               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 520 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které není Rakousko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Rakousko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, bylo plně a včas zohledněno. Zejména zaměření hospodářské politiky týkající se investic na konkrétní oblasti pomůže vyrovnat se s druhým doporučením pro eurozónu (pokud jde o podporu investic), přičemž doporučení přesunout daňovou zátěž z práce zohledňuje třetí doporučení pro eurozónu týkající se fungování trhu práce.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Rakousku pro rok 2019
                  2
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Rakousko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 24. dubna 2019 předložilo Rakousko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo zohledňování příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Rakousko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2019 předpokládá rakouská vláda zlepšení celkového salda z přebytku ve výši 0,1 % HDP v roce 2018 na přebytek ve výši 0,3 % HDP v roce 2019 a jeho dodatečné snížení na vyrovnanou rozpočtovou pozici v roce 2023. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  5
                Rakousko svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, i nadále po celé programové období překonává. Podle programu stability by měl poměr dluhu veřejného sektoru k HDP postupně klesnout ze 73,8 % HDP v roce 2018 na 59,8 % HDP v roce 2023. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý. Zdá se, že rizika spojená se střednědobým rozpočtovým plánováním jsou mírná a týkají se především ohlášeného provádění úspor nákladů ve veřejné správě, které mají být použity k financování plánované reformy daně z příjmu fyzických a právnických osob.

               (7)Dne 13. července 2018 doporučila Rada Rakousku dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2019, s ohledem na příspěvky související s mimořádnými událostmi, u kterých je přiznána dočasná odchylka. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  6
                ve výši 2,9 %, což odpovídá zlepšení strukturálního salda o 0,3 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo se zlepší ze schodku ve výši 0,1 % HDP v roce 2019 na 0,0 % HDP v roce 2020, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Předpokládá se, že Rakousko v letech 2019 a 2020 dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Rakousko v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (8)Rakousko se v dlouhodobém horizontu potýká se středně velkými riziky pro fiskální udržitelnost. Tato rizika jsou způsobena předpokládaným nárůstem veřejných výdajů na zdravotní péči, dlouhodobou péči a důchody. Zatímco pokrytí zdravotnických služeb je v Rakousku obecně vysoké, předpokládá se, že veřejné výdaje na zdravotní péči se do roku 2070 zvýší o 1,3 procentního bodu na 8,3 % HDP, porostou tedy více než průměr EU, u něhož má zvýšení činit 0,9 procentního bodu. Předpokládá se, že veřejné výdaje na dlouhodobou péči se do roku 2070 zdvojnásobí z 1,9 % na 3,8 % HDP. Zavedení stropů výdajů prostřednictvím zákona o vyrovnávání příjmů z roku 2017 a reforma primární zdravotní péče zaměřená na snížení závislosti na odvětví nemocniční péče jsou počátkem řešení problému udržitelnosti péče. Nedávno přijatý zákon o organizaci sociálního zabezpečení může vést k úsporám v oblasti správy a administrativních nákladů, ale může vytvářet i počáteční náklady. Ke kvalitě a nákladové efektivnosti by se dále přispělo efektivnějším zadáváním veřejných zakázek (např. vyhlašováním výběrových řízení v rámci celé EU, používáním jiných kritérií pro přidělení zakázky než cena a agregací výběrových řízení napříč regiony) a širším využíváním řešení v oblasti elektronického zdravotnictví. Pokud jde o oblast dlouhodobé péče, předpokládá se, že nedávná politická opatření, jako jsou rozhodnutí o zrušení povinnosti pacientů používat svůj soukromý majetek na financování lůžkové dlouhodobé péče, výdaje zvýší (a nikoli omezí).

               (9)Penzijní výdaje by dosáhly vrcholu v roce 2036, kdy by byly 1,2 procentního bodu HDP nad referenčním bodem roku 2016. Minulé reformy poskytly úspěšně pobídky k pozdějšímu odchodu do důchodu (skutečný věk odchodu z trhu práce se v letech 2014 až 2017 zvýšil o přibližně 1,5 roku u mužů a o 1 rok u žen). Problémem však zůstává odstranění rozdílu mezi zákonem stanoveným a skutečným věkem odchodu do důchodu a je třeba podpořit prodloužení produktivního období života. Přizpůsobení minimálního věku pro předčasný i zákonem stanovený odchod do důchodu by navíc efektivněji přispělo ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti v kontextu stárnoucí společnosti. Veřejné výdaje na důchody by mohly být sníženy zavedením automatické vazby mezi zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu a zvýšením naděje dožití v budoucnu. Takové snížení se odhaduje na 2,4 procentního bodu HDP v období 2016–2070, čímž se vyrovná zvýšení, k němuž by došlo v důsledku nezměněné politiky.

               (10)Rakouský fiskální federalismus vede k významným nesouladům v oblasti výdajů a získávání příjmů na nižší než celostátní úrovni. Rozpočty na nižší než celostátní úrovni získávají prostředky složitým systémem sdílení daní a mezivládních transferů. To brání fiskální transparentnosti i politické odpovědnosti a poskytuje jen málo pobídek pro účinné veřejné výdaje. Zákon o fiskálních vztazích na mezivládní úrovni z roku 2017 zavedl řadu změn s cílem zjednodušit fiskální vztahy mezi různými úrovněmi správy. Změny zahrnují zjednodušení rozdělení společných daní, určení vlastních zdrojů příjmů pro spolkové země a dohodu o dalších reformách pro transparentnější přidělování legislativních a výkonných pravomocí mezi jednotlivými úrovněmi správy. Pokud jde o přidělování pravomocí, představuje první krok směrem k rozdělení povinností tzv. Kompetenzbereinigungspaket (balíček zaměřený na očištění pravomocí), neboť nově rozděluje sdílené oblasti politiky buď (výlučně) na federální úrovni, nebo na úrovni spolkových zemí a snižuje vzájemná práva souhlasu. Tento zákon se však týká pouze omezeného počtu oblastí politiky.

               (11)Rakouská daňová struktura je charakterizována vysokou zátěží práce (daně ze mzdy a příspěvky na sociální zabezpečení). Tato zátěž by se mohla  postupně zvyšovat, pokud nebudou daňová pásma indexována podle inflace. Podíl zdanění práce na celkových daňových příjmech v roce 2017 činil 55,3 %, byl tedy jedním z nejvyšších v EU (průměr: 49,7 %). Nedávné reformy, například snížení příspěvků na sociální zabezpečení pro osoby s nízkými příjmy a zaměstnavatele, jakož i daňové úlevy pro pracující rodiče poskytované novým rodinným bonusem plus, pomohly snížit daňové zatížení práce. Stále existuje prostor pro přenesení daňového mixu na zdroje, které podporují udržitelnější růst více podporující začlenění. Zejména u periodických daní z nemovitostí se zjistilo, že jsou relativně příznivé pro růst a progresivní, neboť výdělečně činné osoby s vyššími příjmy mají pravděpodobně v oblasti nemovitostí větší majetek. V důsledku značně zastaralého základu daně je však příjem z periodických daní z nemovitostí v Rakousku stále nízký a hluboko pod průměrem EU. Přecenění základu daně by pomohlo generovat větší příjmy a vyřešit otázky spravedlnosti, které vznikají, pokud jsou hodnoty pozemků a nemovitostí odděleny od tržních cen. Efektivní a dobře zkoncipované daně z majetku by rovněž učinily daňový systém spravedlivějším, neboť v Rakousku evidentně panuje majetková nerovnost a neexistuje zde dědická a darovací daň. Dále jsou tu ekologické daně, které pomáhají internalizovat negativní externality využívání zdrojů a činností znečišťujících životní prostředí v souvislosti se zdravím a klimatem. V této souvislosti by mělo být přehodnoceno preferenční daňové zacházení, jemuž se v současné době tyto činnosti těší.

               (12)Zlepšuje se situace na trhu práce; nevyužitý potenciál lidského kapitálu však omezuje produktivitu a dlouhodobý růst, přičemž změn je třeba zejména u žen, pracovníků s nízkou kvalifikací, starších pracovníků a osob z přistěhovaleckého prostředí. Navzdory celkově vysoké míře zaměstnanosti žen (v roce 2018 v Rakousku 71,7 % oproti EU s 67,4 %) zůstává počet zaměstnání na plný úvazek poměrně nízký. Zaměstnanost žen na částečný úvazek je výrazně nad průměrem EU (v roce 2018 v Rakousku 47,6 % oproti EU s 30,8 %) a souvisí hlavně s nedostatečnou nabídkou zařízení péče o děti a vysokým podílem žen vykonávajících neplacené pečovatelské služby. Stávající podoba poskytování služeb péče o děti a dovolené z rodinných důvodů dostatečně nepřispívá k rovným příležitostem pro muže a ženy na trhu práce. Další investice do cenově dostupných služeb celodenní péče o děti a celodenních škol by mohly pomoci více ženám pracovat na plný úvazek, lépe využívat potenciál žen na trhu práce a zvýšit produktivitu a dlouhodobý růst podporující začlenění. Zaměstnanost žen na částečný úvazek rovněž vysvětluje významný podíl neupravených platových rozdílů mezi muži a ženami, který je i nadále viditelně nad průměrem EU (v roce 2017 v Rakousku 19,9 % oproti 16,0 % v EU). Dalšími významnými faktory, které jsou příčinou tohoto rozdílu, jsou nadměrné zastoupení žen v hůře placených odvětvích, segregace pohlaví v souvislosti s volbou vzdělávání, nedostatečné zastoupení žen v řídicích a dozorčích funkcích a přerušení kariéry. Celkově je rozdíl mezi příjmy z důchodů žen a mužů (Rakousko 40,5 % oproti EU 35,2 % v roce 2017) z velké části výsledkem těchto nerovností v příjmech mezi muži a ženami, které vznikly během pracovního života. Na málo zaměstnané osoby, z nichž většinu tvoří ženy, se nadto nevztahují systémy podpory v nezaměstnanosti. Vysoká míra nezaměstnanosti mezi osobami s nízkou kvalifikací ukazuje na nedostatečně využitý potenciál trhu práce. Více než 44 % všech nezaměstnaných má pouze základní školu (až do nižší střední školy, „Pflichtschule“). Aktivní politiky na trhu práce, které povzbuzují více lidí k práci nebo hledání práce, včetně příležitostí k celoživotnímu učení, mají i nadále zásadní význam pro využití pracovního potenciálu pracovníků z přistěhovaleckého prostředí a dospělých s nízkou kvalifikací. Zapojení sociálních partnerů do rozhodovacího procesu u těchto politik, přestože je tradičně silné, bylo zpochybněno.

               (13)Nedostatek kvalifikované pracovní síly poukazuje na potřebu více investovat do obecného vzdělávání a odborné přípravy. Výsledky vzdělávání znevýhodněných studentů se nezlepšily. Nadále existují velké rozdíly ve výkonnosti mezi studenty s přistěhovaleckým původem a bez něj. Vnitrostátní testování v roce 2016 potvrdilo, že úroveň základních dovedností představuje problém, neboť přibližně čtvrtina žáků osmých tříd nedosahuje vzdělávacích standardů v německém jazyce nebo jich dosahuje pouze částečně. Výsledky u osob se slabým sociálně-ekonomickým zázemím a /nebo přistěhovaleckého původu se při celostátních zkouškách sotva zlepšily. Nedávné mezinárodní zkoušky také potvrdily zvyšující se zaostávání ve čtení u žáků, kteří pocházejí z nižších sociálně-ekonomických vrstev nebo z přistěhovaleckého prostředí. V Programu pro mezinárodní hodnocení žáků (PISA) mají žáci narození v Rakousku lepší výsledky než první generace migrantů, přičemž rozdíl odpovídá téměř třem letům školní docházky. Nedávné reformy v oblasti vzdělávání částečně narušují předcházející reformní úsilí a nejsou v souladu s osvědčenými postupy EU a OECD. V této souvislosti se zpomalilo rozšiřování celodenní školní docházky a v obecném vzdělávání posílila selekce a rozdělování žáků podle výkonnosti . Investice jsou nezbytné k řešení nerovných výsledků v oblasti vzdělávání v důsledku sociálně-ekonomického nebo přistěhovaleckého původu. Třebaže Rakousko dosahuje v EU nadprůměrné úrovně, pokud jde o digitální dovednosti svých občanů, zaostává za zeměmi s nejlepšími výsledky. V hospodářství se zvyšuje nedostatek kvalifikovaných pracovníků v oblasti IT, jelikož nedostatečná nabídka absolventů IT oborů neodpovídá zvyšující se poptávce.

               (14)Rakousko je země, která značně investuje do výzkumu a vývoje s ambiciózními vnitrostátními cíli. Výsledky v oblasti vědy a inovací však nejsou na úrovni vynikajících inovátorů v EU
                  7
               . Zvýšené investice do výzkumu a vývoje se zcela nepromítají do výsledků inovací a růstu produktivity. Rakousko dosahuje špatných výsledků v zaměstnanosti zejména v rychle rostoucích inovativních podnicích. Investice do výzkumu a vývoje by byly účinnějšími, pokud by se plně promítly do vynikající vědy a průlomových inovací. Za tímto účelem by mělo být umožněno více lepších vazeb mezi vědou a podniky a měla by být podněcována spolupráce v oblasti priorit inteligentní specializace mezi různými regiony a s ostatními zeměmi. Další investice by nadto mohly přinést značné zvýšení produktivity a výsledků inovací, včetně ekologických inovací, inovační kapacity malých a středních podniků i doplňkových nehmotných aktiv.

               (15)Ačkoli Rakousko dosahuje v oblasti digitalizace lepších výsledků než průměr EU, nedosahuje úrovně „vynikajících inovátorů“ v EU. To se týká používání digitálních technologií, ale také jejich vývoje. Rakouské odvětví informačních technologií je poměrně malé a nezaznamenalo stejný růst jako obdobná odvětví v zemích, jež jsou „vynikajícími inovátory“. Venkovské oblasti navíc postrádají vysokorychlostní připojení, což zvyšuje rozdíly v digitalizaci a inovačních kapacitách mezi regiony. Významné mezery existují rovněž, pokud jde o digitální infrastrukturu ve školách, např. u pokrytí bezdrátovými místními sítěmi. Opětovné zahájení celkové strategie pro digitalizaci v Rakousku nabízí příležitost k přijetí cílů a ukazatelů a také ke sledování pokroku v nezbytných veřejných i soukromých investicích do digitalizace.

               (16)Zvýšení energetické účinnosti a podílu obnovitelných zdrojů energie by posílilo potenciál Rakouska k udržitelnému růstu a pomohlo by splnit cíle země v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030. Dostupná řešení jsou využívána pouze sporadicky a veřejné investice do výzkumu a vývoje v oblasti životního prostředí a energetiky jsou pod průměrem EU. Zlepšení energetické účinnosti a využívání energie z obnovitelných zdrojů v malých a středních podnicích by pomohly snížit spotřebu energie. Investice do renovace budov, výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a udržitelné mobility by mohly přinést významnou vzpruhu rakouské ekonomice. Přechod na oběhové hospodářství vyžaduje celkovou strategii a zvýšené investice ze strany podniků.

               (17)Navzdory nedávnému vzestupnému vývoji spojenému s příznivým hospodářským klimatem se Rakousku dosud nepodařilo znovu oživit celkový růst produktivity faktorů a vymanit se z desetiletí trvající stagnace této klíčové hnací síly hospodářského růstu a konkurenceschopnosti. Nástroje na podporu růstu produktivity souvisí s digitalizací společnosti, růstem podniků a hospodářskou soutěží v oblasti služeb. I když velké rakouské podniky přijímají digitální technologie a obchodní modely dobrým tempem, menší rakouské podniky zde zaostávají. Digitalizace menších podniků, včetně mikropodniků, je obzvláště důležitá, neboť tyto podniky tvoří páteř rakouského hospodářství. Značný rozmach programu „KMU Digital“ dokládá, jak velké jsou mezi malými a středními podniky poptávka a zájem o poradenství v oblasti digitalizace. Pomohlo by prodloužení a rozšíření tohoto programu, jakož i další zaměření politiky na digitalizaci podniků v rámci celkové rakouské strategie digitalizace.

               (18)Přetrvávají strukturální problémy pro zakládání a rozšiřování podniků v Rakousku, a zejména pro vysoce inovativní společnosti. Pokud jde o zaměstnanost v rychle rostoucích inovativních podnicích, Rakousko zaostává za srovnatelnými zeměmi EU. To poukazuje na potřebu zlepšit podmínky pro rozšiřování inovačních podniků, čemuž i nadále brání takové faktory, jako je prostředí rizikového kapitálu, které je méně rozvinuté a rozmanité než v zemích, jež jsou „vynikajícími inovátory“. Financování v pozdější fázi, například ve formě rizikového kapitálu a přístupu na veřejné kapitálové trhy, je pro rychle se rozvíjející podniky nedostatečné. Nově vytvořený segment malých a středních podniků na vídeňské burze cenných papírů představuje krok správným směrem. Rychle rostoucí podniky jsou klíčové pro šíření nových technologií a obchodních modelů, včetně digitálních dovedností, a tím i pro růst produktivity.

               (19)V Rakousku existují významné překážky v přístupu k podnikatelským službám a regulovaným povoláním a omezující pravidla pro jejich výkon. Mezi tyto překážky patří zvláštní požadavky na podílnictví, široký rozsah vyhrazených činnost a mezidisciplinární omezení. Regulační překážky, zejména pokud jde o každodenní provoz obchodů, přispívají k relativně slabému rozvoji rakouského maloobchodního odvětví. Vysoká administrativní zátěž zůstává pro rakouské podniky naléhavým problémem. Důležitým nástrojem ke zlepšení podnikatelského prostředí je další úsilí o snížení zátěže a plánované zhodnocení rakouského zákona o živnostenském podnikání (Gewerbeordnung). Intenzivnější hospodářská soutěž v odvětví služeb by pomohla Rakousku vyřešit problémy s šířením digitálních technologií a obchodních modelů.

               (20)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Rakousku
                  8
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Rakousko by tedy mohlo fondy optimálně využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (21)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rakouska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rakousku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rakousku adresována v předchozích letech. Zohlednila nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rakousku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie. To odráží potřebu posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že do rozhodování členských států bude v budoucnu poskytnut vstup z úrovně Unie.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku
                  9
               , že Rakousko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Rakousku v letech 2019 a 2020:

               1.Vzhledem k předpokládanému prodlužování naděje dožití zajistit udržitelnost systému zdravotnictví, dlouhodobé péče a důchodového systému, mimo jiné úpravou zákonného věku odchodu do důchodu. Zjednodušit a racionalizovat fiskální vztahy a úkoly napříč úrovněmi správy a sladit povinnosti u financování a výdajů.

               2.Přesunout daňové zatížení z práce na zdroje, jejichž zdanění více podpoří udržitelný růst podporující začlenění. Ve spolupráci se sociálními partnery podpořit zaměstnanost žen na plný úvazek, též zlepšením služeb péče o děti, a stimulovat výsledky trhu práce u osob s nízkou kvalifikací. Zvýšit úroveň základních dovedností u znevýhodněných skupin, včetně osob z přistěhovaleckého prostředí.

               3.Zaměřit hospodářskou politiku v oblasti investic na výzkum a vývoj, inovace, digitalizaci a udržitelnost a zároveň zohlednit regionální rozdíly. Podpořit růst produktivity, a to stimulací digitalizace a růstu podniků a snížením regulačních překážek v odvětví služeb.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1019 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (7)

                        Ve smyslu evropského srovnávacího přehledu inovací z roku 2018 – vynikající inovátor: SE, DK, FI, NL, UK, LU silný inovátor: DE, BE, IE, AT, FR, SI.

                     (8)

                        SWD(2019) 1019 final.

                     (9)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 511 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Chorvatska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Chorvatska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Chorvatsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Chorvatsku pro rok 2019
                  3
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Chorvatsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019
                  4
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Chorvatsko se potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která souvisí s vysokou úrovní veřejného, soukromého i vnějšího dluhu v kontextu nízkého potenciálního růstu. V posledních letech se však nerovnováha zmenšovala díky solidnímu nominálnímu růstu a obezřetné fiskální politice. Záporná čistá vnější pozice se v důsledku trvalých přebytků běžného účtu zlepšuje. Veřejný dluh se od rekordní hodnoty v roce 2015 výrazně snížil. Probíhá též snižování dluhu v soukromém sektoru, i když jeho tempo se s růstem úvěrů a oživením investic bude zpomalovat. Finanční sektor je dobře kapitalizovaný a ziskový, podíl úvěrů se selháním však zůstává vysoký, přestože se snižuje. Opatření politiky se zintenzivnila, avšak pro posílení odolnosti hospodářství má nadále zásadní význam důsledné provádění strukturálních opatření. I přes určitý pokrok přetrvávají problémy s úplností, přesností a včasností ekonomických statistik a statistik veřejných financí.

               (3)Dne 18. dubna 2019 předložilo Chorvatsko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj konvergenční program z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla do jisté míry zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (5)Na Chorvatsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. V roce 2018 byl zaznamenán přebytek veřejných financí ve výši 0,2 % HDP, v roce 2019 by se podle konvergenčního programu z roku 2019 mělo celkové saldo propadnout na hodnotu –0,3 % HDP a poté by se mělo postupně zlepšovat až na přebytek ve výši 0,8 % HDP v roce 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  7
                má být střednědobý rozpočtový cíl (který se změnil ze strukturálního schodku ve výši 1,75 % HDP v roce 2019 na 1 % HDP od roku 2020) podle plánu v celém programovém období nadále překročen. Podle konvergenčního programu z roku 2019 se předpokládá, že poměr veřejného dluhu k HDP se sníží ze 71,6 % HDP v roce 2019 na 68,5 % v roce 2020 a poté bude dále klesat až na 62 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Plánované rozpočtové cíle se však zdají být opatrné. Prognóza Komise z jara 2019 předpokládá, že saldo veřejných financí dosáhne v roce 2019 výše 0,1 % HDP a v roce 2020 pak 0,5 % HDP. Strukturální saldo má v roce 2019 na základě prognózy Komise z jara 2019 činit –0,8 % HDP a v roce 2020 pak –0,5 % HDP, takže zůstane nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Předpokládá se, že Chorvatsko v letech 2019 a 2020 dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Chorvatsko v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (6)V prosinci 2018 přijal chorvatský parlament zákon o fiskální odpovědnosti. Cílem je upevnit uspořádání a mandát Komise pro fiskální politiku a stanovit numerická fiskální pravidla, včetně pravidla pro strukturální rozpočtové saldo. V březnu 2019 byl posílen mandát Státního kontrolního úřadu, a to díky zavedení mechanismů sankcí v případě, že nejsou dodržena jeho doporučení, a rozšíření rozsahu jeho kontrol. Fiskální rámec se ještě dále posílí přijetím pozměněného zákona o rozpočtu. Tím by se mělo zlepšit rozpočtové plánování, shromažďování fiskálních údajů a kritéria pro vydávání vládních záruk.

               (7)Územní roztříštěnost chorvatské veřejné správy má dopad na její efektivnost a stupňuje regionální rozdíly. Řada malých místních vládních institucí často postrádá odpovídající finanční a správní zdroje k poskytování služeb, jež spadají do jejich působnosti. Tím vznikají značné rozdíly v poskytování veřejných služeb mezi finančně a administrativně silnými a slabými místními jednotkami v zemi. Na úrovni ústředních vládních institucí provádějí orgány racionalizaci těžkopádného systému státních agentur, ovšem dosud nebyl schválen právní rámec, který by zavedl větší homogenitu v rámci celého systému. Plánuje se převádět odpovědnost z úřadů ústřední správy působících na místní úrovni na župní správní orgány.

               (8)Dluh systému zdravotní péče se v roce 2018 dále zvýšil, což představuje riziko pro veřejné finance. Financování systému závisí na příspěvcích pracujícího obyvatelstva a na převodech ze státního rozpočtu, které však trvale nepokrývají náklady v plné výši. Finanční situaci zdravotnictví by mělo zlepšit navýšení pojistného na zdravotní pojištění, které bylo zavedeno v roce 2019, a zvýšení spotřební daně z tabáku v prosinci 2018. K vyšší efektivitě výdajů by mohla vést probíhající funkční integrace nemocnic a opatření ke zlepšení primární péče, ovšem jejich realizace postupuje pomalu.

               (9)Rámec pro stanovování mezd není ve veřejné správě a veřejných službách konzistentní, což má dopad na rovné zacházení a brání ústřední kontrole nad veřejnými mzdovými náklady. Přijetí nového právního předpisu o stanovování mezd státních úředníků bylo několikrát odloženo. Cílem tohoto zákona je dosáhnout větší harmonizace v rámci celé veřejné správy, a to zavedením jednotných platových tabulek a koeficientů náročnosti práce na základě konzistentnějších popisů práce a rámců kompetencí. Chorvatsko má zavedený rámec sociálního dialogu, ale sociální partneři vyjadřují obavy, že příslušné pracovní metody a postupy brání skutečnému dialogu. Účinnost sociálního dialogu snižuje také roztříštěnost odborových svazů.

               (10)Míra nezaměstnanosti v roce 2018 nadále rychle klesala. Nezaměstnanost mladých lidí se také značně snížila, ale zůstává vysoká. Míra ekonomické aktivity a míra zaměstnanosti jsou však v Chorvatsku stále nízké, přičemž důležitou úlohu v tomto ohledu hrají předčasné odchody do důchodu a pečovatelské povinnosti. Je třeba zlepšit přístup k zaměstnání, například prostřednictvím předvídání a poskytování odpovídajících dovedností. V zemi nadále působí řada faktorů vedoucích k ekonomické neaktivitě a stávající opatření, která mají lidem pomoci vstoupit na trh práce, zřejmě nejsou dostatečná. Kapacita institucí trhu práce zůstává omezená a spolupráce mezi službami zaměstnanosti, sociálními službami a dalšími příslušnými zúčastněnými stranami je slabá. V roce 2019 vstoupil v platnost významný balíček reforem důchodového systému. Hlavní cíle reformy jsou tři: i) řešit koncepční nejednotnost, která vede k nespravedlivému zacházení s určitými kohortami důchodců, ii) zlepšit přiměřenost důchodového systému prodloužením pracovního života a iii) posílit institucionální uspořádání a výkonnost druhého pilíře důchodového zabezpečení.

               (11)Úroveň dosaženého vzdělání v Chorvatsku významně ovlivňují sociálně-ekonomické rozdíly. V oblasti vzdělávání je země pod průměrem EU, zejména pokud jde o předškolní vzdělávání a péči, základní dovednosti, dosažené terciární vzdělání, účast dospělých na vzdělávání a relevantnost odborného vzdělávání a přípravy pro trh práce. Chorvatsko zavádí pilotní projekt reformy učebních osnov, ale ta dosáhne svého plného potenciálu pouze v případě, že bude provedena v plném rozsahu a doplněna přípravou pedagogů.

               (12)Navzdory stále poměrně vysoké nezaměstnanosti se v některých hospodářských odvětvích projevuje nedostatek pracovních sil, zejména kvůli nedostatkům v oblasti dovedností. Zlepšování digitálních dovedností by mohlo zvýšit produktivitu a některé tyto nedostatky odstranit. Omezená relevantnost odborného vzdělávání a přípravy pro trh práce přispívá k nízké míře zaměstnanosti absolventů. Účast studentů na programech, které zahrnují učení se prací, je nízká. Zřízení regionálních středisek kompetencí a experimentální program duálního vzdělávání by měly kvalitu odborného vzdělávání a přípravy zlepšit a usnadnit identifikaci potřebných dovedností. Účast na programech vzdělávání dospělých, které jsou nabízeny v rámci opatření na pomoc při hledání práce nebo odborné přípravy, je nízká. To platí zejména pro osoby, které vzdělání potřebují nejvíce, jako jsou pracovníci s nízkou kvalifikací a nezaměstnaní.

               (13)Podíl obyvatel ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením klesá, ale zůstává nad průměrem EU. Toto riziko se týká především starších osob a osob se zdravotním postižením. Schopnost sociálních dávek snižovat chudobu zůstává ve srovnání s průměrem EU slabá. Chorvatské orgány přijaly opatření s cílem zlepšit záznamy o sociálních dávkách poskytovaných na místní úrovni harmonizací jejich klasifikace. Tím by se měl zlepšit přehled o poskytovaných dávkách na celém území, což by pak bylo možné využít ke zvýšení účinnosti systému sociální ochrany tak, aby pomáhal lidem, kteří to nejvíce potřebují.

               (14)Dopravní síť je nevyvážená a rozvoj železniční infrastruktury je značně pozadu, což vede k nízké kvalitě služeb a brání mobilitě pracovníků. Veřejná doprava v menších městech postrádá odpovídající infrastrukturu. Emise skleníkových plynů ze silniční dopravy se v posledních pěti letech výrazně zvýšily. Podíl obnovitelných zdrojů energie v odvětví dopravy je výrazně nižší než cíl pro rok 2020 ve výši 10 %. Aby bylo možné účinně snížit vysoký podíl automobilů poháněných fosilními palivy, podporovat intermodalitu a obecně omezit rostoucí emise skleníkových plynů z dopravy, bude zapotřebí dalšího úsilí a investic.

               (15)Vysokou energetickou náročnost Chorvatska by mohly snížit investice do energetické účinnosti a inteligentních energetických systémů. Zvláštní pozornost by se mohla věnovat snižování spotřeby energie v budovách a zlepšování energetické účinnosti sítí dálkového vytápění. Značný potenciál mají také investice do větrné a solární energie, stejně jako obnovitelné zdroje energie pro vytápění a chlazení. Jejich propagace by rovněž umožnila, aby se zvýšila energetická soběstačnost chorvatských ostrovů, v souladu s iniciativou „Čistá energie pro ostrovy EU“. Chorvatsko navíc obzvláště ohrožují klimatická rizika, zejména záplavy a lesní požáry.

               (16)Investice by též mohly napomoci přechodu k oběhovému hospodářství. Jsou zapotřebí pro podporu tříděného sběru odpadu a recyklace jako alternativ ke skládkování, pro rozvoj alternativ k surovinám a zvýšení poptávky po recyklovaných materiálech a pro informování veřejnosti o praktikách a chování v oblasti udržitelné spotřeby. Kromě toho jsou rovněž nutné značné investice, jež zajistí odvádění a čištění odpadních vod v aglomeracích s populačním ekvivalentem vyšším než 2 000. Investice do vodohospodářských sítí by mohly omezit úniky pitné vody a splnit nedodržované požadavky na kvalitu vody.

               (17)V oblasti kapacity pro výzkum a inovace a využívání pokročilých technologií jsou nutné investice do posílení inovační výkonnosti a na podporu růstu produktivity, čemuž brání roztříštěné a neefektivní politiky výzkumu a inovací. Cílem strategie Chorvatska pro inteligentní specializaci (RIS3) na období 2016–2020 je podporovat inovace, překonat roztříštěnost systému a zajistit, aby činnosti v oblasti výzkumu a vývoje byly organizovány s ohledem na klíčové hospodářské priority, avšak její provádění se má dále zrychlit. Investice by mohly podporovat spolupráci mezi univerzitami a podniky s cílem umožnit transfer technologií a uvádění výsledků výzkumu na trh a mohly by posílit správu a řízení.

               (18)Opatření ke zlepšení správy a řízení státních podniků pomalu postupují. Byl přijat nový kodex správy a řízení společností a bylo stanoveno podávání zpráv o plánování a výkonnosti v polovině období. Ekonomiku však nadále zatěžuje kombinace značné role státních podniků v mnoha odvětvích a jejich nízké ziskovosti a produktivity. Seznam společností zvláštního zájmu byl v roce 2018 dále zúžen a nyní je více podniků formálně způsobilých k prodeji, ale jasná strategie privatizace neexistuje. Zdá se, že chorvatské orgány se zaměřují na to, aby se zbavily velkého objemu zbývajících minoritních podílů a aktivovaly neprodukční majetek. Korupce je vnímána jako rozšířená a rostoucí. Chybí účinné nástroje pro její prevenci a postihování, zejména na místní úrovni. Stále je třeba posílit mechanismy dohledu a sankcí u osob jmenovaných do místních veřejných společností.

               (19)Podniky, zejména ty menší, zatěžují nadměrné administrativní a legislativní požadavky a parafiskální (nedaňové) poplatky. Byla dokončena identifikace administrativní zátěže, což orgánům umožňuje provádět odůvodněná opatření k jejímu snižování. Omezování parafiskálních poplatků postupuje pomalu. Hospodářskou soutěž narušuje vysoký počet nadměrně regulovaných odborných služeb. V některých odvětvích, zejména u taxislužeb, sice došlo k pokroku, ale u řady ekonomicky významných profesí nadměrná regulace stále přetrvává.

               (20)Značné množství nevyřízených případů a zdlouhavé postupy u občanských a obchodních soudů snižují právní jistotu, zatímco nedostatky trestního soudnictví komplikují boj proti hospodářským a finančním trestným činům. Vnímání nezávislosti soudnictví se dále zhoršilo. V roce 2018 proběhla novelizace zákona o Státní soudní radě. Snižování počtu nevyřízených případů pokračovalo s výjimkou Nejvyššího obchodního soudu především díky menšímu pracovnímu vytížení novými případy. U některých soudů se testuje elektronická komunikace, je však třeba ji ještě rozšířit na celou zemi.

               (21)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, a zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Chorvatsku
                  8
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Chorvatsko by tak mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země k řízení zmiňovaných fondů. Je třeba posílit institucionální uspořádání pro zadávání veřejných zakázek, aby se zlepšilo dodržování předpisů, umožnilo se strategické zadávání zakázek v zájmu dosažení cílů politiky a zajistila se efektivnost veřejných výdajů.

               (22)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Chorvatska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Chorvatsku pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Chorvatsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Chorvatsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny. To zohledňuje potřebu posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (23)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2019 a dospěla ke stanovisku
                  9
               , že Chorvatsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (24)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a konvergenční program z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4. Fiskální politiky uvedené v doporučení č. 1 přispějí mimo jiné k řešení nerovnováhy související s vysokým veřejným dluhem,

               DOPORUČUJE Chorvatsku v letech 2019 a 2020:

               1.Posílit rozpočtový rámec a monitorování podmíněných závazků na centrální i místní úrovni. Snížit územní roztříštěnost veřejné správy a zjednodušit funkční rozdělení pravomocí.

               2.Realizovat reformu vzdělávání a zlepšit jak přístup ke vzdělávání a k odborné přípravě na všech úrovních, tak i jejich kvalitu a relevantnost pro trh práce. Konsolidovat dávky státní sociální podpory a zlepšit jejich schopnost snižovat chudobu. Posílit opatření a instituce trhu práce a jejich koordinaci se sociálními službami. Po konzultaci se sociálními partnery zavést harmonizované rámce pro stanovování mezd ve veřejné správě a veřejných službách.

               3.V hospodářské politice související s investicemi se zaměřit na výzkum a inovace, udržitelnou městskou a železniční dopravu, energetickou účinnost, obnovitelné zdroje a environmentální infrastrukturu, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům. Zvýšit schopnost státní správy navrhovat a provádět veřejné projekty a politiky.

               4.Zlepšit správu a řízení státních podniků a zintenzivnit prodej těchto podniků i neprodukčního majetku. Posílit prevenci a postihování korupce, zejména na místní úrovni. Zkrátit dobu trvání soudních řízení a zlepšit elektronickou komunikaci u soudů. Omezit nejvíce zatěžující parafiskální poplatky a nadměrnou regulaci trhů zboží a služeb.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1010 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (8)

                        SWD(2019) 1010 final.

                     (9)

                        Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 526 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Finska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Finska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Finsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 3 a 4, bylo plně a včas provedeno. K plnění druhého doporučení pro eurozónu, pokud jde o podporu investic, napomůže, zaměří-li se hospodářská politika týkající se investic na konkrétně uvedené oblasti, a v plnění čtvrtého doporučení pro eurozónu, pokud jde o snižování soukromého dluhu, pomohou opatření k omezení zadluženosti domácností.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Finsku
                  2
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Finsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 4. dubna 2019 předložilo Finsko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Finsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. V programu stability z roku 2019, který na základě současné situace beze změn předložila předchozí vláda v dubnu krátce před všeobecnými volbami, se plánuje snížit celkové saldo z 0,7 % HDP v roce 2018 na –0,3 % HDP v roce 2019. Podle finské vlády lze předpokládat, že se saldo v roce 2020 zlepší na 0 % a poté znovu poklesne na –0,1 % v roce 2021 a –0,3 % v roce 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  5
                se plánuje střednědobý rozpočtový cíl, stanovený jako strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, i nadále po celé programové období překonávat, přičemž se zohlední flexibilita z roku 2019 spojená s prováděním strukturálních reforem, pro něž je povolena dočasná odchylka. Poměr veřejného dluhu k HDP, který dosáhl vrcholu 63,4 % v roce 2015, klesl v roce 2018 na 58,9 %. Podle programu stability z roku 2019 bude poměr dluhu nadále klesat a v roce 2021 dosáhne 57,4 % HDP. Předpokládá se, že se v roce 2022 opět zvýší na 57,7 % HDP. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, se jeví jako celkově realistický. Hlavní rizika pro rozpočtové projekce souvisejí s možnými a oproti očekávání vyššími náklady spojenými se stárnutím obyvatelstva a vyšší inflací.

               (7)Dne 13. července 2018 doporučila Rada Finsku, aby v roce 2019 dosáhlo svého střednědobého rozpočtového cíle, se zohledněním flexibility spojené s prováděním strukturálních reforem, pro něž je povolena dočasná odchylka. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí
                  6
                v roce 2019 ve výši 2,9 %, což odpovídá povolenému zhoršení strukturálního salda o 0,2 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že Finsko v roce 2019 svého střednědobého rozpočtového cíle dosáhne, přičemž je zohledněna flexibilita spojená se strukturálními reformami.

               (8)S ohledem na projektovanou mezeru výstupu Finska ve výši 0,8 % v roce 2020 by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí neměla přesáhnout 1,9 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje ve Finsku při nezměněné politice v roce 2020 riziko určité odchylky. Celkově zastává Rada stanovisko, že Finsko podle předpokladů ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v roce 2019 dodrží a že musí být připraveno přijímat další opatření, aby zajistilo soulad s požadavky tohoto paktu v roce 2020.

               (9)V důsledku stárnutí obyvatelstva a úbytku pracovní síly se předpokládá, že výdaje na důchody a zdravotní a zejména sociální péči (dlouhodobou péči) v příštích desetiletích vzrostou. Ze zprávy o fiskální udržitelnosti z roku 2018 vyplývá, že k tomu, aby se v dlouhodobém horizontu stabilizoval poměr dluhu k HDP, by předpokládané zvýšení nákladů spojené se stárnutím vyžadovalo fiskální konsolidaci ve výši 2 % HDP. Reformu regionální veřejné správy a zdravotních a sociálních služeb, která měla uvedené problémy řešit, zajistit rovný přístup k péči a zkrátit čekací dobu, však finský parlament dne 7. března 2019 zamítl. Podíl nepodložených nenaplněných léčebných potřeb je ve Finsku stále nad průměrem Unie. S potížemi se získáním potřebné lékařské péče, způsobenými dlouhými čekacími listinami, se potýkají zejména lidé, kteří nepracují.

               (10)Vzhledem k tomu, že se snižuje počet obyvatel v produktivním věku a volných pracovních míst přibývá, je situace na finském trhu práce napjatá. Míra zapojení a zaměstnanosti je zároveň ve Finsku nižší než v ostatních severských zemích a strukturální nezaměstnanost v roce 2018 zůstala na úrovni 7 %. Odráží se zde částečně pasti nečinnosti a nezaměstnanosti, které brání účinnějšímu využití pracovní síly. K hlavním překážkám při návratu do práce patří složitý systém dávek a kombinace různých typů přídavků. Dávky se s rostoucím příjmem rychle snižují, takže vzniká riziko, že přijetí práce nemusí přinášet dostatečné finanční uspokojení. Nejistota provázející úroveň dávek a dobu pro jejich opětovné přiznání snižuje atraktivitu krátkodobé práce či práce na částečný úvazek. V únoru 2019 byly zveřejněny předběžné výsledky experimentu se základním příjmem, které naznačují potřebu revidovat systém sociálního zabezpečení, aby se dávky účinněji kombinovaly s příjmy.

               (11)Míra zapojení a zaměstnanosti se vrací na úroveň před krizí a ke zvýšení míry ekonomické aktivity jsou proto nezbytné investice do aktivního začleňování, zejména u skupin, které jsou od trhu práce nejvíce vzdáleny. Celkové reformy usilující o zvýšení účasti na trhu práce by mohly přinést některým skupinám obyvatel lepší pracovní příležitosti. Týká se to zejména osob přistěhovaleckého původu, žen v reprodukčním věku, mužů s nízkým vzděláním, osob schopných pracovat částečně a osob se zdravotním postižením. Některé služby nezaměstnaným a neaktivním osobám jsou rozptýleny mezi různé orgány a poskytovatele. Začleňování a udržování těchto skupin na trhu práce vyžaduje individualizované a integrované služby a politiky, jež napomáhají jejich aktivaci a pracovní rehabilitaci. Dlouhodobá péče o děti přispívá u žen k nižší míře zaměstnanosti než u mužů a k rozdílům v jejich odměňování. Vláda zahájila proces reformy rodičovské dovolené, ale dosud jej nedokončila.

               (12)K posílení udržitelného a inkluzivního růstu ve Finsku je nezbytně nutné zajistit v době demografických a technologických změn nabídku pracovních sil. K překonání problémů způsobených strukturálními změnami v ekonomice by pomohly investice do dovedností, zejména dovedností užitečných pro trh práce. Technologická změna si vyžaduje další vzdělávání a rekvalifikaci pracovních sil s využitím flexibilních možností vzdělávání, přičemž by se měl důraz klást na učení, vzdělávání a odbornou přípravu dospělých. Zvýšila by se tím profesní mobilita, zároveň by se omezil nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a bylo by lépe možné naplňovat potřeby budoucího trhu práce.

               (13)Finsku hrozí, že do roku 2020 nesplní cíl recyklovat 50 % komunálního odpadu. Komunální odpad je ve stále větší míře spalován (60 % v roce 2017, zatímco v roce 2016 to bylo 55 %).

               (14)Veřejné výdaje na výzkum a vývoj se nyní stabilizují, avšak Finsko zaznamenalo od roku 2009 ze všech členských států EU největší pokles investic do výzkumu a vývoje ze soukromého sektoru. Ačkoli se makroekonomická situace v posledních letech zlepšila, v soukromého sektoru u těchto investic k oživení dosud nedošlo. Vyšší míra investic do výzkumu a vývoje je přitom klíčovým faktorem, který umožňuje strukturální změnu ve prospěch hospodářských odvětví s intenzivním využíváním znalostí a posílení dlouhodobého růstového potenciálu. Nedostatečná spolupráce mezi vysokoškolskými institucemi a podnikatelským odvětvím je i nadále jednou z hlavních překážek, jež oslabuje podporu inovací a jejich uvádění na trh.

               (15)Vzhledem k tomu, že obyvatelstvo je ve Finsku rozptýleno, mohou lidem v přesunu za prací bránit nedostatečné možnosti dopravy. Strategickými investicemi do dopravní infrastruktury lze zlepšit mobilitu pracovníků a posílit tak fungování trhů práce. Vzhledem k tomu, že náklady na přepravu mají ve Finsku ve srovnání s jinými členskými státy EU relativně velký dopad na konečnou cenu výrobků, mohla by propojení infrastruktury současně zlepšit přístup k zahraničním trhům.

               (16)K dosažení dlouhodobých hospodářských a klimatických cílů by mohly přispět strategické investice do dekarbonizace energeticky náročných odvětví průmyslu a odvětví dopravy. Finsko je na špičce, pokud jde o inovace v oblasti čisté energie a výdaje soukromého sektoru na výzkum a vývoj v této oblasti. Pokud budou investice do některých programů v oblasti čisté energie do roku 2021 i nadále pokračovat v souladu se závazky, napomohou Finsku splnit cíle uhlíkové neutrality. Vedle ambiciózních cílů Finska na zvýšení podílu biopaliv je nákladově efektivní možností k dekarbonizaci dopravy též elektrifikace vzhledem k tomu, že ve Finsku již velmi pokročila dekarbonizace výroby elektřiny.

               (17)Díky nízkým úrokovým sazbám a lepšímu hospodářskému výhledu se zvýšil celkový objem úvěrů, zejména prostřednictvím bytových družstev (která nabízejí zvláštní formu vlastnictví nemovitostí). Současně rychle rostou i spotřebitelské úvěry, přičemž tento typ úvěrování stále větší měrou poskytují zahraniční banky, finanční instituce jiné než úvěrové instituce, společnosti poskytující drobné půjčky a ujímá se též přímé úvěrování. Zadlužení domácností proto zůstává na historicky vysoké úrovni (67 % HDP v roce 2017). Tento dluh je převážně navázán na pohyblivou sazbu, což představuje riziko, pokud se úrokové sazby ve střednědobém horizontu zvýší. Finský orgán finančního dohledu přijal celou řadu opatření, jež mají omezit růst zadlužení domácností. V blízké době se nicméně neočekává aktivní snižování dluhové zátěže, zvláště když přetrvávají nízké úrokové sazby a existuje stále poměrně silná důvěra spotřebitelů.

               (18)Finsko v této fázi nemá komplexní registr úvěrů (shromažďující pozitivní i negativní informace o dlužnících), který by zahrnoval velké banky v zemi. Tento nedostatek může bránit bankám v získání jasného přehledu o celkovém zadlužení domácností. V uplynulém roce však ke zřízení takového registru proběhly některé přípravné činnosti.

               (19)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Finsku
                  7
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Finsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (20)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Finska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Finsku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Finsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Finsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (21)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019, přičemž její stanovisko
                  8
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a program stability z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4,

               DOPORUČUJE Finsku v letech 2019 a 2020:

               1.Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2020 nepřekročila 1,9 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Zlepšit nákladovou efektivnost sociálních služeb a služeb zdravotní péče a zajistit k nim rovný přístup.

               2.Zlepšit pobídky pro přijímání práce, zvýšit úroveň dovedností a posílit aktivní začleňování, zejména prostřednictvím náležitě integrovaných služeb pro nezaměstnané a ekonomicky neaktivní osoby.

               3.V hospodářské politice související s investicemi se s přihlédnutím k regionálním rozdílům zaměřit na výzkum a inovace, přechod na nízkouhlíkové hospodářství, transformaci energetiky a udržitelnou dopravu.

               4.Intenzivněji sledovat zadlužení domácností a vytvořit systém pro registr úvěrů.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1025 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (7)

                        SWD(2019) 1025 final.

                     (8)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 528 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na období 2018–2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na období 2018–2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které Spojené království není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Spojeném království
                  2
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Spojené království učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 23. dubna 2019 předložilo Spojené království svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj konvergenční program na období 2018–2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Dne 29. března 2017 Spojené království oznámilo Evropské radě svůj záměr vystoupit z Evropské unie. Po vystoupení z Evropské unie se Spojené království stane třetí zemí. Vzhledem k nejistotě, která panuje ohledně data a podmínek vystoupení Spojeného království, jakož i budoucích vztahů Spojeného království s EU, se tento dokument nezabývá možnými hospodářskými důsledky různých scénářů. V případě, že Spojené království vystoupí z Evropské unie na základě dohody o vystoupení, kterou schválila vláda Spojeného království a kterou dne 25. listopadu 2018 potvrdila Evropská rada (článek 50), bude se právo Unie, včetně evropského semestru, během přechodného období stanoveného v uvedené dohodě na Spojené království a ve Spojeném království nadále uplatňovat.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Spojené království se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení až do let 2019–2020. Vláda ve svém konvergenčním programu na období 2018–2019 předpokládá, že se celkový schodek zvýší z 1,2 % HDP v období 2018–2019 na 1,4 % HDP v období 2019–2020 a poté se v období 2020–2021 sníží na 1,1 % HDP. Konvergenční program neobsahuje střednědobý rozpočtový cíl. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se sníží z 85,5 % v období 2018–2019 na 83,3 % v období 2019–2020 a na 82,9 % HDP v období 2020–2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Opatření potřebná k dosažení plánovaných cílových schodků jsou sice obecně dobře specifikována, ale dosažení plánovaného snížení schodku ohrožují rostoucí tlaky na výdaje vládních institucí v řadě oblastí
                  5
               .

               (7)Rada dne 13. července 2018 Spojenému království doporučila, aby zajistilo, že nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřesáhne v období 2019–2020 hodnotu 1,6 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje riziko, že v letech 2019–2020 dojde ke značné odchylce od požadavků preventivní složky.

               (8)Vzhledem k míře veřejného dluhu Spojeného království přesahující 60 % HDP a k předpokládané mezeře výstupu ve výši 0,3 % by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v období 2020–2021 neměla přesáhnout 1,9 %, v souladu se strukturální korekcí ve výši 0,6 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Při nezměněné politice existuje v období 2020–2021 riziko významného odchýlení od tohoto požadavku. Předpokládá se, že Spojené království v období 2019–2020 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení díky povolené roční odchylce ve výši 0,25 % a v období 2020–2021 pravidlo pro zadlužení. Obecně se Rada domnívá, že Spojené království musí být počínaje obdobím 2019–2020 připraveno pro splnění ustanovení Paktu o stabilitě a růstu přijmout další opatření.

               (9)Spojené království je v rámci zemí skupiny G7 dlouhodobě ekonomikou s nejnižšími kapitálovými investicemi, měřeno jako podíl na HDP. Investice se prudce snížily také v období krize a oživení soukromých investic po krizi stagnuje. Míra investic Spojeného království do výzkumu a vývoje činila v minulém desetiletí přibližně 1,7 % HDP, což je pod průměrem EU. Investice do výzkumu a vývoje jsou soustředěny do omezeného počtu společností a regionů. Tyto rozsáhlé nedostatky ve fyzickém a lidském kapitálu jsou jednou z hlavních příčin relativně nízké a stagnující produktivity práce ve Spojeném království.

               (10)Ve Spojeném království přetrvává nedostatečná nabídka bydlení. Pokrizové oživení v bytové výstavbě ztratilo dynamiku. Začínají se projevovat omezení kapacit, přičemž bytová výstavba zůstává pod úrovní, která je potřebná k uspokojení odhadované poptávky. Ceny nemovitostí a výše nájmů zůstávají vysoké, zejména v oblastech s vysokou poptávkou po bydlení, a trh vykazuje známky nadhodnocení. Výrazně méně mladých dospělých bydlí nyní ve vlastní nemovitosti. Vláda provádí řadu opatření s cílem nabídku bydlení podpořit. Rozloha a poloha dostupné půdy pro novou bytovou výstavbu však zůstává omezena přísnou regulací trhu s pozemky, zejména v okolí velkých měst.

               (11)Jsou potřebné významné investice do modernizace a rozšíření sítě infrastruktury, přičemž je třeba snížit projektové náklady a emise skleníkových plynů. Silniční, železniční a letecké sítě jsou vystaveny rostoucím tlakům na kapacitu. Spojené království musí vytvořit rozsáhlé nové kapacity pro výrobu a dodávky energie, které jsou šetrnější k životnímu prostředí. Rozvoj infrastruktury ve Spojeném království byl dosud spojen s vysokými náklady a probíhal pomalu. Po desetiletích nedodatečných veřejných investic se vláda začíná nedostatky v infrastruktuře zabývat, avšak bude obtížné zajistit prostředky z vnějších zdrojů, se kterými vláda ve svých projekcích počítá, nákladově efektivním způsobem.

               (12)Nezaměstnanost je nízká, avšak reálné mzdy zůstávají pod nejvyšší předkrizovou úrovní. Vysoký podíl zaměstnanců s nízkou kvalifikací má omezené vyhlídky kariérního postupu, což má negativní dopad na produktivitu a přispívá k vysoké míře chudoby zaměstnaných osob. Existuje prostor pro zlepšení efektivity systému vzdělávání a odborné přípravy v oblasti základních a technických dovedností. Vláda provádí reformy odborné přípravy ve školách a na pracovištích, avšak celkový počet registrací do nového duálního systému je mnohem nižší, než se očekávalo.

               (13)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Spojeného království, kterou zveřejnila ve své zprávě o Spojeném království pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program na období 2018–2019, národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Spojenému království adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Spojeném království, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny. To zohledňuje potřebu posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (14)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program na období 2018–2019, přičemž její stanovisko
                  6
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Spojenému království v letech 2019 a 2020:

               1.Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřesáhla v období 2020–2021 hodnotu 1,9 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP.

               2.V hospodářské politice související s investicemi se zaměřit na výzkum a inovace, bydlení, odbornou přípravu a zvyšování dovedností, udržitelnou dopravu, přechod na nízkouhlíkové hospodářství a transformaci energetiky, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1027 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Spojeným královstvím financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (6)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 527 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Švédska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Švédska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Švédsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Švédsku pro rok 2019
                  3
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Švédsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019
                  4
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Švédsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Zejména nadhodnocené ceny nemovitostí spolu s trvalým růstem zadlužení domácností vytváří riziko případné nekontrolované korekce. Vysoký dluh domácností se jako podíl na HDP i nadále zvyšoval. Ve druhé polovině roku 2017 došlo ke korekci cen rezidenčních nemovitostí a ceny se od té doby postupně stabilizovaly. Ukazatele ocenění ovšem naznačují, že ceny nemovitostí zůstávají ve vztahu k fundamentálním veličinám vysoké. Ačkoli se zdá, že bankovní sektor je přiměřeně kapitalizovaný, nekontrolovaná korekce by vzhledem k velké expozici vůči hypotékám domácností finanční sektor negativně ovlivnila. V takovém případě by mohlo vzhledem k systémovým finančním vazbám také dojít k negativním vedlejším dopadům na sousední země. U nabídky bydlení přetrvávají strukturální překážky a produkce odvětví stavebnictví se oslabila. Přestože v makroobezřetnostní oblasti byly v posledních letech podniknuty kroky k řešení růstu hypotečního dluhu, jejich dopad se zatím zdá omezený. V klíčových politikách přetrvávají nedostatky, zejména pokud jde o daňové pobídky k vlastnictví rezidenčních nemovitostí a fungování nabídky bydlení a trhu s nájemním bydlením.

               (3)Dne 26. dubna 2019 předložilo Švédsko svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 29. dubna 2019 svůj konvergenční program z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (5)Na Švédsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2019 plánuje vláda v roce 2019 dosáhnout přebytku ve výši 0,6 % HDP, který by se měl po zbytek programového období nadále zvyšovat. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  7
                Švédsko hodlá svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 1 % HDP, i nadále po celé programové období překonávat. Podle konvergenčního programu z roku 2019 se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2019 klesne na 34,5 % a bude dále klesat až na 28,2 % v roce 2022. Hlavními hnacími silami tohoto poklesu budou nejspíše zdravé veřejné finance a stabilní hospodářský růst. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 přebytku ve výši 0,5 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,6 % HDP, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Švédsko v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (6)Zadlužení domácností i nadále rostlo, a to z beztak již vysoké úrovně. V roce 2018 vzrostlo o 5,5 % a dosáhlo přibližně 88 % HDP a 186 % disponibilního příjmu a řadí se tak mezi nejvyšší v EU. Tento růst byl způsoben především vyšší úrovní hypotečních úvěrů související s vysokými cenami nemovitostí a strukturálními deformacemi upřednostňujícími nákupy nemovitostí formou hypotečního úvěru. Švédsko v uplynulých letech zavedlo několik makroobezřetnostních opatření, mimo jiné posílené pravidlo splácení pro hypotéky s vysokou mírou zadlužení, které platí od března 2018, a rozhodnutí navýšit od září 2019 proticyklickou kapitálovou rezervu pro banky. Nicméně doposud učiněné politické kroky měly na růst hypotečních úvěrů celkově jen omezený dopad a nebyla přijata žádná politická opatření k reformě daňových pobídek pro vlastnictví nemovitostí a hypoteční úvěry.

               (7)Ceny nemovitostí se sice na konci roku 2017 snížily a od té doby jsou víceméně stabilní, tomuto vývoji však předcházelo dlouhé období silného růstu cen a ocenění zůstávají vysoce nad fundamentálními ekonomickými parametry. Mezi hlavní problémy patří daňové pobídky ve prospěch vlastnictví nemovitostí a hypotečního dluhu a akomodativní úvěrové podmínky spolu s relativně nízkými sazbami pro splácení hypoték. I přes značný nárůst nové výstavby v posledních pěti letech je nabídka bydlení stále nedostatečná, zejména pokud jde o cenově dostupné nemovitosti v blízkosti velkých měst. Nabídka nového bydlení nenaplnila předpokládané krátkodobé potřeby, které se v období 2018–2020 odhadují na 90 000 nových domácností ročně. Nedostatečná nabídka bydlení souvisí se strukturálními nedostatky, k nimž patří omezená hospodářská soutěž ve stavebnictví způsobená překážkami, které brání malým a zahraničním podnikům ve vstupu na trh, a velkými developery, kteří mají pod kontrolou půdní fond. Stávající bytový fond není využíván efektivně. Nájemné pod tržní cenou vede na trhu s nájemním bydlením k zakonzervování stávajícího stavu a k rozvrstvení na osoby začleněné do stávajícího systému a na osoby z něho vyloučené. Na trhu vlastníků nemovitostí se snižuje mobilita kvůli dani z kapitálových zisků. Nedostatečná nabídka bydlení znesnadňuje lidem změnu zaměstnání a může též přispívat k mezigenerační nerovnosti. Švédské orgány i nadále postupně realizují 22bodový plán na posílení bytové výstavby a zvýšení účinnosti v odvětví bydlení. Doposud nebyly učiněny žádné konkrétní politické kroky k liberalizaci přísných předpisů na trhu s nájemním bydlením a k revizi kapitálové daně u vlastnického bydlení, i když v lednu 2019 nová vláda oznámila, že v těchto oblastech plánuje zavést reformy, kterým však bude předcházet přípravné šetření.

               (8)V některých odvětvích, jako jsou stavebnictví, vzdělávání a informační a komunikační technologie, se začíná projevovat nedostatek pracovních sil. Zajistit dostatek specializovaného lidského kapitálu je nezbytné k podpoře investic do výzkumu a vývoje i k podpoře digitalizace. V tomto ohledu budou užitečné investice do vzdělávání a dovedností, včetně digitálních dovedností. Výsledky vzdělávání se poněkud zlepšily, ale mezi různými sociálními skupinami existují značné rozdíly, které dále narůstají. Demografický vývoj povede ke zvyšování počtu žáků, čímž se ještě prohloubí současný nedostatek učitelů. Je třeba pozorně sledovat situaci migrantů ze zemí mimo EU a jejich potomků a dopady nedávno přijatých programů, protože školní integrace žáků narozených v zahraničí a udržitelné začlenění migrantů s nízkou kvalifikací a migrantů ze zemí mimo EU (zejména žen) na trhu práce zůstává i nadále problematické.

               (9)Zachování investic do dopravní infrastruktury může přispět ke zlepšení, pokud jde o mobilitu pracovních sil, regionální soudržnost a trh s bydlením, a podpořit ve Švédsku dlouhodobý růst produktivity. Vláda ve svém plánu infrastruktury na období 2018–2029 oznámila značné investice do dopravní infrastruktury, jejichž cílem je zlepšit různé druhy dopravy (zejména železniční a silniční). Podle plánu budou velké investice vyčleněny na rozvoj železničního systému, aby se přeprava zboží více přesouvala ze silnic na železnici a zároveň se též snížily emise. Udržení vysoké úrovně investic do výzkumu a vývoje, příznivé rámcové podmínky a širší inovační základna jsou klíčové k tomu, aby si Švédsko zachovalo vedoucí postavení v oblasti inovací. Švédský model inovací se tradičně opírá o omezený počet velkých technologických společností s celosvětovou působností. Bylo by dobré vytvořit prostředí, které by též podporovalo inovační potenciál malých, středních a začínajících podniků. Kapacita Švédska v oblasti inovací by se rovněž mohla zlepšit, pokud by se zintenzivnila spolupráce mezi malými a středními podniky a akademickou obcí.

               (10)V souvislosti s probíhajícím skandálem s praním peněz, který se týká jedné z největších finančních institucí v zemi, se prevence praní peněz stala pro Švédsko jednou z priorit. Švédské a estonské orgány finančního dohledu zahájily společné vyšetřování, do něhož se zapojily také lotyšské a litevské orgány. Ačkoli rámec boje proti praní peněz se ve Švédsku zpřísnil v roce 2017, kdy vstoupil v platnost zákon o boji proti praní peněz, je nadále důležité pokračovat ve zjišťování a nápravě zbývajících nedostatků. Problémy přetrvávají a orgán finančního dohledu ještě bude muset přijmout dodatečná opatření a pokyny, jež by dohled v této oblasti posílily. Po přijetí těchto opatření bude třeba věnovat pozornost jejich účinnému provedení.

               (11)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Švédsku
                  8
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Švédsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (12)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Švédska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Švédsku pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Švédsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Švédsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (13)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Švédsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (14)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a konvergenční program z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Švédsku v letech 2019 a 2020:

               1.Řešit rizika v souvislosti s vysokým zadlužením domácností postupným snižováním daňové odpočitatelnosti úroků z hypotečních úvěrů nebo zvýšením periodických daní z nemovitostí. Podpořit investice do bytové výstavby tam, kde jsou problémy nejpalčivější, zejména odstraněním strukturálních překážek pro výstavbu. Zvýšit účinnost trhu s bydlením, a to i zavedením větší flexibility při stanovování cen nájemného a revidováním koncepce daně z kapitálových zisků.

               2.Zaměřit hospodářskou politiku v oblasti investic na vzdělávání a dovednosti a se zohledněním regionálních rozdílů nadále investovat do udržitelné dopravy za účelem modernizace různých druhů dopravy, zejména železnic, a do výzkumu a inovací.

               3.Zajistit efektivní vynucování pravidel pro boj proti praní peněz a dohled nad nimi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1026 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (8)

                        SWD(2019) 1026 final.