vytvoření nezbytných předpokladů pro silný hospodářský růst, snížení nezaměstnanosti, zvýšení zaměstnanosti a budování ekonomiky založené na znalostech.Komise ve svém vyhodnocení tohoto programu (vyhodnocení bylo přijato jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006 [2] ) uvedla, že Francie při provádění svého národního programu reforem dosáhla pokroku. V kontextu příznivého makroekonomického vývoje Francie pokračovala ve svých snahách o rozpočtovou konsolidaci a zároveň se snaží zvýšit svůj potenciální růst, zejména prostřednictvím nových závazků v oblasti výzkumu a inovace. Pokrok na trhu práce je stále slabý.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[3] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Francie na období 2006–2010RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:4.  Dne [27. února 2007] Rada prostudovala aktualizovaný program stability Francie na období od roku 2006 do roku 2010.5.  Program obsahuje dva různé scénáře makroekonomických a rozpočtových odhadů: „pomalý scénář“ a „příznivý scénář“. Pro účely posouzení rozpočtových odhadů se za referenční scénář považuje „pomalý“ scénář, který odpovídá prognózám útvarů Komise z podzimu 2006. Na základě posouzení informací, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na věrohodných předpokladech, ačkoliv jsou tyto pro rok 2006 poněkud nadhodnocené. Scénář předpokládá, že reálný HDP poroste v programovém období o 2,25 % ročně. Inflace předpokládaná v programu se rovněž jeví reálně.6.  V prognóze útvarů Komise z podzimu 2006 se odhaduje pro rok 2006 celkový schodek veřejných financí ve výši 2,7 % HDP oproti cíli 2,9 % HDP stanovenému v předcházející aktualizaci programu stability (a výslednému schodku ve výši 2,9 % HDP v roce 2005). Ačkoli se předpoklad růstu HDP v současné aktualizaci oproti předcházející nezměnil a zůstává v rozmezí 2 % až 2,5 %, složení růstu v současné aktualizaci obsahuje vyšší podíl daní, neboť vychází z vyšší soukromé spotřeby. Očekávané zlepšení ve schodku je podloženo a) urychlením růstu HDP (z 1,2 % na cca 2 %), což zvýší příjmy (cca 5 miliard EUR, tj. 0,3 procentního bodu HDP), a b) zpomalením výdajů.7.  Program je součástí zastřešující strategie „národního závazku ke snížení dluhu“ a je francouzskými orgány předkládán jako víceletý program pro snížení dluhu s cílem dosáhnout do roku 2010 nulového schodku a míry zadlužení pod 60 % HDP. Předpokládá trvalé snižování schodku soustředěné zejména na pozdější programové období od 2,7 % HDP v roce 2006 (2,5 % v roce 2007) na 0 % v roce 2010, což je snížení celkem o 2,7 procentního bodu HDP. Primární schodek ve výši 0,1 % HDP v roce 2006 se má od roku 2007 změnit v přebytek a do roku 2010 dosáhnout hodnoty 2,5 % HDP. Plánovaná rozpočtová konsolidace se soustředí na výdaje: je založena na víceletých cílech pro zvyšování celkových veřejných výdajů, které v daném období předpokládají snížení poměru (primárních) výdajů k HDP o téměř 3 procentní body HDP. Ve srovnání s předchozím programem nová aktualizace ve velké míře potvrzuje plánované fiskální úpravy na pozadí téměř nezměněného makroekonomického scénáře.8.  Strukturální saldo (tj. saldo očištěné o cyklické vlivy a bez jednorázových a jiných prozatímních opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky předpokládá do konce programového období (2010) změnu schodku ve výši 2,25 % HDP v roce 2006 v přebytek ve výši cca 0,25 %. Stejně jako v předcházející aktualizaci programu stability je střednědobým cílem odvozeným z programu strukturálně vyrovnaný rozpočet, kterého má být podle programu dosaženo do roku 2010. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,25 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečného odstupu od výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl se nachází v rozpětí, které pro eurozónu a členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a kodex chování, a přiměřeně odráží míru zadlužení a dlouhodobý průměrný růst potenciálního produktu.9.  Zdá se, že rizika spojená s rozpočtovými odhady uvedenými v programu jsou krátkodobě víceméně vyrovnaná (do roku 2008), avšak rozpočtové výsledky by mohly být v pozdějších letech horší, než se v programu předpokládá. Krátkodobě úprava spoléhá především na silnější kontrolu výdajů na úrovni státu, která je podpořena postupným prováděním nového ústavního zákona o rozpočtových zákonech[6], a výsledky modernizace auditů a je přijatelná, ačkoli jsou trendy výdajů místních orgánů rizikovým faktorem. Pokud jde o pozdější roky, vyvolává přísná plánovaná úprava pochybnosti, zda bude zcela naplněna. Navzdory dobrému pokroku na úrovni státu při dodržování výdajového rámce vyžadují plánovaná drastická omezení další reformy, které v programu ještě nejsou obsaženy. Obecněji výsledky při dodržování celkových limitů veřejných výdajů, které jsou zásadním prvkem francouzské strategie rozpočtové konsolidace, spolu s nedostatkem donucovacích mechanismů a chybějícími výdajovými pravidly pro některé subsektory, zejména pro místní orgány, vedou k tomu, že jsou rizika spíše negativní.10.  Vzhledem k posouzení rizik nemusí být rozpočtová strategie uvedená v programu dostatečná pro dosažení střednědobého cíle do roku 2010, jak se v programu předpokládá. Zdá se ovšem, že ke konci programového období, nejpravděpodobněji od roku 2009, bude zajištěn bezpečný odstup od překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech. S výjimkou roku 2007 odpovídá tempo úpravy, pokud jde o střednědobý cíl stanovený programem, zcela Paktu o stabilitě a růstu, který stanoví jako orientační cíl roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech systému ERM II na 0,5 % HDP a zároveň stanoví, že by v hospodářsky příznivém období náprava měla být větší a naopak v hospodářsky nepříznivém období menší. Ačkoli Francie teprve nedávno napravila svůj nadměrný schodek, plánovaná úprava na rok 2007 byla omezena na 0,3 procentního bodu HDP, přestože hospodářská situace nemůže být považována za „nepříznivou“ a daňová elasticida dokonce svědčí o „příznivé“situaci.11.  Odhaduje se, že hrubé veřejné zadlužení dosáhlo v roce 2006 výše 64,6 % HDP, což je více než referenční hodnota podle Smlouvy, jež činí 60 % HDP. Program předpokládá snížení míry dluhu k HDP o 6,5 procentního bodu během programového období. Vývoj míry zadlužení by se mohl v pozdějších letech programu zhoršit 1) z důvodu výše uvedených rizik spojených s rozpočtovými cíli a 2) z důvodu nejistoty ohledně prodeje nestrategického majetku, který má tendenci být větší než historický průměr. Přes tato rizika se zdá, že se během programového období míra zadlužení dostatečně snižuje a přibližuje referenční hodnotě.12.  Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet je ve Francii nižší než průměr v EU, přičemž výdaje na důchody rostou díky již přijatým důchodovým reformám poněkud pomaleji, než v mnoha dalších zemích. Navzdory zlepšení oproti roku 2005 představuje původní stav rozpočtu stále ještě riziko pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, a to i tedy, nebude-li se brát dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet v úvahu. Současná úroveň hrubé zadluženosti navíc zůstává nad referenční hodnotou stanovenou ve Smlouvě. Další rozpočtová konsolidace by přispěla ke snížení rizik pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, které by rovněž pomohlo zachování a případné posílení výhod důchodové reformy. Zdá se, že udržitelnost veřejných financí ve Francii je vystavena střednímu riziku.13.  Program stability obsahuje kvalitativní posouzení celkového dopadu francouzského národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé finanční strategie. Ačkoliv neposkytuje systematické informace o přímých rozpočtových nákladech nebo úsporách plynoucích z hlavních reforem předpokládaných v národním programu reforem, zdá se, že jeho rozpočtové odhady berou v úvahu dopady opatření popsaných v národním programu reforem na veřejné finance. Zdá se, že opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá program stability, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci národního programu reforem.14.  Rozpočtová strategie v programu je vcelku v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008.15.  Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky jak u požadovaných, tak u nepovinných údajů[7].Celkově lze tedy dospět k závěru, že prioritou programu po nápravě nadměrného schodku a v kontextu silného růstu na straně příjmů je snižování zadlužení a že program předpokládá pokrok při plnění střednědobého cíle prostřednictvím úprav v oblasti výdajů v pozdějších letech programového období. S plněním rozpočtových cílů jsou spojena rizika, zejména v pozdějších letech.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení by Francie měla:(i) využít vyhlídek silného růstu a kladného zásadního dopadu neočekávaně dobrého výsledku za rok 2006 k úpravám vedoucím k dosažení střednědobého cíle, zejména v roce 2007, s ohledem na splnění střednědobého cíle do konce programového období, a tím snížit míru zadluženosti a zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí;(ii) posílit sledování a vynucování pravidel čerpání definovaných pro všechny subsektory veřejné správy, a tím zajistit dodržování ambiciózních víceletých horních limitů výdajů.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reálný HDP (změna v %) | SP pros. 2006 | 1.2 | 2.0-2.5 | 2.0-2.5 | 2 ¼ | 2 ¼ | 2 ¼ |KOM list. 2006 | 1,2 | 2,2 | 2,3 | 2,1 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 2006 | 1,5-2,0 | 2,0-2,5 | 2 ¼ | 2 ¼ | 2 ¼ | neuvedeno |Inflace podle HISC (%) | SP pros. 2006 | 1,9 | 2,0 | 1,9 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ |KOM list. 2006 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,9 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 2006 | 1,9 | 1,8 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ | neuvedeno |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | SP pros. 20061 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 | -0,3 |KOM list. 20065 | -0,8 | -0,8 | -0,7 | -0,9 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 20061 | -0,5 | -0,4 | -0,6 | -0,8 | -0,9 | neuvedeno |Saldo veřejných financí (v % HDP) | SP pros. 2006 | -2,9 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,9 | 0,0 |KOM list. 2006 | -2,9 | -2,7 | -2,6 | -2,2 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 2006 | -3,0 | -2,9 | -2,6 | -1,9 | -1,0 | neuvedeno |Primární saldo (v % HDP) | SP pros. 2006 | -0,2 | -0,1 | 0,1 | 0,7 | 1,7 | 2,5 |KOM list. 2006 | -0,2 | -0,1 | 0,0 | 0,4 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 2006 | -0,3 | -0,3 | 0,0 | 0,6 | 1,6 | neuvedeno |Saldo očištěné o cyklické vlivy (v % HDP) | SP pros. 20061 | -2,5 | -2,4 | -2,2 | -1,6 | -0,7 | 0,2 |KOM list. 2006 | -2,5 | -2,3 | -2,3 | -1,8 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 20061 | -2,8 | -2,7 | -2,3 | -1,5 | -0,6 | neuvedeno |Strukturální saldo2 (v % HDP) | SP pros. 20063 | -3,0 | -2,5 | -2,2 | -1,6 | -0,7 | 0,2 |KOM list. 20064 | -3,1 | -2,6 | -2,3 | -1,8 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 2006 | -3,3 | -2,9 | -2,3 | -1,5 | -0,6 | neuvedeno |Hrubý státní dluh (v % HDP) | SP pros. 2006 | 66,6 | 64,6 | 63,6 | 62,6 | 60,7 | 58,0 |KOM list. 2006 | 66,6 | 64,7 | 63,9 | 63,3 | neuvedeno | neuvedeno |SP leden 2006 | 65,8 | 66,0 | 65,6 | 64,6 | 62,8 | neuvedeno |Poznámky: |1 Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. |2 Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných prozatímních opatření. |3 Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z programu (0,5 % HDP v roce 2005 a 0,1 % v roce 2006; 0 % v dalších letech, všechna snižující schodek). |4 Jednorázová a jiná prozatímní opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006 (0,6 % HDP v roce 2005 a 0,2 % v roce 2006; 0 % v dalších letech, všechna snižující schodek). |5 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 2,0 %, 2,2 %, 2,2 % a 2,3 %. |Zdroj: |Program stability (SP); Hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM). výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu – Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574 v konečném znění a Evropská komise, Generální ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti (2006), „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č.4/2006.[4] „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení pro hospodářství a finance dne 11. října 2005.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Nový ústavní zákon o rozpočtových zákonech (LOLF), který byl poprvé proveden v roce 2006, má dosáhnout větší transparentnosti a účinnosti v řízení veřejných výdajů.[7] Chybí zejména údaje o kolektivní spotřebě a krátkodobých a dlouhodobých úrokových sazbách (na roky 2008 až 2010).


title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na období 2012–2015

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/5

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Belgie na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na období 2012–2015
   2012/C 219/02
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. prosince 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Belgie na rok 2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2011–2014.

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 1. prosince 2011 přijala Rada závěry, které vyzývají Výbor pro sociální ochranu, aby ve spolupráci s Výborem pro zaměstnanost a dalšími výbory předložil své názory na opatření doporučená v rámci politického cyklu Evropa 2020. Tyto názory jsou součástí stanoviska Výboru pro zaměstnanost.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (7)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (9)

               Dne 30. dubna 2012 předložila Belgie svůj program stability na období 2012–2015 a svůj národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně. Komise rovněž v hloubkovém přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 posoudila, zda je Belgie postižena makroekonomickou nerovnováhou. Komise ve svém hloubkovém přezkumu dospěla k závěru, že Belgie se potýká s vnější nerovnováhou, která však není nadměrná.

               (10)

               Na základě hodnocení programu stability podle nařízení Rady (ES) č. 1466/došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický pro roky 2012 a 2013 a optimistický pro roky 2014 a 2015, neboť počítá s podstatně vyšším růstem HDP než poslední odhady potenciálního růstu vyplývající z prognózy útvarů Komise z jara 2012. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability je snížit schodek pod 3 % HDP (z 3,7 % HDP v roce 2011 na 2,8 % HDP) v roce 2012 a na nulu v roce 2015. Program stability potvrzuje dřívější střednědobý rozpočtový cíl, jímž je přebytek 0,5 % HDP ve strukturálním vyjádření, což adekvátně odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Celkový schodek plánovaný na rok 2012 je v souladu s lhůtou, kterou Rada stanovila pro nápravu nadměrného schodku, a plánované fiskální úsilí je v souladu s doporučením Rady vydaným v rámci postupu při nadměrném schodku udržet minimální průměrné roční úsilí na ¾ % HDP ve strukturálním vyjádření. Plánovaná míra růstu veřejných výdajů je, s přihlédnutím k diskrečním opatřením na straně příjmů, v období 2013 až 2015 v souladu s výdajovým kritériem stanoveným v Paktu o stabilitě a růstu, v roce 2012 tomu tak však není. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda (5) počítá program stability se zlepšením strukturálního salda o 1,1 % HDP v roce 2012 a v průměru o 0,8 % HDP v období 2013–2015.
               Rizika však plynou ze skutečnosti, že dosud nebyla upřesněna dodatečná opatření, která mají být přijímána od roku 2013, a že makroekonomický scénář od roku 2014 je příliš optimistický. Podle programu stability by se měl veřejný dluh, který v roce 2011 činil 98,0 % HDP, což je výrazně nad limitem 60 %, stabilizovat a do roku 2015 klesnout na 92,3 %, což by naznačovalo dostatečný pokrok směrem ke snižování dluhu na úroveň stanovenou v Paktu o stabilitě a růstu.
               Kromě toho existují mimořádně významná implicitní pasiva vyplývající ze záruk poskytnutých finančnímu sektoru je. Na pravidlech založený víceletý rámec veřejné správy by bylo možné zejména v oblasti výdajů zlepšit donucovacími mechanismy nebo závazky belgických regionů a společenství, jakož i místních správ, ohledně dodržování cílů, které byly pro jejich schodky stanoveny.

               (11)

               Ke snížení vysokého veřejného dluhu by se měla přijmout opatření na vyřešení problematiky výdajů souvisejících se stárnutím populace a mělo by se dosáhnout strukturálního snížení schodku. Nová federální vláda v prosinci 2011 schválila reformu belgického systému důchodového zabezpečení. Aby se věk odchodu do důchodu reálně zvýšil, je nutné zahájené reformy systému skutečně provádět a kontrolovat. Je také naprosto nezbytné podpořit reformu důchodového systému opatřeními, která podněcují aktivní stárnutí a delší pracovní kariéru, přičemž k dosažení uvedeného cíle by přispěly i další reformy, například vytvoření vazby mezi zákonem stanoveným věkem pro odchod do důchodu a průměrnou délkou života.

               (12)

               Belgický finanční systém se ještě musí vyrovnat s řadou velkých výzev. Restrukturalizace belgických bank pokračuje a dosud nebyla plně splacena státní podpora, kterou banky obdržely v letech 2008/2009 z důvodu finanční krize. Bankovní rizika jsou navíc s ohledem na vysokou úroveň záruk provázána s riziky veřejného sektoru.

               (13)

               Stav běžného účtu se postupně zhoršuje. Zlepšení salda služeb nevyrovnává zhoršení salda zboží. Vývoz belgického zboží se snížil nejen v porovnání s rostoucím světovým obchodem, ale i v porovnání s ostatními členskými státy eurozóny a s průměrem eurozóny obecně, protože jednotkové náklady práce se v Belgii na rozdíl od jejích hlavních obchodních partnerů (Nizozemí, Francie, Německo) a celé eurozóny vyvíjely nepříznivě. Vzhledem k tomu, že v Belgii existuje systém automatické indexace mezd, nemohlo úsilí vlády o omezení reálného zvýšení mezd na maximálně 0,3 % v letech 2011–2012 zabránit růstu nominální mzdy, který převýšil takový růst v sousedních zemích. Přestože úrovně produktivity jsou vysoké, růst produktivity jev Belgii slabý a náklady na vstupy, zejména energii, jsou vysoké. Maloobchodní ceny plynu a elektřiny byly zmraženy s cílem omezit inflaci, ale nebyla přijata žádná konkrétní opatření vedoucí k reformě samotného systému vyjednávání a indexace mezd. V posledních letech stagnuje intenzita výzkumu a vývoje v soukromém sektoru a nedostatek kvalifikovaných odborníků, zejména vědců a inženýrů, by se mohl stát závažnou překážkou dalšího zlepšení inovační schopnosti belgického hospodářství.

               (14)

               Byla přijata určitá strukturální opatření na zvýšení zaměstnanosti mladších a starších pracovníků a na začleňování nezaměstnaných do pracovní síly. Belgie zahájila rozsáhlou reformu systému dávek v nezaměstnanosti. Na trhu práce však stále přetrvávají strukturální problémy a bylo by možné je řešit účinněji. Zásadní význam pro zlepšení efektivity aktivních politik trhu práce, zejména pro starší pracovníky nebo znevýhodněné skupiny, například osoby z prostředí migrantů, má zvýšení míry účasti na celoživotním vzdělávání a provádění dalších reforem odborného vzdělávání a přípravy. Nebylo dosaženo žádného výrazného pokroku při snižování daňového zatížení práce. V červnu 2011 byla zavedena nová daňová úleva pro nejnižší mzdy, ale nestačila k vyřešení závažných faktorů, které osoby s nejnižšími příjmy udržují v nezaměstnanosti. Nedošlo k žádnému posunu daňového zatížení od práce ke spotřebě nebo ekologickým daním.

               (15)

               V případě řady zboží a služeb jsou ceny obecně vyšší než v jiných členských státech, což je projevem nízkého konkurenčního tlaku, zejména v maloobchodě a síťových odvětvích, a slabého rámce dohledu. V odvětví maloobchodu přetrvávají vysoké překážky a provozní omezení. Předpisy, které regulují hospodářskou soutěž, například stále omezují otevírací hodiny, chrání subjekty na trhu před vstupem nových soutěžitelů a brání šíření nových obchodních modelů a technologií. Společným problémem v oblasti hospodářské soutěže v síťových odvětvích je v Belgii silná pozice subjektů, které jsou již přítomny na trhu, a vysoké vstupní bariéry v porovnání s ostatními členskými státy, z čehož vyplývá, že bývalé monopoly mohou v těchto odvětvích stále ještě účtovat vyšší ceny, než by dovolil konkurenční trh. Probíhá reforma belgického Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, ale není jasné, zda bude reformovaný úřad dostatečně nezávislý a zda bude mít k dispozici dostatečné zdroje.

               (16)

               Belgie je na dobré cestě k dosažení cíle zvýšit podíl obnovitelných zdrojů energie v hospodářství, nicméně odhadovaný pokrok při dosahování cíle snížit o 15 % emise skleníkových plynů v odvětvích, na která se nevztahuje systém obchodování s emisemi (6), není dostatečný. Belgie v roce 2011 nepřijala dostatečná opatření ani politické iniciativy k řešení této situace.

               (17)

               Belgie učinila řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky a provádění závazků představených v roce 2011 souvisejí s podporou zaměstnanosti, zvýšením konkurenceschopnosti, posílením udržitelnosti veřejných financí a finanční stability. Komise posoudila provádění závazků v rámci Paktu euro plus. Výsledky posouzení byly zohledněny v níže uvedených doporučeních.

               (18)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie. Posoudila program stability i národní program reforem a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Belgii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 7.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1.

               (20)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta zejména do níže uvedených doporučení 1, 4, 5 a 6,

         DOPORUČUJE, aby Belgie v období 2012–2013 provedla tato opatření:

               1.

               Provést rozpočet na rok 2012 s cílem zajistit nápravu nadměrného schodku do konce roku 2012. Dále upřesnit, jaká opatření je třeba přijmout k provedení rozpočtové strategie na rok 2013 a později, a tak zajistit trvalou nápravu nadměrného schodku a dostatečný pokrok při dosahování střednědobého rozpočtového cíle, včetně splnění výdajového kritéria, a zajistit pokrok směrem k dodržení referenční hodnoty pro snížení dluhu. Upravit fiskální rámec tak, aby se zajistila závaznost rozpočtových cílů na federální i subfederální úrovni, a zvýšila transparentnost, pokud jde o sdílení zátěže a odpovědnost jednotlivých úrovní veřejné správy.

               2.

               Pokračovat při zlepšování dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí omezením výdajů souvisejících se stárnutím, včetně výdajů ve zdravotnictví. Provést zejména reformy systému předčasného odchodu do důchodu a důchodového systému a učinit další kroky k tomu, aby se zajistilo zvýšení skutečného věku odchodu do důchodu, včetně propojení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu s průměrnou délkou života.

               3.

               Podnítit navýšení kapitálu nejslabších bank, aby se podpořila síla bankovního sektoru a umožnilo se mu plnit jeho běžnou roli poskytování úvěrů hospodářství.

               4.

               Podpořit tvorbu pracovních míst a konkurenceschopnost, učinit po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí kroky k reformě systému vyjednávání a indexace mezd. Jako první krok zajistit, aby růst mezd lépe odrážel vývoj produktivity práce a konkurenceschopnosti, i) zajištěním provedení ex-post nápravných mechanismů stanovených zákonem o mzdách a podporou celkových dohod o zlepšení konkurenceschopnosti na straně nákladů, a ii) usnadněním využívání doložek u neúčasti v odvětvových kolektivních smlouvách, aby vznikla dokonalejší vazba mezi růstem mezd a vývojem produktivity práce na místní úrovni.

               5.

               Výrazně posunout daňové zatížení z práce na daně, které méně brzdí růst, například na daně v oblasti životního prostředí. Pokračovat v zahájené reformě systému dávek v nezaměstnanosti, aby se snížily faktory, které odrazují od pracovní činnosti, a aby se posílilo zaměření podpory zaměstnanosti a aktivačních politik zaměstnanosti na starší pracovníky a zranitelné skupiny, zejména na osoby z prostředí migrantů. Využít další plánované regionalizace pravomocí v oblasti trhu práce k podpoře meziregionální mobility pracovních sil a posílení souladu mezi vzděláváním, celoživotním učením, odbornou přípravou a politikami zaměstnanosti. Rozšířit současné aktivační politiky zaměstnanosti na všechny věkové skupiny.

               6.

               Dále rozvíjet hospodářskou soutěž v maloobchodním odvětví snížením překážek a snížením provozních omezení. Zavést opatření na posílení hospodářské soutěže v síťových odvětvích přezkumem překážek v právních předpisech a posílením institucionálních struktur pro efektivní prosazování pravidel státní podpory.

               7.

               Přijmout další opatření k posílení pokroku při dosahování cílů snižování emisí skleníkových plynů z činností, na které se nevztahuje evropský systém pro obchodování s emisemi, zejména zajistit, aby k dosažení tohoto cíle výrazně přispělo odvětví dopravy.

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (4)  Úř. věst. C 209, 15.7.2011, s. 1.

      (5)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, nově vypočtené útvary Komise na základě informací poskytnutých v programu a za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  V Belgii pochází pouze 37,9 % emisí z odvětví, která jsou zahrnuta do systému EU pro obchodování s emisemi (ETS). Z odvětví, která nespadají do ETS, jsou v této zemi nejvýznamnějšími zdroji emisí skleníkových plynů silniční doprava (21,5 %) a spotřeba energie (38,9 %).

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


Důležité právní upozornění

|

52004SC0918

Doporučení Komise k provádění směrnic, které se týkají vnitřního trhu, ve vnitrostátním právu  /* SEK/2004/0918 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 12.7.2004SEK(2004) 918 v konečném zněníDOPORUČENÍ KOMISEk provádění směrnic, které se týkají vnitřního trhu, ve vnitrostátním právuDOPORUČENÍ KOMISEk provádění směrnic, které se týkají vnitřního trhu, ve vnitrostátním právu(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:1.  Členské státy provádějící směrnice ve vnitrostátním právu mohou zvolit formu a způsoby takového provedení, ale jsou vázány podmínkami dané směrnice z hlediska výsledku, kterého je třeba dosáhnout, a lhůty pro provedení.2.  Na několika zasedáních na nejvyšší úrovni, včetně zasedání, která se konala v březnu 2001 ve Stockholmu, v březnu 2002 v Barceloně a v březnu 2003 a 2004 v Bruselu, Evropská rada uznávajíc důležitost řádně fungujícího vnitřního trhu[1] pro konkurenceschopnost evropské ekonomiky opakovaně vybídla členské státy, aby daly provádění směrnic týkajících se vnitřního trhu ve vnitrostátním právu vysokou prioritu.3.  Evropský parlament[2], Evropský hospodářský a sociální výbor[3] a Výbor regionů[4] opakovaně vyjádřily znepokojení nad neuspokojující situací z hlediska správného a včasného provedení směrnic týkajících se vnitřního trhu členskými státy. Interinstitucionální dohoda o lepším zákonodárném procesu ze dne 16. prosince 2003[5] také zdůraznila, že je nezbytné, aby členské státy jednaly v souladu s článkem 10 Smlouvy, a vyzvala členské státy, aby zajistily řádné a včasné provedení práva Společenství do vnitrostátního práva v rámci předepsaných lhůt.4.  Navzdory těmto výzvám a skutečnosti, že včasné a správné provedení je zákonnou povinností, členské státy pravidelně neprovádějí směrnice týkající se vnitřního trhu správně a ve lhůtách, které samy odsouhlasily, většina členských států nesplňuje ani mezidobé cíle provádění stanovené Evropskou radou a mnoho takových směrnic stále ještě nebylo provedeno ve vnitrostátním právu ve všech členských státech, dlouho po uplynutí stanovené lhůty pro provedení.5.  Opožděné nebo nesprávné provedení směrnic týkajících se vnitřního trhu poškozuje podniky a občany a často jim odpírá jejich práva.6.  Opožděné nebo nesprávné provedení také upírá podnikům a zákazníkům úplné ekonomické přínosy řádně fungujícího vnitřního trhu, poškozuje konkurenceschopnost evropské ekonomiky jako celku, přičemž podlamuje schopnost Společenství generovat hospodářský růst při udržení vysoké úrovně sociální soudržnosti.7.  V Evropské unii o dvaceti pěti nebo více členských státech nastává zvýšené nebezpečí, že opožděné nebo nesprávné provedení směrnic způsobí fragmentaci vnitřního trhu a následné zanikání jeho hospodářských přínosů.8.  Komise bude i nadále jako svou prioritu energicky podávat proti členským státům žalobu pro opožděné nebo nesprávné provedení a vyvíjet srovnávací tlak pravidelným zveřejňováním stavu provedení v členských státech na výsledkové tabuli pro vnitřní trh; přestože měla tato opatření v minulosti určitý úspěch, nedostatky v provádění přesto trvají, a proto je nezbytný aktivnější přístup Komise i členských států.9.  Komise ve svém sdělení z roku 2000 o lepším sledování používání evropského práva Společenství[6] uvedla, jak může být a je při provádění směrnic ve vnitrostátním právu nápomocna členským státům.10.  Je však na členských státech, aby zajistily správné a včasné provedení směrnic.11.  Článek 10 Smlouvy stanoví, že členské státy musí přijmout veškerá vhodná opatření, buď všeobecná, nebo zvláštní, která zajistí splnění jejich povinností vzniklých ze Smlouvy nebo vyplývajících z opatření přijatých orgány Společenství.12.  Soudní dvůr Evropských společenství soustavně konstatoval, že členské státy nesmějí vést obhajobu nesplnění povinností a lhůt stanovených směrnicemi založenou na ustanoveních, postupech nebo okolnostech stanovených v jejich vlastních systémech vnitrostátního práva.13.  Z důvodu opakovaného neprovedení směrnic členskými státy správně a včas je nezbytné, aby členské státy přezkoumaly své postupy a zvyklosti a zajistily důsledné plnění této zákonné povinnosti.14.  Některé členské státy soustavně vykazují mnohem lepší výsledky provádění než jiné a poukazují tak na existenci nebo přijetí mnohem účinnějších struktur, postupů a zvyklostí; avšak skutečnost, že výsledky ani jednoho členského státu nejsou dokonalé, naznačuje, že se všechny potřebují podívat, kde je možné provést zlepšení. Podle interinstitucionální dohody o lepším zákonodárném procesu by členské státy samy pro sebe a v zájmu Společenství měly navrhnout srovnávací tabulky, které by co nejpřesněji ukázaly souvztažnost mezi směrnicemi a prováděcími opatřeními, a tyto tabulky by měly zveřejnit.15.  Komise ve svém sdělení „Strategie pro vnitřní trh 2003-2006“[7] oznámila, že vydá doporučení, kterým stanoví množství osvědčených postupů, které by měly členské státy dodržovat, aby zajistily lepší a rychlejší provedení směrnic týkajících se vnitřního trhu.16.  Členské státy vyjádřily zájem učit se z postupů ostatních států a prostřednictvím Poradního výboru pro vnitřní trh proběhly konzultace ohledně jejich osvědčených postupů provádění a jejich různých vnitrostátních ústavních, právních a správních předpisů a postupů v rozsahu, v jakém mohou ovlivnit provádění.17.  Bylo identifikováno množství osvědčených postupů, které členským státům pomáhají včasně a správně provádět směrnice týkající se vnitřního trhu ve vnitrostátním právu.18.  Je na každém členském státu, aby si zvolil postupy a metody, které nejlépe zajistí správné a včasné provedení směrnic týkajících se vnitřního trhu s ohledem na to, co bude pro daný členský stát nejúčinnější, neboť postupy a metody účinné v jednom členském státě nemusí být stejně účinné v jiném členském státě.19.  S ohledem na právní nejistotu a zmatky vyvolané opožděným prováděním směrnic týkajících se vnitřního trhu, měli by být informováni občané a podniky, pokud směrnice nejsou provedeny včas, o svých zákonných právech.20.  Pokud jsou národním parlamentům předkládány návrhy prováděcích ustanovení, mělo by je doprovázet prohlášení o jejich souladu s právem Společenství a zda provádějí dotyčnou směrnici úplně a nebo pouze částečně.21.  Aniž je dotčena role a povinnosti Komise jako strážce Smlouvy, měla by být Komise informována, když jsou jí oznamována vnitrostátní prováděcí ustanovení, zda je dotyčná směrnice provedena do vnitrostátního práva zcela či částečně a zda se má za to, že tato ustanovení odpovídají právu Společenství.22.  Pokud se členské státy rozhodnou, že provedení směrnice zařadí do širšího zákonodárného procesu, může to vést k tomu, že nedodrží lhůtu pro provedení; přidání podmínek a požadavků navíc k těm, které jsou pro provádění směrnice nezbytné, může také překážet cílům, o které dotyčná směrnice usiluje,DOPORUČUJE TOTO:(1) Členské státy by měly přijmout organizační či jiné kroky, nezbytné pro včasné a účinné řešení zásadních příčin přetrvávajících neplnění zákonných závazků provádět směrnice týkající se vnitřního trhu správně a včas.(2) Členské státy by měly posoudit osvědčené postupy uvedené v příloze a s ohledem na své vnitrostátní institucionální tradice přijaly postupy, které povedou, nebo by měly vést, ke zlepšení rychlosti nebo kvality provádění směrnic týkajících se vnitřního trhu.(3) Členské státy by měly včas zveřejnit seznam směrnic týkajících se vnitřního trhu, které nebyly zcela provedeny do vnitrostátního práva včas a uvědomily podniky a občany, že i přes toto neprovedení mohou mít za určitých okolností z neprovedených směrnic zákonná práva; tyto informace by měly být k dispozici alespoň na vládních internetových stránkách.(4) Členské státy by měly zajistit, aby v případě předložení návrhu prováděcích ustanovení národnímu parlamentu bylo k takovému návrhu přiloženo prohlášení, že se má za to, že jsou v souladu s právem Společenství a zcela nebo částečně provádějí určitou směrnici.(5) Pokud členské státy oznamují Komisi národní prováděcí ustanovení, měly by Komisi předložit prohlášení, že dle jejich nejlepšího vědomí dotyčná ustanovení odpovídají právu Společenství, a prohlášení, zda danou směrnici provádějí zcela či částečně.(6) Členské státy by se měly zdržet doplňování vnitrostátní prováděcí legislativy o podmínky nebo požadavky, které nejsou pro provedení dané směrnice nezbytné, pokud takové podmínky nebo požadavky mohou překážet cílům, o které daná směrnice usiluje.(7) Tam, kde je na vnitrostátní úrovni provedení směrnice součástí širšího legislativního procesu, by členské státy měly zajistit, že to nepovede to k promeškání lhůty pro provedení.V Bruselu dne […]Za Komisi[…]člen/členka KomisePŘÍLOHAURČENÉ POSTUPY ČLENSKÝCH STÁTŮ, KTERÉ NAPOMÁHAJÍ SPRÁVNÉMU A VČASNÉMU PROVEDENÍ SMĚRNIC TÝKAJÍCÍCH SE VNITŘNÍHO TRHU DO VNITROSTÁTNÍHO PRÁVA23.  Ustanovení správného a včasného provádění trvalou politickou a operační prioritou24.  Jeden výše postavený člen vlády na ministerské úrovni je jmenován odpovědným za sledování provádění všech směrnic týkajících se vnitřního trhu ve vnitrostátním právu a za zlepšování situace v provádění v členském státu. Tento člen vlády má při provádění tohoto úkolu viditelnou podporu předsedy vlády a ministrům a správě je jasné, že vláda považuje správné a včasné provedení za prioritu.25.  Všichni ministři pravidelně dostávají ode všech ministerstev/vládních orgánů zprávu o stavu provádění (např. jednou měsíčně). Stav provádění je pravidelně projednáván na schůzích ministrů.26.  Na zajištění správného a včasného provádění jsou přiděleny dostatečné zdroje.27.  Zajištění stálého sledování a koordinace provádění směrnic týkajících se vnitřního trhu na správní a politické úrovni28.  Jedno ministerstvo nebo vládní orgán je odpovědný za sledování provádění jako celku. Koordinuje provádění s ministerstvy a podfederálními a regionálními orgány a orgány s přenesenou působností odpovědnými za provádění a je mu zasílán harmonogram provádění. Zajišťuje pravidelné projednávání postupu provádění s ministerstvy na vysoké správní úrovni (např. jednou měsíčně). Pravidelně podává zprávu (např. jednou měsíčně) ministrovi odpovědnému za sledování provádění. Také jedná jako národní koordinátor pro styk s Komisí ve věci stavu provádění za daný členský stát.29.  Každé ministerstvo a každý správní podfederální nebo regionální orgán nebo orgán s přenesenou působností určí představitele, kteří jsou odpovědní za sledování provádění na dotyčném ministerstvu nebo orgánu a jednají jako styčný bod. Mezi těmito představiteli je vytvořena národní informační síť.30.  Jsou vydány pokyny, které stanoví, jakým způsobem by mělo být provádění uskutečněno, a zajistí společný přístup k provádění v rámci celé správy.31.  O provádění je vedena ústřední vnitrostátní databáze. K této databázi mají přístup všechna ministerstva, podfederální a regionální správní orgány a orgány s přenesenou působností, které jsou do provádění zapojeny. Pro každou směrnici obsahuje: odkazy a předmět směrnice; ministerstvo nebo jiný vládní orgán odpovědný za provedení a osoby odpovědné v rámci ministerstva nebo vládního orgánu; seznam dalších ministerstev a vládních orgánů zapojených do provádění a odpovědné osoby; zdroje potřebné pro provádění; lhůtu pro provedení; opatření, která musí být pro provedení dané směrnice přijata; plánovaný harmonogram provádění (včetně jakýchkoli projednání v parlamentu); stav vývoje; jakékoli potíže při provádění a zda bylo zahájeno řízení pro porušení Smlouvy pro opožděné či nesprávné provedení. Je možné kdykoli zjistit výsledky provádění členského státu jako celku a podle jednotlivých ministerstev.32.  Odpovědnému ministerstvu nebo jinému vládnímu orgánu jsou před uplynutím lhůty pro provedení zasílány upomínky (např. tři měsíce před uplynutím lhůty a opět jeden měsíc před uplynutím lhůty).33.  Po uplynutí lhůty se bezodkladně zasílá upomínka jak na správní, tak na ministerské úrovni a je informován národní parlament.34.  Členské státy jsou samy aktivní a včas se snaží získat v otázkách provádění radu a pomoc Komise. Ke zjištění odpovědných zástupců se použije databáze styčných bodů zavedená Komisí.35.  Zajištění, že přípravy k provedení probíhají v ranném stádiu a za svůj cíl mají správné a včasné provedení36.  Plánovací harmonogram provádění se připravuje během projednávání směrnice daným ministerstvem nebo jiným vládním orgánem odpovědným za projednávání a v každém případě před přijetím směrnice. Plánovací harmonogram každé směrnice obsahuje: odkazy a předmět směrnice; ministerstvo nebo jiný vládní orgán odpovědný za provádění a osoby odpovědné v rámci ministerstva nebo vládního orgánu; seznam dalších ministerstev a vládních orgánů zapojených do provádění a odpovědné osoby; zdroje potřebné pro provedení; lhůtu pro provedení; porovnání stávajícího vnitrostátního práva a podmínek navrhované směrnice; opatření, která je třeba pro provedení dané směrnice přijmout; a plánovaný harmonogram provádění (včetně jakýchkoli projednávání v parlamentu). Tento plánovaný harmonogram je poslán ministerstvu nebo vládnímu orgánu odpovědnému za sledování provádění jako celku krátce (např. čtyři týdny) po vyhlášení dané směrnice v Úředním věstníku Evropské unie, aby byla zajištěna aktuálnost databáze o provádění.37.  Navrhování právních předpisů začíná před vyhlášením směrnice v Úředním věstníku Evropské unie nebo jakmile je vyhlášena.38.  Ministerstvo nebo jiný vládní orgán odpovědný za provádění vypracuje tabulku zobrazující, jakým způsobem je každé ustanovení směrnice provedeno do vnitrostátního práva. Tato tabulka doprovází jakýkoli návrh vnitrostátních prováděcích právních předpisů při jeho předložení parlamentu nebo vládě, aby tak usnadnila jeho projednávání, a doprovází veškeré oznámení Komisi o vnitrostátních prováděcích právních předpisech.39.  Je třeba se vyhnout přidávání jakýchkoli dodatečných ustanovení, která nejsou pro provedení směrnice nezbytná. Pokud se tak stane, odpovědné ministerstvo nebo jiný odpovědný vládní orgán doloží, proč je to považováno za nezbytné, a prokáže, že to nezpůsobí zpoždění provedení.40.  Národní představitelé odpovědní za projednání směrnice se co nejvyšší měrou zapojí do jejího provádění ve vnitrostátním právu. Pokud to možné není, úzce spolupracují s těmi, kteří jsou za provádění odpovědní. Představitelé odpovědní za projednání směrnice v každém případě po celou dobu projednávání směrnice informují představitele, kteří ji budou provádět, aby bylo zajištěno řešení jakýchkoli případných problémů s prováděním ještě před přijetím dané směrnice.41.  Představitelé jakéhokoli podfederálního, regionálního nebo vládního orgánu s přenesenou pravomocí, který bude směrnici provádět, jsou během projednávání směrnice průběžně informováni.42.  Vnitrostátní prováděcí předpisy se oznamují Komisi v elektronické podobě.43.  Úzká spolupráce s národními a regionálními parlamenty a parlamenty s přenesenou působností zapojenými do provádění směrnic týkajících se vnitřního trhu k zajištění správného a včasného provedení44.  Parlamentům se zašlou návrhy směrnic jakmile je předloží Komise a průběžně jsou informovány o postupu projednávání směrnic.45.  Parlamenty pravidelně obdrží zprávy (např. každé tři měsíce) o průběhu provádění, o směrnicích, jejichž provedení se zpozdilo, nebo o řízení pro porušení Smlouvy zahájeném Komisí pro opožděné nebo nesprávné provedení.46.  Spolu s návrhem vnitrostátních právních předpisů obdrží parlamenty harmonogram provádění, jasné označení lhůty, jakékoli vypracované srovnávací tabulky a vládní prohlášení, že dané vnitrostátní prováděcí opatření je považováno za vyhovující právu Společenství.47.  Parlamenty včasně obdrží od vlády upozornění (např. tři měsíce před uplynutím lhůty pro provedení), že se blíží konec lhůty pro provedení. Jsou upozorněny, když lhůta uplyne.48.  Vláda pobízí parlamenty, aby si vyhradily čas na včasné provedení směrnic.49.  Rychle, viditelně a účinně přijaté opatření pro provádění směrnic, jejichž provedení je opožděné50.  K zajištění provedení, pokud možno co nejdříve po uplynutí lhůty pro provedení, se přijmou všechna nezbytná opatření.51.  Pokud se provedení jedné nebo více směrnic opozdí, jsou parlamenty pobídnuty k tomu, aby si vyhradily zvláštní čas a provedly takové směrnice co nejdříve a vyřešily veškeré procedurální příčiny zpoždění.52.  Členské státy zveřejní seznam směrnic, které neprovedly včas, a uvědomí podniky a občany, že i přes neprovedení mohou mít za určitých okolnosti z neprovedených směrnic zákonná práva.53.  Pokud dochází k trvalé neschopnosti provádět směrnice včas, přezkoumá členský stát do jaké míry je možné zkrátit zákonodárné řízení pro provádění směrnic v parlamentu. Předpokládá se přijetí po jediném čtení nebo v rámci zkráceného řízení.54.  Pokud dochází k trvalé neschopnosti provádět směrnice včas a pokud to umožňuje ústava členského státu nebo vnitřní právní řád, uváží se, že by se pro provádění použily vládní vyhlášky nebo nařízení.[1] Vnitřní trh zahrnuje také tři státy ESVO – Island, Lichtenštejnsko a Norsko, neboť jsou členy Dohody o evropském hospodářském prostoru.[2] Zpráva p. Harboura, Úř. věst. C 234, 30.9.2003, s. 55 ; Zpráva p. Millera ze dne 25. února 2004.[3] Úř. věst. C 221, 7.8.2001, s. 25; Úř. věst. C 241, 7.10.2002, s. 180; Úř. věst. C 234, 30.9.2003, s. 55.[4] Úř. věst. C 128, 29.5.2003, s. 48.[5] Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.[6] KOM(2002) 725 v konečném znění, ze dne 11.12.2002.[7] KOM(2003) 238 v konečném znění, ze dne 7.5.2003.