title: Doporučení pro vnitrostátní soudy o zahájení řízení o předběžné otázce

text:
               25.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/1

         Následující text aktualizuje doporučení pro vnitrostátní soudy, jež bylo přijato poté, co dne 1. listopadu 2012 vstoupil v platnost nový jednací řád Soudního dvora (Úř. věst. C 338, 6.11.2012, s. 1). Účelem tohoto doporučení, které vychází z praxe získané při uplatňování uvedeného jednacího řádu (1), a z nejnovější judikatury, je připomenout základní znaky řízení o předběžné otázce a poskytnout soudům, které se na Soudní dvůr obrací se žádostmi o rozhodnutí o předběžné otázce, veškeré praktické informace, jež jsou nezbytné k tomu, aby Soudní dvůr mohl na položené otázky smysluplně odpovědět.
   DOPORUČENÍ
   pro vnitrostátní soudy o zahájení řízení o předběžné otázce
   (2016/C 439/01)

      Úvod

               1.

               Řízení o předběžné otázce, které je upraveno v čl. 19 odst. 3 písm. b) Smlouvy o Evropské unii (dále jen „SEU“) a v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), je základním mechanismem práva Evropské unie. Jeho cílem je poskytnout soudům členských států prostředek, který jim umožní předložit Soudnímu dvoru Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) v rámci řízení o předběžné otázce otázky ohledně výkladu unijního práva nebo platnosti aktů přijatých orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie, a zajistit tak jednotný výklad a aplikaci tohoto práva v rámci Unie.

               2.

               Řízení o předběžné otázce spočívá na úzké spolupráci mezi Soudním dvorem a soudy členských států. K zajištění plné účinnosti tohoto řízení se jeví nezbytným připomenout základní znaky tohoto řízení a podat určitá upřesnění ohledně ustanovení jednacího řádu, pokud jde zejména o autora a dosah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, jakož i formu a obsah této žádosti. Tato upřesnění, jež se vztahují na všechny žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce (I), jsou doplněna ustanoveními vztahujícími se na žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které musí být projednány v obzvláště rychlém řízení (II), a přílohou shrnující podstatné náležitosti každé žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.

         I.   Ustanovení vztahující se na všechny žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

      Autor žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               3.

               Pravomoc Soudního dvora k rozhodování o žádostech o rozhodnutí o předběžné otázce ohledně výkladu nebo platnosti unijního práva je vykonávána výlučně na základě podnětu vnitrostátních soudů bez ohledu na to, zda účastníci původního řízení vyjádřili přání obrátit se na Soudní dvůr. Vzhledem k tomu, že vnitrostátní soud, jemuž byl spor předložen, nese odpovědnost za soudní rozhodnutí, jež má být vydáno, je pouze na tomto soudu, aby s ohledem na konkrétní okolnosti věci posoudil jak nezbytnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jeho rozsudku, tak relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru.

               4.

               Pojem soudního orgánu je Soudním dvorem vykládán jako autonomní pojem unijního práva a Soudní dvůr v tomto ohledu přihlíží k souboru faktorů, například zda je orgán, který se na něj obrátil, zřízen zákonem, zda se jedná o stálý orgán, zda má obligatorní jurisdikci, zda má řízení před ním kontradiktorní povahu, zda aplikuje právní normy a zda je nezávislý.

               5.

               Soudy členských států mohou Soudnímu dvoru položit otázku týkající se výkladu nebo platnosti unijního práva, považují-li rozhodnutí Soudního dvora o této otázce za nezbytné k vynesení svého rozsudku (viz čl. 267 druhý pododstavec SFEU). Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se může ukázat jako zvláště užitečná zejména tehdy, pokud u vnitrostátního soudu vyvstane nová otázka výkladu mající obecný význam pro jednotnou aplikaci unijního práva nebo se nejeví, že stávající judikatura poskytuje nezbytné objasnění v novém právním a skutkovém rámci.

               6.

               Vyvstane-li otázka při jednání před soudem, jehož rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, je tento soud povinen se obrátit na Soudní dvůr se žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce (viz čl. 267 třetí pododstavec SFEU), ledaže již v dané oblasti existuje ustálená judikatura nebo o správném způsobu výkladu dotyčné právní normy nelze rozumně pochybovat.

               7.

               Z ustálené judikatury mimoto vyplývá, že i když mají vnitrostátní soudy možnost odmítnout důvody týkající se neplatnosti, které jsou před nimi uplatňovány vůči aktu orgánu, instituce nebo jiného subjektu Unie, možnost prohlásit takový akt za neplatný naproti tomu spadá do výlučné pravomoci Soudního dvora. Soud členského státu se tudíž musí obrátit na Soudní dvůr, pokud má o platnosti takového aktu pochybnosti, s uvedením důvodů, pro které se domnívá, že je tento akt neplatný.

      Předmět a dosah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               8.

               Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se musí týkat výkladu nebo platnosti unijního práva, a nikoli výkladu vnitrostátních právních norem nebo skutkových otázek vznesených v rámci sporu v původním řízení.

               9.

               Soudní dvůr může rozhodovat o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce pouze tehdy, pokud na věc v původním řízení dopadá unijní právo. V tomto ohledu je nezbytné, aby předkládající soud vylíčil všechny rozhodné skutkové a právní okolnosti, které ho vedou k závěru, že by se v projednávané věci mohla použít ustanovení unijního práva.

               10.

               Pokud jde o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu Listiny základních práv Evropské unie, je třeba připomenout, že podle čl. 51 odst. 1 této Listiny jsou její ustanovení určena členským státům, výhradně pokud uplatňují právo Unie. Případy tohoto uplatnění mohou být zajisté různorodé, je však nutné, aby ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce bylo jasně a jednoznačně patrné, že se ve věci v původním řízení použije jiná norma unijního práva, než je Listina. Vzhledem k tomu, že Soudní dvůr nemá pravomoc rozhodovat o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce tehdy, když daná právní situace nespadá do působnosti unijního práva, ustanovení Listiny případně uplatňovaná předkládajícím soudem sama o sobě nemohou tuto pravomoc založit.

               11.

               Konečně, Soudní dvůr sice za účelem vydání rozhodnutí nutně přihlíží k právnímu a skutkovému rámci sporu v původním řízení, jak jej vymezil předkládající soud v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, sám však na tento spor unijní právo neuplatňuje. Při rozhodování o výkladu nebo platnosti unijního práva je Soudní dvůr veden snahou poskytnout odpověď užitečnou pro řešení sporu v původním řízení, je však věcí předkládajícího soudu, aby z této odpovědi vyvodil konkrétní důsledky, a to případně tím způsobem, že danou vnitrostátní normu, která byla shledána neslučitelnou s unijním právem, nepoužije.

      Vhodný okamžik k podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               12.

               Vnitrostátní soud může předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, jakmile zjistí, že rozhodnutí o výkladu nebo platnosti unijního práva je nezbytné k tomu, aby mohl vydat svůj rozsudek. Právě vnitrostátní soud totiž může nejlépe posoudit, v jaké fázi řízení je takovouto žádost třeba podat.

               13.

               Nicméně vzhledem k tomu, že tato žádost bude základem pro řízení, které proběhne před Soudním dvorem, a že posledně zmíněný soud musí mít možnost disponovat všemi poznatky, které mu umožní ověřit, zda má pravomoc odpovědět na položené otázky, a pokud tomu tak je, podat na tyto otázky užitečnou odpověď, je nezbytné, aby rozhodnutí předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce bylo přijato ve fázi řízení, kdy je předkládající soud schopen s dostatečnou přesností vymezit právní a skutkový rámec věci v původním řízení a právní otázky, které pokládá. V zájmu řádného výkonu spravedlnosti se rovněž může jevit žádoucí, aby byla žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložena po kontradiktorním projednání věci.

      Forma a obsah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               14.

               Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce může mít jakoukoli formu, kterou vnitrostátní právo připouští pro případ překážek postupu řízení, je však třeba mít na zřeteli, že tato žádost je základem pro řízení před Soudním dvorem a je doručována všem zúčastněným uvedeným v článku 23 statutu Soudního dvora (dále jen „statut“), a zejména všem členským státům, aby mohly případně předložit vyjádření. Tomu odpovídající nutnost překládat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce do všech úředních jazyků Evropské unie vyžaduje, aby byla předkládajícím soudem sepsána jednoduše, jasně a přesně, bez nadbytečných skutečností. Zkušenost ukazuje, že přibližně deset stran často stačí k náležitému vylíčení právního a skutkového rámce žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.

               15.

               Obsah každé žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce je stanoven v článku 94 jednacího řádu Soudního dvora a shrnut v příloze tohoto dokumentu. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce obsahuje kromě znění předběžných otázek položených Soudnímu dvoru:

                           —

                           stručné vylíčení předmětu sporu, jakož i rozhodných skutečností tak, jak byly zjištěny předkládajícím soudem, nebo alespoň vylíčení skutkových okolností, na kterých jsou předběžné otázky založeny;

                           —

                           znění vnitrostátních předpisů, jejichž použití přichází v projednávané věci v úvahu, a případně příslušnou vnitrostátní judikaturu, a

                           —

                           uvedení důvodů, na základě kterých má předkládající soud pochybnosti o výkladu nebo platnosti určitých ustanovení práva Unie, jakož i vztah, který spatřuje mezi těmito ustanoveními a vnitrostátními právními předpisy použitelnými ve sporu v původním řízení.

                     Chybí-li jeden nebo více z výše uvedených prvků, může být Soudní dvůr nucen rozhodnout, že nemá pravomoc k podání odpovědi na předběžné otázky, nebo žádost o rozhodnutí o předběžné otázce jako nepřípustnou odmítnout.

               16.

               V žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce musí předkládající soud uvést konkrétní odkazy na vnitrostátní ustanovení použitelná na skutkový stav věci v původním řízení a s přesností určit ustanovení unijního práva, o jejichž výklad je žádáno nebo jejichž platnost je zpochybňována. Žádost případně obsahuje stručné shrnutí relevantních argumentů účastníků původního řízení. V této souvislosti je vhodné připomenout, že se překládá pouze žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, a nikoli její případné přílohy.

               17.

               Předkládající soud rovněž může uvést stručně svůj názor na odpověď, která má být poskytnuta na položené předběžné otázky. Takový názor může být pro Soudní dvůr užitečný, zejména má-li o žádosti rozhodnout v rámci zrychleného nebo naléhavého řízení.

               18.

               Konečně, předběžné otázky položené Soudnímu dvoru musí být obsaženy v samostatné a jasně odlišené části předkládacího rozhodnutí, nejlépe na jeho začátku nebo na jeho konci. Musí být samy o sobě srozumitelné, aniž je nutné přihlížet k odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.

               19.

               K usnadnění četby žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce je zásadní, aby byla Soudnímu dvoru předložena ve strojopisné podobě a stránky a odstavce předkládacího rozhodnutí byly očíslovány.

               20.

               Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce musí být datována a podepsána a následně zaslána kanceláři Soudního dvora doporučenou poštovní zásilkou na tuto adresu: Rue du Fort Niedergrünewald, 2925 Luxembourg, Luxembourg. K této žádosti musí být připojeny všechny relevantní dokumenty, zejména přesné kontaktní údaje účastníků původního řízení a jejich případných zástupců, jakož i spis ve věci v původním řízení nebo jeho kopie. Tento spis (nebo jeho kopie) budou uschovány v kanceláři Soudního dvora po celou dobu řízení, kde do něj budou zúčastnění uvedení v článku 23 statutu moci nahlédnout, neuvede-li předkládající soud jinak.

               21.

               V rámci řízení o předběžné otázce Soudní dvůr v zásadě přebírá údaje obsažené v předkládacím rozhodnutí, a to včetně jmenných nebo osobních údajů. Předkládajícímu soudu tedy přísluší, aby v případě, že to považuje za nezbytné, ve své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce sám odstranil určité údaje nebo poskytl anonymitu jedné či více osobám nebo entitám, které jsou sporem v původním řízení dotčeny.

               22.

               Na žádost předkládajícího soudu nebo účastníka původního řízení nebo i bez návrhu může Soudní dvůr takovou anonymitu poskytnout i po podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce. Aby si žádost o poskytnutí anonymity zachovala zamýšlené účinky, musí být ale podána v co nejranější fázi řízení a každopádně před zveřejněním sdělení o dané věci v Úředním věstníku Evropské unie a před doručením žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce zúčastněným uvedeným v článku 23 statutu, k němuž zpravidla dochází přibližně měsíc po podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce. Z důvodu stále rozsáhlejšího využívání nových prostředků výpočetní techniky a komunikačních prostředků totiž anonymita poskytnutá po tomto zveřejnění a doručení ztrácí do značné míry praktický význam.

      Vzájemný vztah mezi řízením o předběžné otázce a vnitrostátním řízením

               23.

               Podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce má za následek přerušení vnitrostátního řízení do doby, než Soudní dvůr rozhodne, třebaže má předkládající soud i nadále pravomoc vydávat předběžná opatření, zvláště v případě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se posouzení platnosti.

               24.

               Ačkoli řízení o předběžné otázce před Soudním dvorem v zásadě pokračuje, dokud příslušná žádost nebyla vzata zpět, je třeba mít na zřeteli úlohu Soudního dvora v rámci řízení o předběžné otázce, kterou je přispívat k účinnému výkonu spravedlnosti v členských státech, a nikoli poskytovat poradní stanoviska k obecným či hypotetickým otázkám. Vzhledem k tomu, že řízení o předběžné otázce předpokládá, že před předkládajícím soudem skutečně probíhá spor, přísluší předkládajícímu soudu, aby Soudní dvůr uvědomil o veškerých procesních skutečnostech, jež by mohly mít dopad na postup řízení před Soudním dvorem, zejména o jakémkoli zpětvzetí návrhu, smírném řešení sporu nebo námitkách či překážkách, které by mohly vést k zastavení řízení. Předkládající soud též musí Soudní dvůr informovat o případném přijetí rozhodnutí, jež bylo vydáno v rámci žaloby podané proti předkládacímu rozhodnutí, a o následcích tohoto rozhodnutí pro žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

               25.

               V zájmu řádného a smysluplného průběhu řízení o předběžné otázce před Soudním dvorem však musí být výše uvedené informace Soudnímu dvoru oznámeny v co nejkratší době. Vnitrostátní soudy je mimoto třeba upozornit na to, že zpětvzetí žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce může mít dopad na vyřizování podobných věcí (nebo sérií věcí) předkládajícím soudem. Závisí-li výsledek několika věcí projednávaných předkládajícím soudem na odpovědi, kterou Soudní dvůr podá na otázky položené předkládajícím soudem, je vhodné, aby posledně zmíněný soud v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce tyto věci spojil, a tím Soudnímu dvoru umožnil odpovědět na položené otázky navzdory případnému zpětvzetí jedné nebo několika věcí.

      Náklady řízení a právní pomoc

               26.

               Řízení o předběžné otázce před Soudním dvorem je bezplatné a Soudní dvůr nerozhoduje o nákladech řízení účastníků sporu probíhajícího před předkládajícím soudem; o tom rozhoduje předkládající soud.

               27.

               V případě nedostatku prostředků některého z účastníků původního řízení, a pokud to vnitrostátní předpisy umožňují, může předkládající soud poskytnout tomuto účastníku řízení právní pomoc k úhradě výdajů, zejména výdajů na zastoupení, které mu vzniknou před Soudním dvorem. Soudní dvůr může takovouto pomoc rovněž poskytnout v případě, že dotyčnému účastníku řízení dosud nebyla poskytnuta pomoc podle vnitrostátního práva nebo jestliže se tato pomoc nevztahuje na výdaje vynaložené před Soudním dvorem nebo se na ně vztahuje jen částečně.

      Komunikace mezi Soudním dvorem a vnitrostátním soudem

               28.

               Kancelář Soudního dvora zůstane po celou dobu řízení v kontaktu s předkládajícím soudem, kterému předá kopie všech procesních písemností, a případně i žádosti o upřesnění nebo vysvětlení, jež považuje za nezbytné k podání užitečné odpovědi na otázky položené předkládajícím soudem.

               29.

               Na konci řízení předá kancelář rozhodnutí Soudního dvora předkládajícímu soudu, který by měl Soudní dvůr informovat o důsledcích, jež z tohoto rozhodnutí vyvodil ve věci v původním řízení, a zaslat mu své konečné rozhodnutí ve věci v původním řízení.

         II.   Ustanovení vztahující se na žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyžadující zvláště rychlé projednání

               30.

               Za podmínek stanovených v článku 23a statutu a v článcích 105 až 114 jednacího řádu může být žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za jistých okolností projednána ve zrychleném nebo naléhavém řízení. O zahájení těchto řízení rozhoduje Soudní dvůr na základě řádně odůvodněné žádosti předkládajícího soudu, jež uvádí právní a skutkové okolnosti odůvodňující použití tohoto (těchto) řízení, nebo výjimečně i bez návrhu, je-li patrné, že to vyžaduje povaha nebo zvláštní okolnosti věci.

      Podmínky pro použití zrychleného a naléhavého řízení

               31.

               Podle článku 105 jednacího řádu může být předběžná otázka projednána ve zrychleném řízení odchylně od ustanovení tohoto jednacího řádu, pokud povaha věci vyžaduje, aby byla projednána bez zbytečného odkladu. Vzhledem k tomu, že toto řízení klade velké nároky na všechny, kdo se na něm podílejí, zejména na všechny členské státy, které se mají písemně nebo ústně vyjádřit ve lhůtách, které jsou mnohem kratší než lhůty řádné, musí být použití tohoto řízení požadováno jen za zvláštních okolností, jež odůvodňují rychlé rozhodnutí Soudního dvora o položených otázkách. Podle ustálené judikatury nepředstavuje velké množství osob nebo právních situací, jež mohou být potenciálně dotčeny rozhodnutím, které předkládající soud vydá poté, co Soudnímu dvoru položil předběžnou otázku, jako takové výjimečnou okolnost, jež by odůvodňovala projednání věci ve zrychleném řízení.

               32.

               To platí tím spíše pro naléhavé řízení o předběžné otázce podle článku 107 jednacího řádu. Toto řízení, které se použije pouze v oblastech upravených v hlavě V části třetí SFEU, o prostoru svobody, bezpečnosti a práva, totiž klade ještě větší nároky na ty, kdo se na něm podílejí, neboť omezuje počet účastníků, kteří jsou oprávněni předložit písemné vyjádření, a v případě mimořádné naléhavosti umožňuje zcela upustit od písemné části řízení před Soudním dvorem. Použití tohoto řízení proto musí být požadováno pouze tehdy, pokud je naprosto nezbytné, aby Soudní dvůr o předběžných otázkách položených předkládajícím soudem rozhodl velmi rychle.

               33.

               Není zde sice možné takové okolnosti taxativně uvést zejména z důvodu rozmanitosti a neustálého vývoje pravidel unijního práva upravujících prostor svobody, bezpečnosti a práva, avšak vnitrostátní soud může uvažovat o podání žádosti o použití naléhavého řízení o předběžné otázce například v případě uvedeném v čl. 267 čtvrtém pododstavci SFEU, který se týká osoby zadržené nebo zbavené svobody, pokud je odpověď na vznesenou otázku rozhodující pro posouzení právního postavení uvedené osoby, nebo v případě sporu o rodičovskou zodpovědnost nebo o svěření nezletilých dětí do výchovy, pokud příslušnost soudu, který věc projednává na základě unijního práva, závisí na odpovědi na předběžnou otázku.

      Žádost o použití zrychleného nebo naléhavého řízení

               34.

               Aby mohl Soudní dvůr rychle rozhodnout, zda je třeba zahájit zrychlené nebo naléhavé řízení o předběžné otázce, musí být v žádosti přesně vylíčeny právní i skutkové okolnosti svědčící o naléhavosti, a zejména rizika spojená s projednáním žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce v řádném řízení o předběžné otázce. Předkládající soud rovněž musí pokud možno uvést stručně svůj názor na to, jak by měly být položené předběžné otázky zodpovězeny. Tím se totiž usnadní zaujetí stanoviska účastníků původního řízení a ostatních zúčastněných v řízení, a přispěje se tak k rychlému průběhu řízení.

               35.

               Žádost o použití zrychleného nebo naléhavého řízení musí být každopádně podána v jednoznačné podobě, která umožní kanceláři Soudního dvora okamžitě zjistit, že spis vyžaduje zvláštní postup. Za tímto účelem by měl předkládající soud upřesnit, které z těchto dvou řízení je v projednávané věci požadováno, a ve své žádosti uvést příslušný článek jednacího řádu (článek 105 týkající se zrychleného řízení, nebo článek 107 týkající se naléhavého řízení). Příslušný článek jednacího řádu musí být uveden na jasně patrném místě předkládacího rozhodnutí (např. v záhlaví nebo v samostatném soudním aktu). Průvodní dopis předkládajícího soudu může případně na žádost o použití zrychleného nebo naléhavého řízení účelně poukázat.

               36.

               Pokud jde o vlastní předkládací rozhodnutí, jeho stručnost je v naléhavé situaci o to důležitější, že přispívá k rychlosti řízení.

      Komunikace mezi Soudním dvorem, předkládajícím soudem a účastníky původního řízení

               37.

               Za účelem urychlení a usnadnění komunikace s předkládajícím soudem a účastníky původního řízení by soud, který podá žádost o použití zrychleného nebo naléhavého řízení, měl uvést elektronickou adresu, popřípadě číslo faxu, které bude moci Soudní dvůr používat, jakož i elektronické adresy, popřípadě čísla faxu zástupců dotčených účastníků řízení.

               38.

               Podepsaná kopie předkládacího rozhodnutí spolu s žádostí o použití zrychleného nebo naléhavého řízení může být Soudnímu dvoru předběžně zaslána elektronickou poštou (ECJ-Registry@curia.europa.eu) nebo faxem (+ 352 43 37 66). Projednávání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce i žádosti o použití zrychleného nebo naléhavého řízení bude moci začít okamžikem doručení této kopie. Originál těchto podání však musí být kanceláři Soudního dvora předán v co nejkratší době.

      (1)  Úř. věst. L 265, 29.9.2012, s. 1.

      PŘÍLOHA

         Podstatné náležitosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

      1.   Předkládající soud

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce musí obsahovat přesné označení předkládajícího soudu, popřípadě senátu či soudního kolegia, které podávají žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, a uvést úplné kontaktní údaje tohoto soudu s cílem usnadnit následnou komunikaci mezi předkládajícím soudem a Soudním dvorem.
      2.   Účastníci původního řízení a jejich zástupci

      Po označení předkládajícího soudu následuje označení účastníků původního řízení, popřípadě osob, které je zastupují před soudem. Tyto údaje musí být co možná nejúplnější a v předkládacím rozhodnutí nebo v průvodním dopise k tomuto rozhodnutí musí obsahovat zejména přesnou poštovní adresu dotyčných osob, jejich telefonní číslo nebo číslo faxu, a je-li k dispozici, i jejich elektronickou adresu.
      Vnitrostátní soudy je zde třeba upozornit na článek 95 jednacího řádu Soudního dvora a na body 21 a 22 tohoto doporučení. Považuje-li to předkládající soud za nezbytné, musí sám ve své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce odstranit určitá jména či údaje nebo vedle plného znění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce předat anonymizovanou verzi této žádosti, která bude základem pro řízení před Soudním dvorem.
      3.   Předmět sporu v původním řízení a rozhodné skutečnosti

      Předkládající soud musí stručně popsat předmět sporu v původním řízení a rozhodné skutečnosti, jak byly zjištěny nebo uznány tímto soudem.
      4.   Relevantní právní předpisy

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce musí přesně uvádět vnitrostátní předpisy použitelné na skutkový stav věci v původním řízení, případně včetně příslušných judikátů, jakož i ustanovení unijního práva, o jejichž výklad je žádáno nebo jejichž platnost je zpochybňována. Tyto údaje musí být úplné a zahrnovat název dotyčných předpisů a přesné odkazy na ně, jakož i odkazy na jejich vyhlášení. Citace vnitrostátní či evropské judikatury by pokud možno měly obsahovat též číslo ECLI („European Case Law Identifier“) předmětného rozhodnutí.
      5.   Odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

      Soudní dvůr může rozhodovat o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce pouze tehdy, pokud je ve věci v původním řízení aplikovatelné unijní právo. Předkládající soud musí tedy uvést důvody, na základě kterých má pochybnosti o výkladu nebo platnosti ustanovení práva Unie, jakož i vztah, který spatřuje mezi těmito ustanoveními a vnitrostátními právními předpisy použitelnými ve sporu v původním řízení. Považuje-li to předkládající soud za užitečné k porozumění věci, může zde uvést argumenty uplatněné účastníky řízení v tomto ohledu.
      6.   Předběžné otázky

      Předkládající soud jasně a zřetelně uvede předběžné otázky, které pokládá Soudnímu dvoru. Tyto otázky musí být samy o sobě srozumitelné, aniž je nutné přihlížet k odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
      Předkládající soud též pokud možno stručně uvede svůj názor na to, jak by měly být položené předběžné otázky zodpovězeny.
      7.   Případná nezbytnost zvláštního postupu

      Konečně, má-li předkládající soud za to, že žádost, kterou předkládá Soudnímu dvoru, vyžaduje zvláštní postup, a to pokud jde jak o nezbytnost zachovat anonymitu osob dotčených sporem v původním řízení, tak o případnou rychlost projednání žádosti Soudním dvorem, musí být důvody svědčící ve prospěch takovéhoto postupu podrobně uvedeny v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, případně v průvodním dopise k této žádosti.

         Formální úprava žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

      Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce musí být prezentovány tak, aby bylo Soudnímu dvoru usnadněno jejich následné elektronické zpracování, zejména skenováním a optickým rozpoznáváním znaků. Za tím účelem:

                  —

                  žádosti jsou sepsány ve strojopisné podobě na bílém nelinkovaném papíře formátu A4,

                  —

                  text je napsán běžným typem písma (jako například Times New Roman, Courier nebo Arial) o velikosti minimálně 12 bodů v textu a minimálně 10 bodů u případných poznámek pod čarou, s proložením řádků 1,5 a s horizontálními a vertikálními okraji minimálně 2,5 cm (tj. nahoře, dole, vlevo a vpravo) a

                  —

                  všechny stránky a odstavce žádosti jsou očíslovány ve vzestupném nepřetržitém pořadí.

            Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce musí být datována a podepsána. Spolu se spisem ve věci v původním řízení je zaslána kanceláři Soudního dvora doporučenou poštovní zásilkou na adresu Rue du Fort Niedergrünewald, 2925 Luxembourg, Luxembourg.
      V případě žádosti o použití zrychleného nebo naléhavého řízení se doporučuje předběžně zaslat podepsanou kopii žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce elektronickou poštou (ECJ-Registry@curia.europa.eu) nebo faxem (+ 352 43 37 66) a následně doručit originál této žádosti poštou.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Polska na rok 2015 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/91

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Polska na rok 2015 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2015
   (2015/C 272/24)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Polska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska z roku 2014.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (4) přijala zprávu mechanismu varování, ve které není Polsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Polsku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Polsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014.

               (7)

               Dne 29. dubna 2015 předložilo Polsko svůj národní program reforem na rok 2015 a dne 30. dubna 2015 svůj konvergenční program z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Polsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu, poté co byl v červnu 2015 ukončen postup při nadměrném schodku (5). Vláda ve svém konvergenčním programu z roku 2015 plánuje postupné snižování celkového schodku vládního sektoru z 3,2 % HDP na 2,7 % HDP v roce 2015 a dále na 1,2 % HDP v roce 2018. Podle prognózy Komise z jara 2015 se lze domnívat, že nadměrný schodek byl odstraněn již v roce 2014, tedy jeden rok před stanovenou lhůtou, vezme-li se v úvahu, že překročení referenční hodnoty 3 % HDP, kterou stanoví Smlouva, vysvětlují čisté rozpočtové náklady na systémovou důchodovou reformu. Podle konvergenčního programu hodlá vláda splnit do roku 2019 střednědobý cíl – strukturální schodek ve výši 1 % HDP. V roce 2015 dosáhne poměr veřejného dluhu k HDP svého maxima, tj. 51,7 %, následně jej vláda v roce 2018 hodlá snížit na 49,1 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný pro rok 2015 a pro rok 2016 je optimistický. Na základě celkového posouzení se předpokládá, že Polsko v roce 2015 dodrží požadovanou korekci ve vztahu k střednědobému cíli, jelikož čistý růst výdajů je pod referenční hodnotou. Opatření, jež mají podpořit dosažení plánovaných cílů v oblasti schodku od roku 2016 nebyla dosud dostatečně upřesněna. Podle prognózy Komise z jara 2015 existuje riziko, že v roce 2016 se požadovaná korekce mírně odchýlí od cíle, neboť strukturální korekce nedosahuje požadované výše. V roce 2016 budou tudíž zapotřebí další opatření. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že Polsko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu víceméně dodržet. Příjmy z daní by bylo možné zvýšit omezením rozsáhlého využívání snížených sazeb DPH, jak je tomu v současnosti, a zvýšením účinnosti daňové správy.

               (9)

               Pro fiskální rámec Polska by bylo přínosné zřídit nezávislý orgán, ať již jako instituci zcela samostatnou nebo jako součást některé existující instituce, který by byl odpovědný za hodnocení ex ante a ex post týkající se dodržování fiskálních pravidel, za hodnocení makroekonomických a rozpočtových prognóz a za analýzu dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.

               (10)

               Polsko na konci roku 2013 zrušilo systémovou důchodovou reformu z roku 1999. I když to krátkodobě mírně ulehčilo rozpočtu, zrušení této reformy nezlepší dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, neboť krátkodobý přínos vyšších příspěvků na sociální pojištění a nižších úrokových plateb vyrovnají v budoucnosti vyšší platby důchodů z veřejného důchodového pilíře. Celkově je zrušení systémové důchodové reformy z roku 1999 z dlouhodobého hlediska pro polské veřejné finance do určité míry rizikové.

               (11)

               Výsady sociálního zabezpečení, které jsou přiznávány zemědělcům a horníkům, brání i nadále profesní mobilitě a pro veřejné finance znamenají značné náklady. Tyto zvýhodňující režimy odrazují obyvatele od toho, aby přešli do produktivnějších odvětví, vytvářejí skrytou nezaměstnanost a kvůli nízkým příspěvkům jsou z velké míry dotovány daňovými poplatníky. V roce 2014 polské odvětví zemědělství zaměstnávalo 11,5 % pracovní síly, což je více než dvojnásobek průměru EU, avšak vytvářelo pouze 3,3 % hrubé přidané hodnoty Polska. Státní dotace do systému sociálního zabezpečení ve prospěch zemědělců činí téměř 1 % HDP a důchodový systém horníků dotují ve výši 0,5 % HDP. Příspěvky a dávky spolu souvisí jen minimálně, přičemž výše příspěvků vychází většinou z paušální sazby. Z tohoto režimu není možné systematicky vyloučit zemědělce s vyššími příjmy, což umožňuje jeho zneužívání. Zavedení systému pro evidenci a posuzování příjmů zemědělců by bylo nezbytným prvním krokem na cestě k reformě systému sociálního zabezpečení pro zemědělce.

               (12)

               V zemi i nadále přetrvává segmentace trhu práce. V Polsku se nejvíce z celé Unie využívají smlouvy na dobu určitou, přičemž míra přechodu z dočasného do trvalého pracovního poměru je nízká a diferenciace mezd nejvyšší v Unii. Přísné podmínky propouštění, dlouhá soudní řízení a jiné obtíže zatěžující zaměstnavatele podporují využívání pracovních smluv na dobu určitou a nestandardních pracovních smluv. Náklady na smlouvy, které upravuje zákoník práce, jsou kromě toho vnímány jako vysoké a vedou k nadměrnému využívání smluv občanského práva (umowy cywilnoprawne), jež jsou pro zaměstnavatele atraktivní kvůli souvisejícím nižším příspěvkům na sociální zabezpečení. Vysoký podíl smluv tohoto typu, tj. smluv, které jsou spojeny s nižšími příspěvky, však může snižovat kvalitu dostupných pracovních míst, zejména v případě mladých pracovníků. Nezaměstnanost mladých lidí je vysoká, částečně v důsledku nesouladu mezi kvalifikací a dovednostmi uchazečů na jedné straně a potřebami trhu práce na druhé straně. Proto je třeba dále usilovat o reformu odborného vzdělávání a odborné přípravy a o zvýšení nízké míry účasti na programech celoživotního učení. Účast žen na trhu práce zůstává na nízké úrovni. S cílem řešit tento problém posílilo Polsko dostupnost předškolního vzdělávání, nicméně dostupnost zařízení péče o malé děti je mezi členskými státy stále ještě jedna z nejhorších.

               (13)

               Na železniční odvětví negativně působí vysoké poplatky za přístup k tratím a nedostatečné vnitrostátní financování. Postupy pro navrhování a provádění projektů jsou kvůli regulačním a správním podmínkám často zdlouhavé a komplikované. Nedávné legislativní změny by mohly mít na železniční dopravu pozitivní dopad, avšak pravděpodobně neovlivní investiční projekty zahájené během programového období 2007–2013. Nicméně v období 2014–2020 by se mělo výrazně zvýšit financování odvětví železnic z prostředků EU.

               (14)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Polska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Polsku pro rok 2015. Posoudila také konvergenční program a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Polsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Polsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (15)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada konvergenční program, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Polsku v období 2015–2016:

               1.

               Po odstranění nadměrného schodku dosáhnout v roce 2015 i 2016 fiskální korekce ve výši 0,5 % HDP, aby bylo možné splnit střednědobý rozpočtový cíl. Zřídit nezávislou fiskální radu. Rozšířit daňovou základnu, zejména omezením využívání rozsáhlého systému snížených sazeb DPH.

               2.

               Zahájit proces harmonizace důchodového pojištění pro zemědělce a horníky s důchodovým pojištěním pro ostatní pracovníky a přijmout časový plán pro postupnou úplnou harmonizaci; zavést systém pro posuzování a evidenci příjmů zemědělců.

               3.

               Přijmout opatření k omezení nadměrného využívání smluv na dobu určitou a smluv občanského práva na trhu práce.

               4.

               Odstranit překážky pro investice do železničních projektů.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Polska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 97).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1026 ze dne 19. června 2015, kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/589/ES o existenci nadměrného schodku v Polsku (Úř. věst. L 163, 30.6.2015, s. 37).

      (6)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


				|

		52014PC0156

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se schvaluje uzavření Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii /* COM/2014/0156 final */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Tento návrh je vypracován s ohledem na
plánovaný podpis, prozatímní uplatňování a uzavření Dohody o
přidružení mezi EU a Gruzií a jeho účelem je, aby Rada schválila, že
Komise Dohodu o přidružení uzavře jménem Evropského společenství
pro atomovou energii (ESAE).
Vzhledem k tomu, že ESAE je rovněž
stranou Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými
státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé, předkládá Komise
samostatné doporučení, aby Rada schválila uzavření částí dohody,
které spadají do působnosti Smlouvy o založení Evropského
společenství pro atomovou energii (ESAE), Komisí.
Na podpis a uzavření mezinárodních dohod
ze strany ESAE se vztahují různé postupy. Konkrétně musí být podle
článku 101 Smlouvy o ESAE tyto dohody uzavřeny Komisí se schválením
Rady. Je tedy nezbytné přijmout samostatná rozhodnutí pro podpis i
uzavření dohody o přidružení jak ze strany EU, tak i ze strany ESAE.
Pokud jde o uzavření dohody o
přidružení jménem ESAE, Komise doporučuje, aby jej Rada schválila na
základě čl. 101 druhého pododstavce Smlouvy o založení ESAE.
S ohledem na výsledky
jednání zmíněné v návrhu rozhodnutí Rady o podpisu jménem EU a prozatímním
uplatňování Dohody o přidružení mezi EU a Gruzií a rovněž v
návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody o přidružení mezi EU a
Gruzií Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že by Dohoda o přidružení mezi
Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich
členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé
měla být podepsána jménem Unie, a jmenuje osobu či osoby, jež jsou
pověřeny podpisem jménem Unie.
Po schválení Rady a
příslušném rozhodnutí Komise bude Komise moci dohodu o přidružení
podepsat a uzavřít jménem ESAE.
2.           VÝSLEDKY A PRÁVNÍ STRÁNKA
NÁVRHU
Komise doporučuje, aby Rada na
základě čl. 101 druhého pododstavce Smlouvy o založení Evropského
společenství pro atomovou energii schválila uzavření Dohody o
přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou
energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na
straně druhé, pokud jde o záležitosti, které spadají do působnosti
ESAE.
Znění dohody je připojeno k tomuto
doporučení.
Na
straně Unie je právním základem pro uzavření této dohody článek
217 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) a čl. 218 odst. 8
druhým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie.
Na
straně ESAE je právním základem pro tuto dohodu článek 101 Smlouvy o
založení Evropského společenství pro atomovou energii.
Připojený
návrh tvoří spolu s rozhodnutím Komise o uzavření dohody právní
nástroj pro uzavření dohody o přidružení jménem ESAE.
Skutečnost, že Komise
předkládá svůj návrh jako dohodu mezi Unií a jejími členskými
státy a Gruzií, souvisí s genezí této dohody podle pravidel Smlouvy, která
platila před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost.
Podle článku 102 Smlouvy o Euratomu
vstoupí dohoda ze strany ESAE v platnost teprve tehdy, když členské státy
oznámí Komisi, že tato dohoda se stala použitelnou v souladu s předpisy
jejich příslušného vnitrostátního práva.
Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se schvaluje uzavření Dohody o přidružení
mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a
jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně
druhé Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského
společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý
pododstavec této smlouvy,
s ohledem na doporučení Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 10. května 2010
zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Gruzií o uzavření nové
dohody mezi Evropskou unií a Gruzií, která by nahradila dohodu o partnerství a
spolupráci.[1]

(2)       S ohledem na těsné historické
vztahy a stále těsnější vazby mezi smluvními stranami, jakož i na
jejich přání posilovat a rozšiřovat vztahy ambiciózním a inovativním
způsobem, byla jednání o Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií
a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich
členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé
(dále jen „dohoda“) zdárně zakončena parafováním dohody dne 29.
listopadu 2013.
(3)       Komise navrhla Radě, že
by dohoda měla být podepsána jménem Unie a uplatňována
prozatímně v souladu s článkem 429 dohody, než bude dohoda
k pozdějšímu datu uzavřena.
(4)       Dohoda, konkrétně
čl. 298 písm. k), se týká rovněž záležitostí, jež spadají do
pravomocí Euratomu.
(5)       Na podpis a uzavření
dohody se vztahuje samostatný postup, pokud jde o záležitosti spadající do
působnosti Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie.
(6)       Dohoda by tedy měla být
uzavřena jménem Evropského společenství pro atomovou energii, pokud
jde o záležitosti spadající do působnosti Smlouvy o Euroatomu.
(7)       Podle článku 102 Smlouvy
o Euratomu vstoupí dohoda ze strany Evropského společenství pro atomovou
energii v platnost teprve tehdy, když členské státy oznámí Evropské
komisi, že tato dohoda se stala použitelnou v souladu s předpisy jejich
příslušného vnitrostátního práva.
(8)       Mělo by být schváleno
uzavření dohody Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro
atomovou energii,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Schvaluje se uzavření Dohody
o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím
pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně
a Gruzií na straně druhé Komisí jménem Evropského společenství
pro atomovou energii.[2]
[3]
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním
dnem po přijetí.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 205, 4.8.1999, s. 1–52.
[2]               Text dohody je připojen k rozhodnutí o podpisu
jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody o přidružení
mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a
jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé
(Úř. věst. ...).
[3]               OJ: Please insert in the footnote above the publication
reference of the Decision in document […].


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Estonska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/23

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Estonska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2017
   (2017/C 261/06)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Estonsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Estonsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedeného doporučení č. 1, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Estonsku pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Estonsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Estonska v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 28. dubna 2017 předložilo Estonsko svůj národní program stability z roku 2017 a dne 4. května 2017 svůj národní program reforem na rok 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Estonsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2017 vláda snížila svůj střednědobý rozpočtový cíl z vyrovnaného strukturálního salda na schodek ve výši 0,5 % HDP. Ve vládním plánu se počítá s tím, že oproti roku 2016, kdy přebytek veřejných financí dosáhl 0,3 % HDP, bude zaznamenán schodek (v roce 2017 0,5 % HDP a v roce 2018 0,8 % HDP). Podle odhadů v programu stability z roku 2017 to odpovídá strukturálnímu přebytku 0,2 % HDP v roce 2017 a schodku ve výši 0,5 % HDP v roce 2018, což splňuje střednědobý rozpočtový cíl. Nicméně na základě přepočítaného (5) strukturálního salda se schodek očekává ve výši 0,1 % HDP v roce 2017 a 0,9 % HDP v roce 2018, tedy pod úrovní nového střednědobého rozpočtového cíle. Podle programu stability z roku 2017 má poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2017 a 2018 být i nadále pod 10 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož uvedené rozpočtové projekce vycházejí, je reálný pro roky 2017 a 2018, avšak pro pozdější roky programu je příznivý. Zároveň však existují rizika spojená s předpoklady výnosů týkajícími se různých nových daňových opatření, která nabudou účinku v roce 2018.

               (7)

               Na základě prognózy Komise z jara 2017 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2017 schodku ve výši 0,3 % HDP, což je nadále nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Estonsku se doporučuje, aby v roce 2018 splnilo střednědobý rozpočtový cíl. Při nezměněné politice existuje riziko určitého odchýlení od uvedeného požadavku. Celkově se Rada domnívá, že Estonsko musí být připraveno přijmout další opatření, aby zajistilo dodržení pravidel v roce 2018.

               (8)

               V rámci reformy místní správy Estonsko přijalo opatření zajišťující na místní úrovni poskytování vysoce kvalitních, dostupných služeb, a to i služeb sociálních. Estonsko především přijalo zákon o správní reformě s cílem usnadnit zřizování životaschopných místních správních jednotek, které mohou samy financovat svou činnost, plánovat rozvoj a růst a nabízet kvalitní služby. Fáze dobrovolných sloučení místních obecních správ je úspěšně dokončena, nyní se provádí zákon o sociálním zabezpečení. Některé klíčové kroky nutné k dokončení reformy místní správy ještě nebyly realizovány. Doposud nedošlo k revizi finančního režimu pro správní jednotky. Ve fázi příprav jsou stále další legislativní návrhy ohledně odpovědnosti a rozdělení úkolů mezi správní jednotky a ústřední vládu. Přijetí těchto návrhů má zásadní význam pro to, aby mohly být poskytovány kvalitní veřejné služby v oblastech jako vzdělávání, práce s mládeží, zdravotní osvěta a doprava.

               (9)

               Rozdíl v odměňování žen a mužů v Estonsku klesl z 28,3 % v roce 2014 na 26,9 % v roce 2015, nicméně stále je nejvyšší v Unii. Vláda podniká opatření, aby se tento rozdíl dále snížil. Především byl přijat sociální plán pro období 2016–2023, který se nyní uplatňuje s cílem vyřešit segregaci žen a mužů na pracovním trhu a bojovat proti stereotypům. Přijmout je stále potřeba úpravu zákona o rovnosti žen a mužů, v jejímž důsledku budou mít inspektoráty práce za úkol intenzivněji monitorovat rovnost žen a mužů v soukromém sektoru. Zvažuje se také revize systému rodičovské dovolené, která by přinesla větší flexibilitu v tom, jak je možné si rodičovskou dovolenou brát. Příslušná změna právních předpisů ještě nebyla přijata.

               (10)

               V Estonsku panuje vysoká nerovnost v oblasti příjmů. Poměr mezi příjmy nejbohatších 20 % domácností a nejchudších 20 % domácností vzrostl z 5,4 v roce 2012 na 6,2 v roce 2015 a je sedmý nejvyšší v Unii. Nejvýznamnějším činitelem, který to způsobuje, je podle všeho vysoký mzdový rozptyl, který je výsledkem výrazného nárůstu příjmů vysoce kvalifikovaných pracovníků. V absolutním vyjádření jsou příjmy nejchudších 10 % domácností pozadu oproti růstu mediánového příjmu, což vede k problémům, pokud jde o přiměřenost sociální záchranné sítě. Faktorem, který k tomu přispívá, je to, že dávky (především důchody a sociální pomoc) zaostávají za růstem tržních příjmů. V důsledku toho se postupně zvýšila míra ohrožení chudobou z 15,8 % v roce 2010 na 21,6 % v roce 2015. Značné úsilí bylo věnováno tomu, aby daňový systém od roku 2018 získal progresivnější charakter, zvláště pro osoby s nízkými příjmy, a to pomocí zvýšení základní nezdanitelné částky v systému daně z příjmu fyzických osob

               (11)

               Výdaje podnikatelského sektoru na výzkum, technologie a inovace se v roce 2015 zvýšily na 0,69 %, nicméně jejich celková výše je nadále nižší než průměr Unie, který činí 1,3 %. Podíl podniků v oblasti špičkových technologií a činností náročných na poznatky je nadále omezený a nízký je také počet nových absolventů doktorského studia. Růst mezd v posledních letech soustavně překonával růst produktivity, což má dopad na zisk a klesá v důsledku toho růst investic. Útlum investic do rozvoje technologií může vyústit v nižší růst vývozů s přidanou hodnotou, zvláště vývozů zboží, než se očekává, a ohrozit růst produktu. Objem smluvního výzkumu mezi akademickou obcí a podnikatelským sektorem v roce 2015 vzrostl. Spolupráce mezi těmito dvěma oblastmi má nicméně i přes opatření vlády nadále omezený rozsah. Estonsko dále zlepšilo své podnikatelské prostředí, nicméně překážkou investic zůstávají zdlouhavá insolvenční řízení a míra zpětného získání prostředků pro zajištěné věřitele. V roce 2016 byl zahájen projekt zkvalitnění insolvenčního rámce, jehož cílem je urychlit a zefektivnit daný postup a zvýšit podíl úspěšných žádostí. Změny daného právního rámce však doposud nebyly přijaty.

               (12)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Estonsku pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Estonsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (13)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Estonsku v období 2017–2018:

               1.

               Vykonávat fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což znamená dodržet v roce 2018 svůj střednědobý rozpočtový cíl. Zlepšit přiměřenost sociální záchranné sítě. Přijmout opatření s cílem snížit rozdíl v odměňování žen a mužů, především zvýšením transparentnosti mezd a revizí systému rodičovské dovolené.

               2.

               Podpořit soukromé investice do výzkumu, technologií a inovací, mimo jiné realizací opatření v zájmu posílení spolupráce mezi akademickou obcí a podniky.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 25. května 2000 o zpřístupnění účastnického vedení: umožňovat na soutěžním základě poskytování plné nabídky elektronických komunikací včetně širokopásmových multimédií a rychlého připojení na internet (oznámeno pod číslem K(2000) 1259)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32000H0417

Úřední věstník L 156 , 29/06/2000 S. 0044 - 0050

		Doporučení Komiseze dne 25. května 2000o zpřístupnění účastnického vedení: umožňovat na soutěžním základě poskytování plné nabídky elektronických komunikací včetně širokopásmových multimédií a rychlého připojení na internet(oznámeno pod číslem K(2000) 1259)(Text s významem pro EHP)(2000/417/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) V závěrech mimořádné Evropské rady, která se konala v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000, se uvádí, že z důvodu, aby Evropa co nejlépe využila potenciál růstu a vytváření pracovních míst v oblasti digitálního hospodářství založené na znalostech, by podniky a občané měli mít přístup k nenákladné komunikační infrastruktuře světového rozsahu a k široké škále služeb. Za tímto účelem vyzvala Rada členské státy, aby "společně s Komisí usilovaly o posílení hospodářské soutěže do oblasti místního přístupu k síti do konce roku 2000 a aby zpřístupnily účastnická vedení a umožnily tak podstatné snížení nákladů na používání internetu".(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/33/ES ze dne 30. června 1997 o propojení v odvětví telekomunikací s cílem zajistit univerzální službu a interoperabilitu uplatněním zásad otevřeného přístupu k síti (ONP) [1], ve znění směrnice 98/61/ES [2], a zejména její čl. 4 odst. 2 a články 7, 9 a 11, stanoví zásady přístupu k síti, zejména pokud jde o společné umísťování a uděluje vnitrostátním regulativním orgánům nezbytné související pravomoci.(3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/10/ES ze dne 26. února 1998 o uplatnění otevřeného přístupu k síti (ONP) pro hlasovou telefonii a o univerzální službě v oblasti telekomunikací v konkurenčním prostředí [3], a zejména její článek 16 stanoví podmínky pro zvláštní přístup k síti, aby byl podporován rozvoj nových typů telekomunikačních služeb.(4) Směrnice Rady 92/44/EHS ze dne 5. června 1992 o uplatňování otevřeného přístupu k síti pro pronajaté okruhy [4], pozměněná směrnicí 97/51/ES [5] a rozhodnutím Komise 80/98/ES ze dne 7. ledna 1998 [6], a zejména její čl. 8 odst. 2 stanoví podmínky pro poskytování pronajatých okruhů.(5) Směrnice Komise 90/388/EHS [7] naposledy pozměněná směrnicí 99/64/ES [8], a zejména její čl. 4 písm. c), stanoví požadavky na opětné vyrovnání sazeb na plně liberalizovaném trhu.(6) "Účastnickým vedením" se rozumí fyzický okruh z měděného kabelu v síti místního přístupu, který spojuje přístroj účastníka s místní ústřednou, koncentrátorem nebo obdobným zařízením provozovatele. Pátá zpráva Komise o provádění právních předpisů v odvětví telekomunikací [9] zdůrazňuje, že síť místního přístupu zůstává jedním z nejméně konkurenceschopných úseků liberalizovaného telekomunikačního trhu, neboť noví účastníci trhu nemají rozsáhlé alternativní síťové infrastruktury a neboť se nemohou s využitím tradičních technologií vyrovnat úsporám z rozsahu ani výhodám provozovatelů s tržní silou (dále jen "oznámení provozovatelé"). Tento stav vyplývá ze skutečnosti, že provozovatelé rozvinuli během relativně dlouhých období své sítě místního přístupu z měděného kabelu s využitím ochrany výlučných práv a že díky svým monopolním příjmům mohli financovat své investiční náklady.(7) Přímé poskytování nových smyček s vysokokapacitním optickým vláknem velkým uživatelům tvoří zvláštní trh, který se rozvíjí v podmínkách hospodářské soutěže na základě nových investic, a z tohoto důvodu nespadá zpřístupnění účastnického vedení s optickým vláknem do oblasti působnosti tohoto doporučení.(8) Pro nové hospodářské subjekty by nebylo hospodářsky únosné zdvojovat celou stávající infrastrukturu zpřístupnění účastnického vedení z měděného kabelu v rozumné době a jiné infrastruktury (např. kabelová televize, družicová technika, bezdrátové účastnické vedení) nenabízejí ani stejnou funkčnost ani stejnou hustotu pokrytí.(9) Oznámení provozovatelé již nabízejí na svých místních okruzích vlastní služby širokopásmového rychlého přenosu bitů pro přístup na internet, mohou však oddalovat zavádění některých typů digitálních služeb a digitálních technologií účastnických linek (DSL), pokud by mohly být nahrazeny srovnatelnými službami, které již nabízejí. Tato zpoždění by byla na újmu uživatelů. Bylo by tedy vhodné povolit třetím osobám, aby se podílely na zpřístupnění účastnického vedení oznámeného provozovatele, zejména aby vyhověli požadavkům uživatelů na poskytování pronajatých okruhů a na rychlý přístup k internetu v podmínkách hospodářské soutěže v souladu s bodem 5 doporučení Komise o stanovení sazeb za propojení pronajatých okruhů [10].(10) V souladu s čl. 4 odst. 2 směrnice 97/33/ES a článkem 16 směrnice 98/10/ES by oznámení provozovatelé měli uspokojovat přiměřené požadavky nových hospodářských subjektů, kteří si přejí získat přístup k síti, zejména sdílený přístup [11] k měděnému okruhu, a měli by usilovat o dosažení dohody o obchodních a technických podmínkách. Nicméně dostupnost pouze sdíleného přístupu k účastnickému vedení neumožňuje vyhovět všem požadavkům trhu a zdá se tedy vhodné, aby oznámení provozovatelé poskytovali zároveň zpřístupnění účastnického vedení [12], aby byla posílena hospodářská soutěž a rozšířena nabídka pro všechny typy uživatelů tím, že se přenechá trhu, aby určil, která nabídka sdíleného přístupu nejlépe vyhovuje potřebám účastníků.(11) Oznámení provozovatelé by měli třetím osobám poskytovat informace a sdílený přístup a zaručit jim přitom stejné podmínky a stejnou kvalitu jaké uplatňují pro vlastní služby nebo pro služby svých dceřinných společností nebo partnerů, přičemž zveřejnění referenční nabídky na sdílený přístup oznámeným provozovatelem v krátké lhůtě nejlépe na internetu a pod dohledem vnitrostátního regulativního orgánu by přispělo k vytvoření průhledných a nediskriminačních tržních podmínek.(12) Přestože jsou obchodní jednání považována za nejvhodnější prostředek pro dosažení dohody o technických a cenových hlediscích přístupu k účastnickému vedení, zkušenost ukázala, že ve většině případů je nezbytný zásah regulativního orgánu jednak z důvodu nerovnováhy mezi pravomocí k jednání nového hospodářského subjektu a oznámeného provozovatele, a jednak z důvodu nedostatku náhradních řešení. Vnitrostátní regulativní orgány mohou v souladu s článkem 9 směrnice 97/33/ES a s čl. 16 odst. 4 směrnice 98/10/ES zasáhnout z vlastního podnětu, aby vymezily tato hlediska, zejména ta, která souvisejí se stanovením sazeb a zajistily tak interoperabilitu služeb, optimalizaci rentability a nabídku výhod pro účastníka.(13) Předpisy upravující hodnocení nákladů a stanovení sazeb pro přístup k účastnickému vedení a souvisejících zařízení (společné umísťování a pronajaté přenosové kapacity) by měly být průhledné, nediskriminační a objektivní, aby zaručily určitou vyrovnanost. Předpisy upravující stanovení sazeb by měly poskytovatelům účastnického vedení pokrýt náklady, které jim vznikly, a zároveň přiměřený zisk. Předpisy pro stanovení sazeb pro účastnická vedení by měly umožňovat, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a zvláště ke zmenšování rozpětí mezi velkoobchodními a maloobchodními službami oznámeného provozovatele. V tomto ohledu se považuje za důležité, aby byly konzultovány vnitrostátní orgány zabývající se hospodářskou soutěží.(14) V souladu se směrnicí 98/10/ES by členské státy měly zajišťovat, aby všechny rozumné žádosti o připojení k veřejné pevné telefonní síti na stálém místě a přístup ke službám veřejné pevné telefonní sítě byly uspokojeny alespoň jedním provozovatelem. Pokud se uživatel rozhodne uzavřít smluvní dohodu o výhradním poskytování služeb prostřednictvím volného účastnického vedení s novým hospodářským subjektem, má se za to, že oznámený provozovatel splnil své závazky podle článku 5 směrnice 98/10/ES. Uživatelé by měli být v dohodách plně informováni o těchto podmínkách v souladu s článkem 10 směrnice 98/10/ES, aniž je dotčeno uplatňování právních předpisů Společenství upravujících ochranu spotřebitele.(15) Směrnice 97/13/ES týkající se licencí upravuje používání obecných povolení pro telekomunikační služby pouze za určitých okolností vyjmenovaných v článku 7 zmíněné směrnice. Podnikům využívajícím technologii DSL na volných místních okruzích pro poskytování služeb uživatelům by mělo být uděleno povolení v souladu se směrnicí 97/13/ES na základě činností, které vykonávají, a podle zásady technologické neutrality, přičemž takto poskytované služby by neměly dále podléhat žádnému zvláštnímu regulativnímu omezení. Provozovatelé datových sítí nebo telefonních sítí, kteří jsou držiteli povolení, by měli být oprávněni požívat sdílený přístup nebo zpřístupnění účastnického vedení oznámených provozovatelů, aniž by museli žádat o další povolení a aniž by podléhali dalším omezením.(16) Komise by měla pravidelně posuzovat toto doporučení s ohledem na vývoj trhu a nabyté zkušenosti, zejména pokud jde o otázky stanovení sazeb a obsah referenční nabídky uvedené v příloze.(17) Toto doporučení se nedotýká uplatňování předpisů Společenství v oblasti hospodářské soutěže,DOPORUČUJE:Článek 1Poskytování přístupu k účastnickému vedení1. S cílem podporovat konkurenční, harmonizovaný a vyspělý trh elektronické komunikace, který uživatelům nabízí širokou nabídku komunikačních služeb včetně širokopásmových multimediálních služeb a služeb rychlého internetu, upravuje toto doporučení podmínky, za kterých by provozovatelé pevných veřejných sítí považovaní vnitrostátním regulativním orgánem za subjekty s tržní silou (dále jen "oznámení provozovatelé") v souladu se směrnicí 97/33/ES, směrnicí 92/44/EHS a směrnicí 98/10/ES, měli poskytovat novým hospodářským subjektům zpřístupnění účastnického vedení a souvisejících zařízení.2. Aniž je dotčeno uplatňování předpisů Společenství upravujících hospodářskou soutěž, doporučuje se, aby členské státy, kde dosud není dostupné plné zpřístupnění, přijaly odpovídající právní opatření, aby bylo plné zpřístupnění měděného účastnického vedení oznámených provozovatelů povinné za průhledných, spravedlivých a nediskriminačních podmínek nejpozději do 31. prosince 2000.3. Poskytování plného zpřístupnění účastnického vedení oznámených provozovatelů, které je předmětem tohoto doporučení, se nedotýká ustanovení směrnice ONP 97/33/ES a směrnice 98/10/ES, které ukládají oznámeným provozovatelům, aby [13]- vyhověli žádostem o jiné druhy přístupu, a zejména o sdílení přístupu k účastnickému vedení v souladu s čl. 4 odst. 2 směrnice 97/33/ES a s článkem 16 směrnice 98/10/ES,- dodržovali zásadu nediskriminace při užívání veřejné pevné telefonní sítě pro poskytování služeb rychlého přenosu dat třetím osobám za stejných podmínek, které uplatňují pro vlastní služby, v souladu s čl. 16 odst. 7 směrnice 98/10/ES.Zavádění nových služeb4. Uplatňují-li vnitrostátní regulativní orgány zásadu nediskriminace požadovanou evropskými právními předpisy od oznámených provozovatelů, doporučuje se, aby zaručily, že oznámený provozovatel poskytne soutěžitelům stejná zařízení, jaká poskytuje sobě nebo přidruženým společnostem, a to za stejných podmínek a ve stejných lhůtách. To se uplatňuje zejména na zavádění nové služby v síti s místním přístupem, na zpřístupnění účastnického vedení, na dostupnost prostoru společného umísťování, na poskytování pronajaté přenosové kapacity pro přístup do prostoru společného umísťování, postupů objednávání, poskytování, jakosti a údržby.Stanovení sazeb5. Aby se zamezilo vzniku sporů souvisejících se stanovením sazeb mezi novými hospodářskými subjekty a oznámenými provozovateli, které by svým prodlužováním zpomalovaly účinné uvolňování přístupu k účastnickému vedení, doporučuje se vnitrostátním regulativním orgánům, aby upřesnily metodologii stanovení sazeb a parametry používané pro výpočet cen. Případně, je-li to slučitelné s právními předpisy Společenství [14], mohou členské státy stanovit reálné ceny, a pro tento účel je vhodné provést analýzu hospodářské soutěže.6. Dokud není hospodářská soutěž v oblasti přístupu do místní sítě dostatečná, aby zabránila stanovení nadměrně vysokých cen za zpřístupnění účastnického vedení, doporučuje se, aby byly tyto ceny stanoveny na základě zásady orientace na náklady. Má se za to, že přístup zaměřený na budoucí vývoj spočívající na stávajících nákladech [15] v zásadě umožní podporovat spravedlivou a trvalou hospodářskou soutěž a vytvářet nové investiční pobídky. Pokud by však tato situace mohla vyvolat krátkodobé narušení hospodářské soutěže, například pokud sazby uplatňované oznámenými provozovateli vůči účastníkům zůstanou nevyrovnané na základě současných nákladů, doporučuje se, aby vnitrostátní regulativní orgán stanovil postupem podle bodu 5 přiměřeně dlouhou dobu, která umožní postupné přizpůsobení cen za přístup k účastnickému vedení stávajícím cenám, aniž by došlo k odchýlení od systému hodnocení nákladů používaného pro úpravu maloobchodních služeb.7. V souladu se zásadou nediskriminace mohou vnitrostátní regulativní orgány požadovat v případech, kdy oznámení provozovatelé již poskytují služby rychlého digitálního přenosu DSL s využitím zpřístupnění účastnického vedení, aby soutěžitelé získávali přístup k účastnickému vedení za cenu, kterou oznámený provozovatel uplatňuje pro vlastní služby DSL. Toto "nediskriminační" pravidlo při stanovení sazeb se rovněž uplatní na podmínky přístupu nových hospodářských subjektů do souvisejících zařízení, jako jsou zařízení společného umísťování a pronajatá přenosová kapacita v základní síti, které musí být obdobné podmínkám, které oznámený provozovatel používá pro podporu vlastních služeb DSL nebo služeb dceřinné nebo přidružené společnosti.8. V zájmu vytvoření určité důvěry ve spravedlivé stanovení sazeb pro zařízení a v zájmu splnění závazku nediskriminace se doporučuje zpřístupnit vnitrostátnímu regulativnímu orgánu odpovídající a podrobné účetní informace týkající se zejména stanovení sazeb vnitřních převodů v souladu s hlavními směry doporučení Komise 98/322 [16]. Orgán je může poté zpřístupnit zúčastněným stranám za základě dohody o utajení a s přihlédnutím k požadavkům obchodní důvěrnosti.9. Doporučuje se, aby vnitrostátní regulativní orgány pravidelně přezkoumávaly podmínky na trhu týkající se místního přístupu, tím že případně přizpůsobí zásady a povinnosti stanovení sazeb nebo odstraní úpravu cen, jakmile bude otevření trhu hospodářské soutěži a výběr z nabídek dostatečné. Doba přezkoumání by měla být oznámena předem, aby byli účastníci trhu upozorněni.Technické podmínky a společné umísťování10. Měl by být poskytován fyzický přístup k jakémukoli koncovému bodu měděného účastnického vedení, kde má nový hospodářský subjekt praktickou možnost se kolokovat a připojit vlastní síťové vybavení a zařízení pro poskytování služeb zákazníkům buď v místní ústředně, nebo koncentrátoru nebo jakémkoli obdobném zařízení. V zásadě by měly být tyto společnosti oprávněny umístit jakékoli zařízení nezbytné pro zpřístupnění účastnického vedení s využitím dostupného prostoru společného umísťování a rozmístit nebo si pronajmout přenosové články od dotčeného místa až k bodu působení nového hospodářského subjektu. Doporučuje se, aby vnitrostátní regulativní orgány zajistily, že prostor společného umísťování bude nabízen soutěžitelům průhledným, spravedlivým a nediskriminačním způsobem.11. S ohledem na technologie a služby používané ve volných místních okruzích se doporučuje, aby vnitrostátní regulativní orgány zajistily, že omezení určená na ochranu celistvosti sítě a v případě sdíleného přístupu k účastnickému vedení na ochranu kanálu telefonní služby nebudou diskriminační a budou založeny na objektivních kritériích vymezených předem v souladu s čl. 13 odst. 2 písm. b) směrnice 98/10/ES. V souladu se zásadou technologické neutrality pro přístup k měděným účastnickým vedením by neměla být podnikům užívajícím nové technologie DSL na účastnickém vedení pro poskytování služeb účastníkům ukládána žádná další nebo zvláštní omezení.Průhlednost a koordinace12. Aby byly sníženy na minimum lhůty pro zavádění konkurenčních služeb DSL novými hospodářskými subjekty, doporučuje se vnitrostátním regulativním orgánům, aby zajistily, že oznámení provozovatelé zpřístupní co nejrychleji a nejlépe na internetu referenční nabídku pro plné zpřístupnění účastnických vedení, která bude obsahovat úplný popis jejich nabídky a souvisejících způsobů, podmínek a cen.V příloze je uveden směrný seznam položek, které by měly být obsaženy v referenční nabídce pro sdílený přístup k účastnickému vedení.13. Kromě toho se vnitrostátním regulativním orgánům doporučuje, aby zajistily dostupnost následujících informací týkajících se komunikačních služeb poskytovaných s využitím zpřístupnění účastnického vedení:- licenční podmínky pro provozovatele,- informace pro uživatele, kteří využívají služby provozovatelů využívajících zpřístupnění účastnického vedení zahrnující zejména všechny smluvní podmínky, a zvláště ceny, práva uživatelů, minimální doby pronájmu a hlediska související s univerzální službou, vypovězení smlouvy a postupy v případě reklamace a odvolání.14. Vnitrostátním regulativním orgánům se doporučuje, aby zřídily vnitrostátní koordinační skupiny složené ze zúčastněných stran, a zejména ze zástupců uživatelů, která by propracovaly požadavky uvedené v bodech 12 a 13 a kdykoli informovaly o podrobné úrovni informací, které mají být zveřejněny v referenční nabídce. Oznámení provozovatelé by měli pravidelně svým vnitrostátním regulativním orgánům podávat zprávy o uvolňování přístupu k účastnickému vedení včetně statistických informací pro položky uvedené v referenční nabídce.15. Členským státům se doporučuje, aby zajistily, že vnitrostátní koordinační skupiny vezmou na vědomí obdobné činnosti prováděné v jiných členských státech, jakož i v odpovídajících mezinárodních organizacích. Pro usnadnění koordinace se doporučuje vnitrostátním regulativním orgánům, aby pravidelně podávaly výboru ONP zprávu o otázkách souvisejících s uvolňováním přístupu k účastnickému vedení.Přezkum16. Toto doporučení, a zejména jeho příloha bude přezkoumáno Komisí s ohledem na vývoj trhu a případně aktualizováno.Článek 2Toto doporučení je určeno členským státům.V Bruselu dne 25. května 2000.Za KomisiErkki LiikanenaMario Montičlenové Komise[1] Úř. věst. L 199, 26.7.1997, s. 32.[2] Úř. věst. L 268, 3.10.1998, s. 37.[3] Úř. věst. L 101, 1.4.1998, s. 24.[4] Úř. věst. L 165, 19.6.1992, s. 32.[5] Úř. věst. L 295, 29.10.1997, s. 23.[6] Úř. věst. L 14, 20.1.1998, s. 27.[7] Úř. věst. L 192, 24.7.1990, s. 10.[8] Úř. věst. L 175, 10.7.1999, s. 39.[9] KOM (1999)537.[10] Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku.[11] "Sdílené užívání měděného okruhu" umožňuje přístup do nevyužívané vysokofrekvenční části spektra za účelem rozmístění služeb ADSL (tj. rychlostí dat do 8Mbit/s), zatímco nízkofrekvenční část spektra oznámený provozovatel nadále využívá pro poskytování základní hlasové telefonní služby po stejném měděném okruhu. Mezinárodní telekomunikační unie (ITU) vypracovala ve svém doporučení G.992.1 technické specifikace pro plný výkon ADSL s rychlostí až 8Mbit/s v sestupném směru a 1 Mbit/s ve vzestupném směru. Doporučení zavádí určitý počet vnitrostátních variant, aby se přihlédlo k regionálním rozdílům na úrovni infrastruktury místního okruhu. S technologií ADSL lze nejvyšší rychlosti dosahovat na vzdálenost 4 km nebo nižší. Připojení též umožňuje poskytování hlasové telefonní služby v základním frekvenčním pásmu téhož okruhu. ITU kromě toho vypracovala ve svém doporučení G.992.2 jinou verzi specifikací ADSL známou pod označením G.Lite, kterou lze velmi snadno zavést u účastníka, neboť nevyžaduje oddělovač (stačí velmi jednoduchý sériový filtr, který odděluje hlas a data a nevyžaduje u účastníka instalaci nového vedení). Rychlosti mohou dosahovat až 1,5 Mbit/s sestupným směrem a 385 kbit/s vzestupným směrem. Někteří dodavatelé osobních počítačů již prodávají osobní počítače vybavené vnitřními modemy G.Lite-ADSL, proto bude možné na domácím trhu zavádět standardní univerzální řešení ve velkém rozsahu.[12] "Volný přístup do místního okruhu" umožňuje novému účastníku na trhu výhradní využití celého frekvenčního spektra dostupného na měděném okruhu, a umožňuje mu tak rozvoj nejnovějších a nejvyspělejších technologií a služeb DSL, tj. výkony až do 60Mbit/s směrem k uživateli s technologií VDSL (vysokorychlostní DSL). V ITU a v ETSI v současné době probíhají práce na standardizaci technologie VDSL.[13] Viz rovněž sdělení Komise o volném přístupu do místního okruhu (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[14] Viz poznámka 3 pod čarou.[15] Stávající náklady jsou náklady, které v současnosti představuje vytvoření odpovídající účinné moderní infrastruktury a poskytování tohoto typu služeb.[16] Viz metodologie provádění odděleného účtování a současný postup při účtování nákladů v doporučení Komise 98/322/ES (Úř. věst. L 141, 13.5.1998, s. 6).--------------------------------------------------PŘÍLOHASMĚRNÝ SEZNAM POLOŽEK, KTERÉ MUSÍ BÝT OBSAŽENY V REFERENČNÍ NABÍDCE [1] ZPŘÍSTUPNĚNÍ ÚČASTNICKÉHO VEDENÍ ZVEŘEJNĚNÉ OZNÁMENÝMI PROVOZOVATELIA. Podmínky pro zpřístupnění účastnického vedení1. Prvky sítě, k nimž je v nabídce nabízen přístup:dotčené prvky jsou tyto:- přístup k měděným čistým účastnickým vedením (měděné zakončení na místní ústředně) a podsmyček (měděné zakončení na vzdáleném koncentrátoru nebo obdobném zařízení) v případě volného přístupu,- přístup k nehlasovým frekvencím účastnického vedení, v případě sdíleného přístupu k účastnickému vedení,- přístup do prostoru v místě hlavního distribučního rámce oznámeného provozovatele pro připojení multiplexorů přístupu DSL (DSLAM) a obdobných typů zařízení v účastnickém vedení oznámeného provozovatele.2. Dostupnost: veškeré související informace o architektuře místní sítě, o umístění fyzických přístupových bodů a o dostupnosti měděných párů v řádně vymezených částech přístupové sítě.3. Technické podmínky: technické vlastnosti měděných párů v účastnickém vedení; délka a průměr vedení, navíjecí cívky a ukončení T, postupy pro zkoušky a úpravy vedení. Specifikace pro zařízení DSL, propojovací jednotky atd. s odkazem na příslušné mezinárodní normy nebo doporučení; omezení spektra a požadavky na elektromagnetickou slučitelnost za účelem předcházení interference s jinými systémy.4. Postupy poskytování: zkoušky vedení pro určité technologie DSL, postupy pro objednávání a poskytování, omezení používání.B. Služby společného umísťování5. Údaje o bodech společného umísťování: přesné umístění [2] příslušných bodů oznámeného provozovatele, jako jsou ústředny, hlavní distribuční rámec (MDF), koncentrátory a vzdálené distribuční body, jako jsou rozvaděče, podstavce a skříňky umístěné na ulici. Údaj o internetové stránce, kde jsou zveřejňovány aktualizace seznamu umístění. Dostupnost případných možností výměny v případě nedostupnosti fyzického prostoru společného umísťování.6. Možnosti společného umísťování v bodech zmíněných v bodu 5: druhy dostupného společného umísťování (sdílené, uzavřené, otevřené, fyzické nebo virtuální); dostupnost napájecích a klimatizačních zařízení na těchto místech; pravidla pro dílčí pronájem prostoru společného umísťování.7. Vlastnosti zařízení: případná omezení týkající se zařízení, která lze použít pro kolokaci.8. Bezpečnostní otázky: opatření přijatá oznámenými provozovateli pro zajištění bezpečnosti jejich prostor; podmínky přístupu zaměstnanců konkurenčních provozovatelů k těmto prostorám za účelem zjištění a opravy závad.9. Bezpečnostní normy: (v zásadě by bezpečnostní normy uplatňované zavedenými provozovateli a přidruženými společnostmi měly být považovány za dostačující pro zařízení konkurenčního provozovatele).10. Kontroly: podmínky, za nichž mohou konkurenční provozovatelé a vnitrostátní regulativní orgány kontrolovat body, kde bylo fyzické společné umísťování umožněno, nebo body, kde bylo společné umísťování zamítnuto v důsledku nedostatečné kapacity.C. Provozní systém podpory11. Podmínky přístupu do provozních systémů podpory, informačních systémů nebo databází pro přípravu objednávek, poskytování, objednávky, údržbu, žádosti o zásah a fakturaci oznámeného provozovatele.12. Prvky provozního systému podpory vyjmenované výše by v zásadě měly umožnit přístup ke všem informacím o kvalifikaci smyčky, a zejména k údajům o tom, zda je daná smyčka schopný zajišťovat služby na pokročilé úrovni.D. Podmínky dodávky13. Lhůta: lhůta pro vyřízení žádosti o dodávku služeb a zařízení, náhrady stanovené smlouvou pro případ nedodržení lhůty, lhůty pro zásah související s různou úrovní služeb, řešení problémů a lhůty pro návrat k poskytování běžných služeb.14. Ceny každé služby, funkce a zařízení vyjmenovaných výše, uvedené odděleně včetně plateb jednorázovým převodem a pravidelných plateb nájemného.[1] Referenční nabídka pro volný přístup do místního okruhu by měla zahrnovat základní soubor technických zařízení, jakož i způsoby, podmínky a ceny nabízené hospodářským subjektům.[2] Aby se předešlo případnému ohrožení veřejných zájmů, může být šíření těchto informací omezeno na zúčastněné strany.--------------------------------------------------


title: Doporučení Komise (EU) 2015/682 ze dne 29. dubna 2015 o monitorování přítomnosti perchlorátu v potravinách (Text s významem pro EHP)

text:
               30.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 111/32

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2015/682
   ze dne 29. dubna 2015
   o monitorování přítomnosti perchlorátu v potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Perchlorát se vyskytuje přirozeně v životním prostředí v ložiscích dusičnanů a potaše a může vznikat v atmosféře a usazovat se v půdě a podzemních vodách. Vyskytuje se také jako látka znečišťující životní prostředí vznikající v důsledku používání dusíkatých hnojiv a při výrobě, používání a zneškodňování chloristanu amonného, který se používá v tuhých pohonných hmotách, výbušninách, zábavní pyrotechnice, světlicích, nafukovačích airbagů a při dalších průmyslových procesech. Perchlorát se může vytvořit rovněž během rozkladu chlornanu sodného použitého pro dezinfekci vody a může kontaminovat dodávky vody. Voda, půda a hnojiva se považují za potenciální zdroje kontaminace potravin perchlorátem.

               (2)

               Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) vydala vědecké stanovisko o riziku pro veřejné zdraví v souvislosti s přítomností perchlorátu v potravinách (1). Komise CONTAM dospěla k závěru, že chronická dietární expozice perchlorátu může představovat riziko, zejména pro nadprůměrné konzumenty z mladších věkových skupin obyvatelstva s mírným až středním nedostatkem jódu. Navíc je možné, že krátkodobá expozice perchlorátu představuje riziko pro kojence a malé děti s nízkým příjmem jódu.

               (3)

               Komise CONTAM vydala doporučení v tom smyslu, že je zapotřebí více údajů o výskytu perchlorátu v potravinách v Evropě, zejména pokud jde o zeleninu, počáteční kojeneckou výživu a mléko a mléčné výrobky, aby se ještě více omezila nejistota při posuzování rizik. Vysoký obsah byl zjištěn u tykvovitých (Cucurbitaceae) a listové zeleniny, zejména té, která se pěstuje ve sklenících/pod ochranným krytem. Není k dispozici dostatek údajů o přítomnosti perchlorátu v potravinách, zejména u potravin, z nichž byly odebrány vzorky po 1. září 2013. Analýza perchlorátu v pitné vodě by měla pokud možno zahrnovat také pitnou vodu, která nespadá do definice potravin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (2). Ode dne 1. září 2013 byla zavedena opatření ke zmírnění rizika a údaje o perchlorátu ze vzorků odebraných poté lépe odráží zásadu „riziko tak nízké, jak je to rozumně dosažitelné“ v návaznosti na osvědčené postupy (tj. používání hnojiv obsahujících malá množství perchlorátu) a stávající přítomnost perchlorátu v potravinách.

               (4)

               Proto je vhodné doporučit monitorování přítomnosti perchlorátu v potravinách,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy by měly spolu s aktivním zapojením provozovatelů potravinářských podniků provádět monitorování přítomnosti perchlorátu v potravinách, a zejména v:

                           a)

                           ovoci, zelenině a zpracovaných produktech z ovoce a zeleniny, včetně šťáv;

                           b)

                           potravinách pro zvláštní výživu určených pro kojence a malé děti podle definice v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 609/2013 (3);

                           c)

                           sušených bylinách a koření, čaji, bylinných a ovocných čajích;

                           d)

                           nápojích, včetně pitné vody.

               2.

               Aby se zajistilo, že vzorky pro testovanou šarži budou reprezentativní, měly by se členské státy řídit postupy odběru vzorků stanovenými v příloze nařízení Komise (ES) č. 1882/2006 (4) pro listovou zeleninu a v části B přílohy nařízení Komise (ES) č. 333/2007 (5) pro ostatní potraviny spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 333/2007.

               3.

               Spolehlivé výsledky poskytuje tato analytická metoda:
               „Quick Method for the Analysis of Residues of numerous Highly Polar Pesticides in Foods of Plant Origin involving Simultaneous Extraction with Methanol and LC-MS/MS Determination (QuPPe-Method) – verze 7.1“. Metodu lze stáhnout z internetových stránek: http://www.crl-pesticides.eu/library/docs/srm/meth_QuPPe.pdf
               Kromě toho by měl být konzultován článek s názvem „Analysis of Perchlorate in Food Samples of Plant Origin Applying the QuPPe-Method and LC-MS/MS“, v němž je uvedeno, jak začlenit látku znečišťující životní prostředí perchlorát do výše zmíněné multireziduální metody QuPPe. Tento článek lze stáhnout z internetových stránek http://www.analytik-news.de/Fachartikel/Volltext/cvuase2.pdf.
               Mez kvantifikace (LOQ) by měla být zacílena tak, aby nebyla vyšší než 2 μg/kg pro analýzu perchlorátu v potravinách pro kojence a malé děti, 10 μg/kg v ostatních potravinách a 20 μg/kg v sušených bylinách, koření a bylinných a ovocných čajích.

               4.

               Členské státy by měly spolu s aktivním zapojením provozovatelů potravinářských podniků provádět šetření s cílem určit faktory, které jsou příčinou přítomnosti perchlorátu v potravinách. Vhodná je zejména analýza přítomnosti perchlorátu v hnojivech, půdě, vodě určené k zavlažování nebo k provozu v situacích, kdy jsou tyto faktory relevantní.

               5.

               Členské státy by měly zajistit, aby výsledky analýzy byly pravidelně a nejpozději do konce února 2016 předávány úřadu EFSA v jím stanoveném formátu pro předávání údajů v souladu s požadavky uvedenými v jeho pokynech o standardním popisu vzorku (SSD) u potravin a krmiv (6) a v souladu s dalšími konkrétními požadavky EFSA na podávání zpráv.

      V Bruselu dne 29. dubna 2015.

            Za Komisi

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komise

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2014. „Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of perchlorate in food, in particular fruits and vegetables“. EFSA Journal 2014;12(10):3869, 106 s. doi:10.2903/j.efsa.2014.3869.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 609/2013 ze dne 12. června 2013 o potravinách určených pro kojence a malé děti, potravinách pro zvláštní lékařské účely a náhradě celodenní stravy pro regulaci hmotnosti a o zrušení směrnice Rady 92/52/EHS, směrnic Komise 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES a 2006/141/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES a nařízení Komise (ES) č. 41/2009 a (ES) č. 953/2009 (Úř. věst. L 181, 29.6.2013, s. 35).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 1882/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství dusičnanů v některých potravinách (Úř. věst. L 364, 20.12.2006, s. 25).

      (5)  Nařízení Komise (ES) č. 333/2007 ze dne 28. března 2007, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu olova, kadmia, rtuti, anorganického cínu, 3-MCPD a polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách (Úř. věst. L 88, 29.3.2007, s. 29).

      (6)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm