Důležité právní upozornění

|

52007SC0140

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Malty na období 2006–2009  /* SEK/2007/0140 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.2.2007SEK(2007) 140 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Malty na období 2006–2009(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAsouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační nebo konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První konvergenční program Malty byl předložen v květnu 2004. V souladu s výše uvedeným nařízením k němu Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vydala dne 5. července 2004 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualizaci konvergenčního programu Malty předloženou dne 7. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový konvergenční program vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  pozice státu podle opravné části Paktu o stabilitě a růstu (postup při nadměrném schodku)3.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci konvergenčního programu)4.  vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíPo období silného hospodářského růstu ve druhé polovině devadesátých let dvacátého století výkonnost maltského hospodářství v létech 2001 až 2005 znatelně zpomalila[2]. Třebaže se na tomto důsledku podílel i nepříznivý cyklický vývoj, domácí strukturální nedostatky – zvětšené v důsledku koncentrace výrobních odvětví – postupně vedly ke ztrátě vnější konkurenceschopnosti Malty. To mělo za následek pokles vývozu a zvyšování vnějšího schodku, který v roce 2005 činil přibližně 11 % HDP. Třebaže odhady růstu celkové produktivity (TFP – total factor productivity) mohou vyjadřovat „kvalitativní“ aspekt vstupů, nízká úroveň celkové produktivity za poslední léta se jeví jako další důvod slabého hospodářského růstu Malty. V minulých letech zaznamenala Malta souhrnný veřejných financí. Třebaže různé snahy vedly od roku 1998 ke snížení poměru schodku k HDP, taková úprava nevedla ve všech případech k trvalým výsledkům. Po většinu let bylo dosahováno úpravy díky vyšším příjmům, ale v poslední době byla úprava zajišťována kontrolou výdajů, což by mělo přispět k trvalejší konsolidaci. Navzdory úspěchu v omezování celkových výdajů dosahovanému v posledních letech zaznamenaly určité položky výdajů – například výdajů souvisejících se zdravotní péčí a sociální ochranou – v období let 1998 až 2004 rostoucí trend.Postup při nadměrném schodku pro MaltuDne 5. července 2004 přijala Rada rozhodnutí, v němž se konstatuje, že Malta zaznamenala nadměrný schodek podle definice čl. 104 odst. 6. Rada zároveň vyslovila doporučení podle čl. 104 odst. 7, v němž upřesnila, že nadměrný schodek musí být upraven do roku 2006. Zejména bylo Maltě doporučeno, aby prováděla růstová opatření, především strukturální povahy, zaměřená na racionalizaci a snižování nákladů. Rada rovněž doporučila Maltě, aby ukončila trend zvyšování míry zadlužení v roce 2005 a v následujících letech míru zadlužení snižovala.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 14. března 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci konvergenčního programu na období 2005–2008. Rada vyjádřila názor, že „celkový program je v souladu s odstraněním nadměrného schodku do roku 2006“. Rada vyzvala Maltu, aby „důsledně uplatňovala rozpočtová opatření na rok 2006, zajistila v uvedeném roce odstranění nadměrného schodku a souladu s aktualizovaným konvergenčním programem zajistila opatřeními trvalé povahy udržitelnost rozpočtové konsolidace ke střednědobému cíli programu, poté, co bude odstraněn nadměrný schodek“ a aby „od roku 2006 zajistila v uspokojivém tempu snížení míry zadlužení směrem k referenční hodnotě 60 % HDP stanovené Smlouvou“ a aby „zlepšila dlouhodobou udržitelnost veřejných financí tím, že dosáhne pokroku ohledně návrhu a provádění důchodové reformy“.Vyhodnocení národního programu reforem, které Komise provedla v říjnu 2006Zpráva o provádění národního programu reforem Malty, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 15. října 2006. Maltský národní program reforem uvádí jako hlavní výzvy a priority: udržitelnost veřejných financí, konkurenceschopnost, životní prostředí, zaměstnanost, vzdělávání a odborná příprava. Komise ve svém hodnocení tohoto programu (přijatém jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006[3]) konstatovala, že Malta dosahuje při provádění svého národního programu reforem dobrých výsledků. Provádění výrazně postupuje v oblasti daňové udržitelnosti, která podle orgánů představuje zásadní prvek pro dosažení vyššího růstu, vyšší úrovně zaměstnanosti a přijetí eura. Snahy o provádění v mikroekonomické oblasti a oblasti zaměstnanosti jsou méně výrazné.Se zřetelem na zjištěné silné a slabé stránky bylo Maltě doporučeno přijmout opatření v následujících oblastech: posílení hospodářské soutěže, jakož i snížení a přesměrování státních podpor; snaha přivést více lidí na trh práce, řešit problém nezdaněné práce a provést změny v daňovém systému a systému sociálních dávek.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006[4]; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu se stabilizačními a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[5], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o stabilizačních a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Malty na období 2006–2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[6], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:5.  Dne 27. února 2007 posoudila Rada aktualizovaný konvergenční program Malty na období 2006–2009.6.  Makroekonomický scénář, ze kterého program vychází, předpokládá, že by se reálný růst HDP měl během programového období pohybovat kolem hodnoty 3 %. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na příznivých předpokladech růstu na rok 2007 a poté na významně příznivých předpokladech, a to především díky optimistickému střednědobému vývoji ve vnějším sektoru. Výše čistého vývozu ve střednědobém horizontu, jež byla méně příznivá, než předpokládal uvedený program, by mohla vést ke zvýšení vnější nerovnováhy zaznamenané v posledních letech.7.  Prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 uváděla celkový schodek veřejných financí v roce 2006 ve výši 2,9 % HDP, zatímco cíl stanovený v předcházející aktualizaci konvergenčního programu představoval 2,7 % HDP. Odhadovaný výsledek v roce 2006 obsažený v poslední aktualizaci (2,6 % HDP) je nižší než výsledek podle předpovědi útvarů Komise z podzimu 2006 a jeví se jako realistický ve světle nejnovějších informací o růstu HDP a údajů o veřejných financích.8.  Strategie rozpočtu nastíněná v aktualizaci se zaměřuje na snížení schodku pod 3 % referenční hodnoty HDP v roce 2006 a pokračování ve fiskální konsolidaci v následujícím období. Aktualizace předpokládá postupné snižování celkového schodku veřejných financí vedoucí k dosažení vcelku vyrovnaného rozpočtu do roku 2009. V důsledku předpokládaného snížení úrokových sazeb se očekává, že primární přebytek dosáhne do roku 2009 úrovně 3,25 % HDP. Úpravy má být dosaženo snížením podílu primárních výdajů o téměř 5,75 procentního bodu HDP, což zcela postačí k vyrovnání poklesu příjmů o téměř 3,75 procentního bodu HDP. Navzdory úspěchu v omezování celkových výdajů vykazovaly výdaje na zdravotní péči v uplynulých letech rostoucí trend. Méně než v nedávné minulosti budou využívána jednorázová opatření ke snížení schodku. Zmíněný program v širokém záběru potvrzuje plánovanou nominální rozpočtovou úpravu v předchozí aktualizaci na pozadí mnohem příznivějšího makroekonomického scénáře.9.  Strukturální saldo (tedy saldo očištěné o cyklické vlivy bez jednorázových a dalších dočasných opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky by se mělo zlepšit ze schodku ve výši přibližně 3 % HDP v roce 2006 na přebytek ve výši 0,5 % na konci programového období. Stejně jako v předcházející aktualizaci programu stability je střednědobým cílem stavu rozpočtu uvedeného v programu strukturálně vyrovnaný rozpočet, o jehož dosažení program neusiluje v rámci programového období. Vzhledem k tomu, že střednědobý cíl je náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,75 % HDP), jeho dosažením by měla být zajištěna bezpečná rezerva proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl se nachází v rozpětí, které pro eurozónu a členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a pokyny pro sestavování programů a přiměřeně odráží míru zadlužení a dlouhodobý průměrný růst potenciálního produktu.10.  Zdá se, že rizika zatěžující rozpočtové výhledy programu jsou na rok 2007 vesměs vyrovnaná, ale rozpočtové výsledky by mohly být horší, než se očekává v navazujícím programu. To je důsledkem příznivého růstu DPH předvídaného v roce 2007 a výrazně příznivého makroekonomického scénáře, na němž se zakládají výhledy aktualizace, zejména v letech 2008 a 2009 (třebaže daňové prognózy na zmíněné období jsou zřejmě opatrné). Kromě toho program neobsahuje žádné podrobné údaje o strategii úprav po roce 2007, čímž se zvyšují rizika související s plánovanou fiskální konsolidací.11.  S ohledem na takové posouzení rizik je stav rozpočtu v rámci programu zřejmě slučitelný s nápravou nadměrného schodku dle doporučení Rady do roku 2006. Navíc se zdá, že přístup poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech zaznamenaných počínaje rokem 2008. Pro období následující po odstranění nadměrného schodku je tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle stanovené v programu zhruba v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že meziroční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP, přičemž v případě příznivých hospodářských podmínek by náprava měla být vyšší a naopak v případě nepříznivých hospodářských podmínek nižší.12.  Odhaduje se, že hrubé veřejné zadlužení dosáhlo v roce 2006 výše 68,25 % HDP, což převyšuje referenční hodnotu stanovenou ve Smlouvě, jež činí 60 % HDP. Program předpokládá pokles míry dluhu o 8,75 procentního bodu HDP během programového období. Při rizicích, kterým jsou rozpočtové cíle vystaveny, jak je uvedeno výše, je však pravděpodobné, že podíl dluhu se bude vyvíjet méně příznivě, než předpokládá program. S ohledem na toto posouzení rizik se lze domnívat, že míra zadlužení během programového období bude dostatečně klesat směrem k referenční hodnotě.13.  Malta v poslední době přijala zákonné předpisy, jimiž zahájila důchodovou reformu zaměřenou na zvyšování věkové hranice pro odchod do důchodu i pro zvyšování důchodů. V důsledku toho odhady obsažené v programu naznačují, že výdaje na důchody budou vyšší a dojde k vyššímu nárůstu výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, který se tak přiblíží průměru EU. Třebaže nárůst výdajů na zdravotní péči je ve srovnání s historickými trendy pomalejší, budou předpokládané výdaje v této oblasti dlouhodobě narůstat o přibližně 1,75 procentních bodů HDP, pokud přetrvají současné trendy. Současný stav rozpočtu by nezajistil stálé snižování dluhu pod úroveň referenční hodnoty stanovené ve Smlouvě. Zlepšování stavu rozpočtu předpokládané v programu tudíž přispěje ke snížení rizik pro udržitelnost veřejných financí. Celkově se zdá, že je udržitelnost veřejných financí na Maltě vystavena středně vysokému riziku.14.  Konvergenční program neobsahuje kvalitativní posouzení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé fiskální strategie. Poskytuje však systematické informace o přímých rozpočtových nákladech nebo úsporách plynoucích z hlavních reforem předpokládaných v národním programu reforem a jeho rozpočtové odhady, které výslovně berou v úvahu dopady opatření popsaných v národním programu reforem na veřejné finance. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá konvergenční program, se zdají být v souladu s kroky plánovanými v rámci národního programu reforem. Oba programy jsou zaměřeny zejména na provádění důchodové reformy, zatímco konvergenční program přináší podrobnosti daňové reformy ohlášené v národním programu reforem.15.  Rozpočtová strategie je do velké míry v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008.16.  Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky jak u požadovaných, tak u nepovinných údajů[7].Celkový závěr zní, že program je v souladu s cílem odstranění nadměrného schodku do roku 2006 a v kontextu se zřetelnými vyhlídkami růstu se zaměřuje na realizaci přiměřeného pokroku v dosahování střednědobého cíle v období bezprostředně následujícím. Zdá se, že se míra zadlužení, na niž je program zaměřen, snižuje uspokojivým tempem, aby bylo lze dosáhnout cíle, jímž je 60 % referenční hodnoty HDP. Existují však rizika pro dosažení rozpočtových cílů po roce 2007. Udržování stavu rozpočtu, který by dobře odolával potenciálním negativním zvratům v předpovídaném trendu výrazného růstu, je významné zejména ve světle nedávného zvýšení vnější nerovnováhy. Vzhledem k výše uvedenému hodnocení by Malta měla:i) snažit se o dosažení přiměřeného pokroku na cestě k dosažení střednědobého cíle a zajistí i příslušné snížení poměru dluhu k HDP, přičemž je nutno jasně vyjádřit rozpočtovou strategii, zejména na straně výdajů se zaměřením na dlouhodobou perspektivu;ii) vzhledem k úrovni dluhu a předpokládanému zvýšení výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí dosažením střednědobého cíle a dosažením dalšího pokroku v přípravě a provádění reformy zdravotní péče.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálný HDP (změna v %) | KP pros. 2006 | 2,2 | 2,9 | 3,0 | 3,1 | 3,1 |KOM listopad 2006 | 2,2 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | neuvedeno |CP leden 2006 | 0,9 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | neuvedeno |Inflace podle HISC (%) | KP pros. 2006 | 2,5 | 3,1 | 2,2 | 2,1 | 2,0 |KOM listopad 2006 | 2,5 | 3,0 | 2,6 | 2,4 | neuvedeno |KP leden 20066 | 2,8 | 3,1 | 2,5 | 1,9 | neuvedeno |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | KP pros. 20061 | -2,8 | -2,1 | -1,3 | -0,3 | 0,9 |KOM list. 20065 | -2,1 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | neuvedeno |KP leden 20061 | -2,9 | -3,7 | -4,2 | -4,4 | neuvedeno |Saldo veřejných financí (% HDP) | KP pros. 2006 | -3,2 | -2,6 | -2,3 | -0,9 | 0,1 |KOM listopad 2006 | -3,2 | -2,9 | -2,7 | -2,9 | neuvedeno |CP leden 2006 | -3,9 | -2,7 | -2,3 | -1,2 | neuvedeno |Primární saldo (% HDP) | KP pros. 2006 | 0,8 | 1,1 | 1,1 | 2,5 | 3,2 |KOM listopad 2006 | 0,8 | 0,9 | 0,7 | 0,6 | neuvedeno |CP leden 2006 | 0,3 | 1,4 | 1,5 | 2,4 | neuvedeno |Saldo očištěné o cyklické vlivy (% HDP) | KP pros. 20061 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -0,8 | -0,2 |KOM listopad 2006 | -2,4 | -2,3 | -2,3 | -2,7 | neuvedeno |KP leden 20061 | -2,8 | -1,3 | -0,7 | 0,4 | neuvedeno |Strukturální saldo2 (% HDP) | KP pros. 20063 | -3,8 | -2,9 | -2,0 | -1,0 | -0,4 |KOM list. 20064 | -4,0 | -3,5 | -2,5 | -2,7 | neuvedeno |CP leden 2006 | -3,8 | -2,3 | -1,4 | 0,3 | neuvedeno |Hrubý vládní dluh (% HDP) | KP pros. 2006 | 74,2 | 68,3 | 66,7 | 63,2 | 59,4 |KOM listopad 2006 | 74,2 | 69,6 | 69,0 | 68,6 | neuvedeno |CP leden 2006 | 76,7 | 70,8 | 68,9 | 67,3 | neuvedeno |Poznámky: 1 Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. 2Cyklicky očištěné saldo (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných prozatímních opatření. 3Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z programu (1,6 % HDP v roce 2005, 1,1 % HDP v roce 2006, 0,2% HDP v roce 2007, 0,2% HDP v roce 2008 a 0,2 % HDP v roce 2009; všechna snižují schodek) 4Jednorázová a jiná prozatímní opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006 (1,6 % HDP v roce 2005, 1,1 % HDP v roce 2006, 0,2 % HDP v roce 2007, 0 % HDP v roce 2008; všechna snižují schodek) 5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005 – 2008 ve výši 2,2 %, 1,7 %, 1,7 % a 1,6 %. 6 Údaje KP z ledna 2006 CP odpovídají indexu maloobchodních cen. Zdroj: Konvergenční program (KP); Hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM). Výpočty útvarů Komise |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Dne 7. prosince 2006 předaly maltské orgány Eurostatu nové údaje o HDP od roku 1995 jež vykazují – ohledně údajů zveřejněných v září 2006 – úpravy nominálních úrovní HDP směrem dolů přibližně až o 1 % mezi léty 1996 a 2003. Na období let 2004 až 2005 bylo nominální HDP upraveno směrem vzhůru o 0,4 %, respektive o 0,9 % a na první pololetí roku 2006 odpovídá úprava hodnotě 1,1 %. Tyto úpravy byly provedeny v rámci pravidelného posouzení dopadů v souladu se statistickými postupy Eurostatu. Nejnovější údaje byly použity Komisí při posuzování aktualizovaného programu.[3] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[4] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM (2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[5] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu programů stability a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení pro hospodářství a finance dne 11. října 2005.[6] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Předloženy nejsou zejména údaje o odvětvových bilancích v oblasti specifických předpovědí čistých půjček/úvěrů ve vztahu k ostatním zemím světa v období 2006–2009, ani údaje o zaměstnanosti a produktivitě práce vyjádřené počtem odpracovaných hodin.


				|

		52014DC0411

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Francie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Francie na rok 2014 /* COM/2014/0411 final - 2014/ () */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Francie na rok
2014
a stanovisko Rady k programu stability Francie na rok 2014

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou
politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada na
základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států, které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni
jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech
dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být
podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné
odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení
určená jednotlivým státům.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Francie na rok 2013 a stanovisko k
aktualizovanému programu stability Francie na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v
souladu s nařízením (EU) č. 473/2013[5] své
stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Francie na rok 2014[6].
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[7],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok
2014. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU) č.
1176/2011 zprávu mechanismu varování[8],
ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden
hloubkový přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke
standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory
růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních
dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise
výsledky hloubkového přezkumu Francie[9]
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k
závěru, že Francie se i nadále potýká s makroekonomickou nerovnováhou,
která vyžaduje zvláštní sledování a rozhodná politická opatření. Stálou
pozornost při formulování politik je třeba věnovat zejména
zhoršování obchodní bilance a konkurenceschopnosti a dopadům vysokého
veřejného zadlužení.
(8)
Dne 7. května 2014 předložila Francie
svůj národní program reforem na rok 2014 a program stability na rok 2014.
Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány
současně.
(9)
Hlavním účelem rozpočtové strategie
uvedené v programu stability na rok 2014 je do roku 2015 odstranit
nadměrný schodek a v roce 2017 dosáhnout střednědobého
rozpočtového cíle. Program potvrzuje dříve stanovený
střednědobý rozpočtový cíl, kterým je vyrovnaný rozpočet ve
strukturálním vyjádření a který je přísnější než požadavek Paktu
o stabilitě a růstu. Program plánuje snížení deficitu na 3 % HDP v
roce 2015, což je více než kolik stanovila Rada ve svém doporučení ze dne
21. června 2013. Plánovaný (přepočítaný) pokrok v dosahování
střednědobého cíle je pak v jednotlivých následujících letech
stanoven pod požadovanou minimální hranicí 0,5 % HDP. Celkově
rozpočtová strategie uvedená v programu stability odpovídá pouze
částečně požadavkům Paktu o stabilitě a růstu.
Podle prognóz uvedených v programu veřejný dluh dosáhne vrcholu v letech
2014 a 2015 na úrovni 95,6 % HDP, a poté klesne na 91,9 % v roce
2017. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v
programu stability vycházejí, je realistický pro rok 2014, ale mírně
optimistický pro rok 2015, přičemž pro tento a příští rok
předpokládá růst ve výši 1,0 % a 1,7 % oproti 1,0 % a 1,5 %, které
předpokládá prognóza Komise z jara 2014. V dubnu 2014 vydala nezávislá
Nejvyšší rada pro veřejné finance (Haut Conceil des Finances Publiques)
stanovisko k makroekonomickému scénáři programu. Dne 5. března 2014
Komise doporučila Francii, aby vyvinula větší úsilí k zajištění
plného souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném
schodku. Program stability navrhuje pro rok 2014 několik dalších
opatření, mimo jiné zrušení prostředků přidělených ministerstvům,
k němuž má dojít v rámci dodatečného rozpočtu a jež má
představovat první výsledky plánu úspor o objemu 50 miliard EUR, který
oznámila vláda. Díky tomu, a rovněž s ohledem na skutečnost, že
fiskální úsilí vynaložené v roce 2013 překonalo očekávání, která
panovala v době vydání doporučení Komise, lze mít za to, že program
doporučení Komise v zásadě odpovídá. Opatření týkající se
fiskální konsolidace nejsou dostatečně konkrétní, aby spolehlivě
zaručila nápravu nadměrného schodku do roku 2015, což ukazuje i
prognóza Komise, která předpokládá schodek pro příští rok ve výši 3,4
% HDP a související strukturální korekci, která značně zaostává za
úrovní doporučenou Radou. Vládní cíle jsou navíc ohroženy. Především
stále ještě nebyla přijata všechna dodatečná opatření pro
rok 2014, která jsou v programu uvedena, a objem úspor plánovaných pro rok 2015
je velmi ambiciózní. Fiskální úsilí v období 2013–2014 zaostává za prognózou
Komise o 0,2 procentního bodu HDP, pokud jde o (opravenou) změnu
strukturálního salda, a o 0,1 procentního bodu HDP, pokud jde o hodnotu
opatření považovanou v době vydání doporučení Rady za nezbytnou.
Na základě posouzení programu a prognózy Komise podle nařízení (ES)
č. 1466/97 se Rada domnívá, že opatření, na nichž je rozpočtová
strategie založená, musí být konkrétnější, a že ke splnění
doporučení Rady a k následnému zajištění postupného dosažení
střednědobého cíle odpovídajícím způsobem je třeba vyvinout
další úsilí. Zejména by mělo být větší úsilí zřejmé v
připravovaném zákoně o opravném rozpočtu na rok 2014.
(10)
Vzhledem k vysokému a stále narůstajícímu
veřejnému dluhu a vzhledem k tomu, že lhůta pro nápravu
nadměrného schodku byla prodloužena do roku 2015, je o to
důležitější, aby byl striktně plněn rozpočet na rok
2014 a v roce 2015 bylo důsledně vynakládáno značné
konsolidační úsilí. Zejména veřejné výdaje by v souladu s plánem
francouzské vlády měly růst mnohem pomalejším tempem, než tomu bylo v
uplynulých letech. Proto je třeba více
propracovat strategii snižování výdajů pomocí intenzívnější práce na
již probíhajícím přezkumu výdajů a případně
přehodnocením rozsahu příslušných vládních opatření. Velkých
úspor v krátkém časovém horizontu nelze dosáhnout bez výrazného omezení
nárůstu výdajů na sociální zabezpečení, které tvoří
téměř polovinu veřejných výdajů. To znamená zkrátit výdaje
na zdravotnictví a důchody, například stanovením odvážnějších
cílů pro roční výdaje na zdravotnictví a dočasným zmrazením
důchodů a dalších sociálních dávek, s čímž vláda v
současnosti počítá. Kromě toho by měl
připravovaný nový zákon o decentralizaci racionalizovat jednotlivé
úrovně francouzské státní správy a odstranit vzájemné překrývání
jejich kompetencí a sloučením nebo zrušením některých z nich
podpořit těsnější synergii, zvýšit efektivitu a přinést
úspory. V tomto směru nejenže strukturální reformy obsažené v programu
stability začnou přinášet výsledky až ve střednědobém
horizontu, přestože plánovaný harmonogram již byl
oproti programu stability zkrácen, ale jejich realizace je
navíc značně ohrožena. Posílena by měla být i kontrola
výdajů místní správy, mimo jiné omezením meziročního růstu
daňových příjmů místní správy a zároveň důsledným
prováděním plánovaného snižování dotací od centrální vlády. Kromě
nutných úspor ve velmi krátké době představuje problém i dlouhodobá
udržitelnost veřejných financí. Ačkoliv veřejné výdaje na
zdravotnictví byly v několika posledních letech pod kontrolou, je nutné
dále usilovat o zlepšení nákladové efektivity systému zdravotní péče.
Zejména jsou třeba další úsporná opatření, neboť v tomto
systému se ve středně- až dlouhodobém časovém horizontu
počítá s výrazným nárůstem výdajů. Oblasti, jejichž efektivita
by se měla zvýšit, zahrnují výdaje na léčiva, správní výdaje a výdaje
na nemocniční péči. V prosinci 2013 byla přijata důchodová
reforma, která by měla zajistit dlouhodobou udržitelnost systému. K odstranění schodku financování
důchodového systému, především schodku vytvářeného režimy pro
státní úředníky a zaměstnance pracující v řadě státem
ovládaných společností, však tato reforma nebude stačit. Ve výsledku
tak podle prognóz francouzských úřadů nová důchodová
opatření sníží celkový deficit systému do roku 2020 pouze na polovinu, a
to na zhruba 0,5 % HDP. Zda bude korekce v tomto rozsahu dosaženo, je
navíc značně nejisté, neboť makroekonomický scénář, z
něhož tyto projekce vycházejí, by se mohl ukázat jako příliš
optimistický. Nově vytvořený výbor pro dohled nad důchodovým
systémem (Comité de suivi des retraites) by měl zajistit postupné
odstranění schodku systému.
(11)
Francie patří k členským státům s
nejvyššími náklady na pracovní sílu. Vysoké daňové zatížení práce zejména
snižuje ziskovost podniků. Francouzská vláda přijala k jeho snížení
několik opatření, aby podpořila nákladovou konkurenceschopnost.
V prosinci 2012 zavedla daňové slevy pro konkurenceschopnost a
zaměstnanost (CICE), které snižují náklady na pracovní sílu u
zaměstnanců, kteří pobírají mzdu nižší, než je 2,5násobek
minimální mzdy. Další úspory v nákladech na práci o objemu 10 miliard EUR byly
ohlášeny v lednu 2014 v rámci tzv.
paktu odpovědnosti a solidarity. Náklady na obě opatření budou
činit 30 miliard EUR, resp. 1,5 % HDP, což je srovnatelné s celkovým
nárůstem zaznamenaným ve zdanění právnických osob v období 2010–2013
a pokrývá rozdíl v odvodech zaměstnavatele na
sociální pojištění mezi Francií a průměrem eurozóny pouze z
poloviny. Kromě toho vývozní podniky, které zpravidla vyplácejí vyšší
mzdy, budou z režimu CICE profitovat méně než
nevývozní podniky, což dopad tohoto opatření na konkurenceschopnost sníží.
Součástí paktu odpovědnosti a solidarity je snížení nákladů na
práci za nízké mzdy a za mzdy odpovídající 1,6 až 3,5násobku minimální mzdy.
Poslední uvedené opatření, které by mělo začít platit od roku
2016, by mělo mít přímější dopad právě na vývozní podniky.
Tvorba mezd ve Francii má tendenci vést k narušení struktury mezd i schopnosti
podniků upravit mzdy v případě, že dojde k ekonomickému poklesu.
Rada pro financování sociální ochrany (Haut Conseil du financement de la
protection sociale) posoudila různé scénáře týkající se výjimek z
povinností v oblasti sociálního zabezpečení z hlediska jejich dopadu na
zaměstnanost, méně pozornosti už však věnovala jejich dopadu na
vývoj mezd a konkurenceschopnosti. Avšak ačkoliv byly zavedeny rozsáhlé
výjimky pro zaměstnance pobírající minimální mzdu, jsou náklady na práci
za minimální mzdu stále vysoké. Tyto výjimky pomohly udržet náklady na práci v
roce 2013 v nezměněné výši, což je pozitivní vývoj, ovšem výše
minimální mzdy ve Francii je taková, že její příjemci mají jednu z
nejvyšších úrovní kupní síly v EU. Minimální mzda by se proto měla nadále
vyvíjet tak, aby podpořila konkurenceschopnost a tvorbu pracovních míst.
Ve Francii platí pro zákonnou minimální mzdu jen málo výjimek a další úsilí by
bylo možné vynaložit i na snížení nákladů na práci u ohrožených skupin.
(12)
Globální hodnocení Francie se v řadě
mezinárodních průzkumů podnikatelského prostředí zhoršilo. V
rámci radikálního zjednodušování
zahájeného v červenci 2013 sice bylo vynaloženo určité úsilí s cílem
zlepšit vztahy mezi podniky a veřejnou správou, podnikatelské
prostředí je však ještě stále třeba zlepšit. Navíc řada
opatření zvažovaných v rámci plánovaného zjednodušení dosud nebyla
definována a zavedena. Zvláštní pozornost by měla být věnována
především předpisům vyplývajícím ze zákoníku práce a účetním
pravidlům spojeným s určitou velikostí podniku, které brání
francouzským podnikům v růstu. Mohou hrát svou roli v problémech,
které mají malé a střední podniky s dosažením takové velikosti, která by
jim umožňovala exportovat a inovovat. Politické iniciativy
zaměřené na podporu výdajů na výzkum a vývoj a na inovace
soukromých podniků, zejména daňové úlevy na výzkum a póly
konkurenceschopnosti, zatím přinesly spíše smíšené výsledky. Klesající
význam průmyslových odvětví ve francouzském soukromém sektoru se
promítá do stagnujících výdajů soukromých podniků na výzkum a vývoj,
a to i přes velkou snahu těchto podniků. V důsledku toho je
velká část výdajů na výzkum a vývoj nadále financována z
veřejných peněz, ať už přímo prostřednictvím
veřejného výzkumu, nebo nepřímo prostřednictvím dotací. K
nastartování vyšších výdajů na výzkum a vývoj ze strany soukromých
podniků a inovací v soukromém sektoru je nutné zlepšit efektivitu
stávajících nástrojů. Zejména prostředky vyčleněné na póly
konkurenceschopnosti by mohly více přispívat k dosahování úspor z rozsahu
a zlepšit šíření inovací. Tato politika by také byla efektivnější,
kdyby tyto póly mohly vytvářet skutečné sítě podniků se
vzájemnými pozitivními účinky. Konečně se také předpokládá,
že náklady spojené s daňovými úlevami na výzkum budou v roce 2014
činit 5,8 miliardy EUR (přibližně 0,3 % HDP). Navzdory
nákladům na toto opatření není k dispozici žádné ex post
hodnocení jeho účinků na výzkum a vývoj.
(13)
Ačkoliv omezení týkající se právní formy,
držení podílů či tarifů byly u některých profesí
(např. veterinářů) odstraněny, u většiny ostatních
profesí (např. taxikářů, notářů a právnických profesí
obecně či ve zdravotnictví) významné překážky zahájení či
provozování činnosti stále brání.  Princip numerus clausus
uplatňovaný u přístupnosti řady profesí (lékaři, lékárníci
apod.) stále omezuje dostupnost služeb a mohl by se přehodnotit, aniž by
se ohrozila kvalita či bezpečnost. Tato omezení týkající se
regulovaných povolání, jejich potřebnost a přiměřenost
dosud nebyly zevrubně posouzeny. Přílišné požadavky spojené s
povolením pro zřízení maloobchodní prodejny vyplývající zejména z
předpisů územního plánování a zákaz prodeje se ztrátou dosud nebyly
odstraněny a mají negativní dopad na hospodářskou soutěž a
spotřebitele. Francie dosud nepodnikla žádné konkrétní kroky, aby
překážky vstupu na maloobchodní trh odstranila.  V odvětví distribuce
plynu a elektřiny se postupně ruší regulované ceny pro firemní
zákazníky, ceny pro domácnosti však zůstávají regulované a v případě
elektřiny jsou nastaveny pod úrovní nákladové ceny. Zároveň
alternativní dodavatelé mají na trh omezený přístup. V otázce propojení
energetických soustav by měly být dokončeny započaté projekty,
aby se posílilo propojení s elektrickými a plynárenskými sítěmi sousedních
zemí, zejména se Španělskem. Překážky vstupu na trh nadále
znemožňují jeho efektivní fungování i v oblasti železniční dopravy.
Francie dosud neotevřela konkurenci trh vnitrostátní osobní
železniční dopravy – učinila tak pouze u mezinárodních služeb, kde se
objevilo několik nových poskytovatelů. Zahájila reformu
železničního systému s cílem zvýšit jeho finanční udržitelnost. V
říjnu 2013 byl předložen návrh zákona, který v současnosti
projednává parlament. Navrhovaná opatření zahrnují zřízení funkce
plně kvalifikovaného provozovatele infrastruktury, která by byla
součástí vertikálně integrované struktury, do níž patří zavedený
provozovatel.  Tato nová struktura by mohla znesnadnit přístup k síti pro
alternativní provozovatele.
(14)
Všeobecná daňová zátěž je ve Francii
vysoká a stále roste. V roce 2013 byl poměr zdanění k HDP na úrovni
45,9 %, jedné z nejvyšších v EU a o 3,3 procentního bodu vyšší než v roce 2010,
kdy byla zahájena fiskální konsolidace. Na základě toho podnítil zvláštní daňový výbor (Assises de la fiscalité) zahájení reformy daňového systému.
Dosavadní pokrok ve snižování zákonných sazeb daní z příjmů fyzických
a právnických osob a zefektivnění DPH není velký. Namísto toho byla
dočasná přirážka pro velké podniky prodloužena až do roku 2015, což
zvýší paušální zákonnou sazbu daně z příjmů právnických osob na
rekordních 38,1 % (současná 33,3% zákonná sazba je už tak jedna z
nejvyšších v EU). Francouzská vláda oznámila, že zákonná sazba se do roku 2020
postupně sníží na 28 %, avšak neexistují informace o tom, jak
přesně bude toto opatřování načasováno. Pokrok za poslední
rok je omezený, i pokud jde o snižování a racionalizaci daňových
výdajů u daně z příjmu. V oblasti ekologických daní zůstává
navzdory určitému pokroku (např. postupnému zavedení uhlíkové
daně neboli tzv. contribution climat énergie) podíl ekologických
daní na HDP nízký. Zejména spotřební daně nejsou ve Francii
indexovány mírou inflace a některé druhy dotací, které jsou škodlivé pro
životní prostředí, jako je preferenční sazba spotřební daně
z motorové nafty, stále platí. Konečně v roce 2013
nebyly podniknuty ani žádné další kroky, které by řešily zvýhodnění
zadlužování u daní z příjmů právnických osob a tím zabránily dalšímu
nárůstu zadluženosti soukromého sektoru.
(15)
Situace na trhu práce se ve Francii v roce 2013 i
přes řadu politických opatření nadále zhoršovala a značné
problémy přetrvávají. Růst
nezaměstnanosti pokračoval, v roce 2013 dosáhl 10,3 % (oproti 7,5 % v
roce 2008). Francouzský trh práce zůstává segmentovaný a k
přechodům z pracovních smluv na dobu určitou na smlouvy na dobu
neurčitou dochází velmi zřídka (pravděpodobnost přechodu z
pracovního poměru na dobu určitou na poměr na dobu
neurčitou byla v roce 2010 jen 10,6 % oproti 25,9 % průměru EU).
Meziodvětvová dohoda o zajištění zaměstnanosti se promítla do
zákona, který byl přijat v červenci 2013. Ačkoliv je tato
reforma pozitivním krokem, její dopad zůstává v této fázi
nerovnoměrný. Především jen
velmi málo společností využilo možnosti podnikových dohod, které zákon
nabízí jako způsob zvýšení flexibility pracovních podmínek pro případ
dočasných ekonomických potíží. Počet žalob pro výpověď se
však výrazně snížil. Ačkoliv v roce 2014 proběhla jednání
sociálních partnerů s cílem reformovat systém dávek v nezaměstnanosti,
nepředpokládá se, že by nová dohoda deficit systému výrazně snížila.
Kumulovaný schodek systému dávek v nezaměstnanosti činil v roce 2013
téměř 1 % HDP a má-li být udržitelný, musí být provedena další
strukturální opatření. Zejména prvky jako podmínky způsobilosti,
postupné snižování dávek v čase nebo náhradové poměry pro pracovníky
s nejvyššími mzdami byly na základě poslední dohody sociálních
partnerů v březnu 2014 upraveny jen mírně a mají-li být pobídky
k práci přiměřené, měly by být změny větší. Míra
zaměstnanosti osob mezi 55 a 64 lety v posledních třech letech díky
několika po sobě jdoucím důchodových reformám trvale rostla.
Zaměstnanost starších osob (45,6 % v roce 2012) se však ve Francii drží
pod průměrem EU (o 4,5 procentního bodu níže) a pouze 55 % starších
pracovníků odchází do důchodu přímo ze zaměstnání
(2008–2011). V důsledku toho míra nezaměstnanosti u této věkové
skupiny v posledních několika letech velmi vzrostla. Proto je třeba
posílit opatření ke zlepšení jejich zaměstnatelnosti a zároveň
přehodnotit pobídky, které by je motivovaly k setrvání v práci nebo
návratu do práce.
(16)
Výsledky výzkumu provedeného v rámci Programu pro
mezinárodní hodnocení žáků v roce 2013 poukázaly na to, že nerovnosti ve
vzdělávání patří ve Francii k nejvyšším ze zemí OECD. Jedna šestina
mladých lidí ve Francii ukončí školu či odbornou přípravu, aniž
by složila závěrečné zkoušky. To je zvlášť znepokojující,
neboť na konci roku 2013 byla míra nezaměstnanosti mladých lidí
25,5 % a u nejméně kvalifikovaných mladých lidí bylo riziko
nezaměstnanosti téměř dvakrát vyšší. Režimy na podporu
učňovské přípravy by se měly týkat zejména nejméně
kvalifikovaných mladých lidí. Určitého pokroku bylo v této oblasti dosaženo zahájením reformy povinné školní
docházky v červenci 2013 a přijetím zákona o odborné
přípravě a celoživotním vzdělávání v březnu 2014. Na
hodnocení efektivity těchto opatření při odstraňování
nerovností v systému vzdělávání je však ještě příliš brzy a také
je třeba začít realizovat nový plán týkající se nižšího sekundárního
vzdělávání ve znevýhodněných oblastech, který byl představen v
lednu 2014. Přechod ze školy do zaměstnání byl sice usnadněn,
ale počet učňů v roce 2012 klesl a ze systémů učňovské
přípravy rostoucí měrou těžili studenti vysokých škol.
(17)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Francie. Posoudila program
stability a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Francie, ale také jejich
soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu
ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských
států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených
doporučení č. 1 až 7.
(18)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada program stability Francie a její stanovisko[10] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(19)
Na základě výsledků hloubkového
přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program
reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6
nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených
doporučení č. 1 až 6.
(20)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím
základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským
státům, jejichž měnou je euro. Francie by měla rovněž
zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,
DOPORUČUJE, aby Francie v období
2014–2015 provedla tato opatření:
1.           Posílit
rozpočtovou strategii na období počínající rokem 2014, mj.
upřesněním opatření, o něž se bude opírat, a zajistit tak
udržitelné odstranění nadměrného schodku do roku 2015 dosažením
strukturální korekce uvedené v doporučeních Rady v rámci postupu při
nadměrném schodku. Trvalá náprava fiskální nerovnováhy vyžaduje
důvěryhodné provádění ambiciózní strukturální reformy
zaměřené na zvýšení schopnosti přizpůsobit se a podporu
růstu a zaměstnanosti. Po odstranění nadměrného schodku
pokračovat ve strukturální korekci za účelem dosažení
střednědobého cíle tempem odpovídajícím alespoň 0,5 % HDP
ročně nebo více, budou-li ekonomické podmínky dobré nebo bude-li to
třeba ke splnění pravidla týkajícího se dluhu, tak aby mohla vysoká
míra veřejného zadlužení začít trvale klesat. Zintenzívnit snahu o
zlepšení efektivity napříč všemi subsektory veřejné správy a v
případě potřeby znovu vymezit rozsah příslušných vládních
opatření. Zejména podniknout kroky k výraznému omezení nárůstu výdajů
na sociální zabezpečení po roce 2015, tak jak bylo naplánováno, a sice
nastavením ambicióznějších cílů pro roční výdaje na
zdravotnictví, zastavením růstu výdajů na důchody a
racionalizací rodinných přídavků a příspěvků na
bydlení. Stanovit jasný harmonogram probíhající decentralizace a do prosince 2014
podniknout první kroky k odstranění administrativní duplicity,
usnadnění slučování orgánů místní správy a jasnějšímu
vymezení kompetencí jednotlivých úrovní místní správy. Zavést strop
meziročního růstu daňových příjmů místní správy a
zároveň provádět plánované snižování dotací od centrální vlády. Nad
rámec úspor nutných v krátkodobém časovém horizontu podniknout kroky k
zastavení nárůstu veřejných výdajů na zdravotní péči a na
léčiva, který se očekává ve střednědobém a dlouhodobém
horizontu, a dle potřeby přijmout další nezbytná opatření, která
do roku 2020 uvedou udržitelným způsobem do rovnováhy důchodový
systém, se zvláštním důrazem na stávající zvláštní režimy.
2.           Zajistit udržitelnost nižších
nákladů na práci vyplývajících z tzv. crédit d’impôt compétitivité
emploi. Přijmout opatření v zájmu dalšího snížení odvodů
zaměstnavatelů na sociální pojištění v souladu se závazky
přijatými v rámci paktu odpovědnosti a solidarity a ujistit se, že
jejich přínos nebude snížen jinými opatřeními a že jeho stávající
cíle zůstanou zachovány. Podrobněji zhodnotit ekonomický dopad
výjimek týkajících se příspěvků na sociální pojištění,
především z hlediska zaměstnanosti, vývoje mezd a konkurenceschopnosti,
a v případě potřeby přijmout odpovídající opatření.
Ještě více snížit náklady na práci, zejména u nižších mzdových tříd,
aniž by se tím zatížil rozpočet, a to především cíleným snížením
odvodů zaměstnavatelů na sociální pojištění s
přihlédnutím k různým systémům podpory příjmů.
3.           Zjednodušit administrativní,
fiskální a účetní pravidla platná pro právnické osoby a do prosince 2014
podniknout konkrétní kroky k realizaci již prováděného vládního „plánu
zjednodušení“. Odstranit regulatorní překážky bránící právnickým osobám v
růstu, zejména přezkoumat pravidla spojená s určitou velikostí
podniku a vyhnout se tak prahovým efektům. Podniknout kroky v zájmu
zjednodušení a zefektivnění inovační politiky, zejména zhodnotit a v
případě potřeby upravit „crédit d’impôt recherche“. Zajistit, aby se prostředky vynakládaly
na ty nejúčinnější póly konkurenceschopnosti, a dále podporovat
ekonomický dopad inovací vyvinutých v těchto pólech.
4.           Odstranit
neodůvodněná omezení v přístupu k regulovaným povoláním a jejich
výkonu, snížit náklady spojené se vstupem na trh a podpořit
hospodářskou soutěž v odvětví služeb. Přijmout další
opatření s cílem zmírnit regulatorní zátěž, která ovlivňuje
fungování maloobchodu, zejména zjednodušit vydávání povolení pro zřízení
maloobchodní prodejny a zrušit zákaz prodeje se ztrátou. Zajistit, aby
regulované tarify za plyn a elektřinu pro domácnosti byly nastaveny na
úrovni, která nebude bránit hospodářské soutěži, aniž by se
změnila jejich dostupnost pro ohrožené skupiny. Posílit propojení
elektrických a plynárenských sítí se Španělskem, zejména propojení
plynárenských sítí tak, aby došlo k plné integraci iberského trhu s plynem s
evropským trhem. V odvětví železniční dopravy zajistit nezávislost
nového jednotného provozovatele infrastruktury na zavedeném provozovateli a
podniknout kroky k otevření vnitrostátní osobní dopravy konkurenci do roku
2019.
5.           Zmírnit daňové zatížení
práce a zintenzívnit snahu o zjednodušení a zefektivnění daňového
systému. Za tímto účelem přijmout počínaje rozpočtem na rok
2015 opatření s cílem: zrušit neefektivní výdaje spojené s daní z
příjmů fyzických a právnických osob v návaznosti na nedávná hodnocení
a iniciativu daňového výboru Assises de la fiscalité a zároveň snížit
zákonné sazby; přijmout další opatření k odstranění
zvýhodnění zadlužování u daní z příjmu právnických osob;
rozšířit daňovou základnu, zejména u spotřeby; postupně
zrušit dotace, které škodí životnímu prostředí.
6.           Podniknout další kroky v boji
proti nepružnosti trhu práce, zejména kroky k reformování podmínek tzv. accords
de maintien de l’emploi, aby je podniky v obtížích využívaly
častěji. Přijmout další opatření k reformě systému
podpory v nezaměstnanosti ve spolupráci se sociálními partnery, a to tak,
aby byla zaručena udržitelnost systému a zároveň existovaly
přiměřené pobídky k návratu do práce. Zintenzívnit poradenství a
odbornou přípravu pro starší pracovníky a přehodnotit příslušnou
zvláštní úpravu podpory v nezaměstnanosti.
7.           Pokračovat v modernizaci
systému odborného vzdělávání a přípravy, provést reformu povinné
školní docházky a podniknout další kroky k odstranění nerovností ve
vzdělávání, především posílením opatření proti
předčasnému ukončování školní docházky. Zajistit, aby aktivní
opatření na trhu práce efektivně podporovala nejohroženější
skupiny. Zlepšit přechod ze školy do práce, zejména prostřednictvím
důslednějších opatření na podporu dalšího rozvoje
učňovského vzdělávání se zvláštním důrazem na osoby s
nízkou kvalifikací.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011,
s. 25.
[3]               COM(2014) 411 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.
[6]               C(2013) 8004 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 81 final.
[10]             Podle čl. 5 odst. 2
nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 28. května 2008 o opatřeních na snižování rizik pro látky 2-nitrotoluen a 2,4-dinitrotoluen (oznámeno pod číslem K(2008) 2233) (Text s významem pro EHP)

text:
               31.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/20

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 28. května 2008
   o opatřeních na snižování rizik pro látky 2-nitrotoluen a 2,4-dinitrotoluen
   (oznámeno pod číslem K(2008) 2233)
   (Text s významem pro EHP)
   (2008/405/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek (1), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V rámci nařízení (EHS) č. 793/93 byly jako prioritní látky pro hodnocení v souladu s nařízením Komise (ES) č. 2364/2000 ze dne 25. října 2000, které se týká čtvrtého seznamu prioritních látek podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 (2), určeny následující látky:

                           —

                           2-nitrotoluen,

                           —

                           2,4-dinitrotoluen.

               (2)

               Členský stát zpravodaj určený v souladu s uvedenými nařízeními dokončil pro tyto látky hodnocení rizik s ohledem na člověka a životní prostředí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1488/94 ze dne 28. června 1994, kterým se stanoví zásady hodnocení rizik existujících látek pro člověka a životní prostředí v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (3), a navrhl strategii omezování těchto rizik.

               (3)

               Proběhly konzultace s Vědeckým výborem pro zdravotní a environmentální rizika (SCHER), který vydal stanoviska, pokud se jedná o hodnocení rizik provedená zpravodajem. Stanoviska byla zveřejněna na internetových stránkách uvedeného vědeckého výboru.

               (4)

               Výsledky hodnocení rizik a další výsledky strategií omezování těchto rizik jsou uvedeny v odpovídajícím sdělení Komise (4).

               (5)

               Na základě uvedeného hodnocení je vhodné doporučit pro některé látky určitá opatření na snižování rizik. Pro látky, které nejsou výslovně uvedeny, nejsou adresátům tohoto doporučení vydána žádná doporučení.

               (6)

               Opatření na snižování rizik doporučená pro pracovníky by měla být zohledněna v rámci právních předpisů na ochranu pracovníků, u nichž se má za to, že poskytují odpovídající rámec pro omezení rizik příslušných látek v potřebném rozsahu.

               (7)

               Opatření na snižování rizik stanovená tímto doporučením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 nařízení (EHS) č. 793/93,

         DOPORUČUJE:
   ODDÍL 1
   2,4-DINITROTOLUEN
   (č. CAS 121-14-2; č. EINECS 204-450-0)
   Opatření na snižování rizik pro životní prostředí (1, 2, 3)

               1)

               Příslušné orgány v dotyčných členských státech by měly v povoleních vydávaných podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES (5) stanovit podmínky, mezní hodnoty emisí či rovnocenné parametry nebo technická opatření týkající se 2,4-dinitrotoluenu, aby byla dotyčná zařízení provozována v souladu s nejlepšími dostupnými technikami (dále jen „BAT“) se zřetelem k technickým charakteristikám dotyčných zařízení, k jejich zeměpisné poloze a k podmínkám životního prostředí v místě, kde se zařízení nacházejí.

               2)

               Členské státy by měly pečlivě sledovat zavádění BAT, pokud jde o 2,4-dinitrotoluen, a oznámit veškerý důležitý vývoj Komisi v rámci výměny informací o BAT.

               3)

               Místní emise 2,4-dinitrotoluenu do vodního prostředí a prostřednictvím emisí této látky do ovzduší by se v případě potřeby měly řídit vnitrostátními pravidly, aby se zajistilo, že nevznikne žádné riziko pro životní prostředí.

         ODDÍL 2
   URČENÍ

               4)

               Toto doporučení je určeno všem odvětvím, která uvedené látky dovážejí, vyrábějí, přepravují, skladují, formulují do podoby přípravků či jinak zpracovávají, používají, likvidují či regenerují, a členským státům.

      V Bruselu dne 28. května 2008.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 84, 5.4.1993, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 273, 26.10.2000, s. 5.

      (3)  Úř. věst. L 161, 29.6.1994, s. 3.

      (4)  Úř. věst. C 134, 31.5.2008, s. 4.

      (5)  Úř. věst. L 24, 29.1.2008, s. 8.


title: 2012/771/EU: Doporučení Komise ze dne 6. prosince 2012 týkající se opatření, která mají pobídnout třetí země k uplatňování minimálních standardů řádné správy v oblasti daní

text:
               12.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 338/37

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 6. prosince 2012
   týkající se opatření, která mají pobídnout třetí země k uplatňování minimálních standardů řádné správy v oblasti daní
   (2012/771/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V mezinárodním měřítku je existence odlišných právních předpisů v oblasti daní obecně vnímána jako důsledek daňové svrchovanosti. V tomto kontextu se některé, především malé, třetí země s omezenými finančními potřebami rozhodly jít cestou obecně nízkých daní z příjmů pro fyzické i právnické osoby, či dokonce daň z příjmu vůbec nezavedly. Taková daňová politika není sama o sobě nutně nežádoucí, pokud se takový stát účastní mezinárodní spolupráce a umožňuje jiným státům prosazovat jejich daňovou politiku.

               (2)

               Politiky, které se vyznačují nízkou nebo vůbec žádnou daní z příjmu, jsou však často doprovázeny nedostatky v transparentnosti nebo výměně informací s jinými státy. Dotyčné státy lákají investice prostřednictvím toho, že nabízejí nerezidentům útočiště pro některé druhy mobilních příjmů nebo kapitálu a umožňují jim existenci takových příjmů nebo kapitálu skrýt před daňovými orgány státu jejich usazení.

               (3)

               Tímto problémem se zabývaly různé iniciativy na mezinárodní úrovni, např. Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo skupina G20. Globální fórum pro transparentnost a výměnu informací pro daňové účely (dále jen „Globální fórum“) vyvinulo standardy transparentnosti a výměny informací pro daňové účely. V roce 2009 se Globální fórum dohodlo posoudit provádění těchto standardů. Zahájilo komplexní proces vzájemného hodnocení a mnohé státy s tradičně nízkou úrovní zdanění souhlasily s uzavřením dvoustranných dohod o výměně informací pro daňové účely.

               (4)

               V rámci Unie řeší otázky týkající se transparentnosti a výměny informací pro daňové účely směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS (1). V Unii navíc existuje konsenzus vyjádřený v kodexu chování při zdaňování společností uvedeném v příloze 1 závěrů ze zasedání Rady ECOFIN ze dne 1. prosince 1997 týkajících se daňové politiky (2) ohledně toho, že škodlivá daňová opatření nejsou přípustná, což činí zachování nebo přijímání takových opatření členskými státy obtížnými. Četná opatření, která by případně spadala do působnosti kodexu chování, navíc podléhají přezkoumání z hlediska pravidel státní podpory zakotvených Smlouvou o fungování Evropské unie (SFEU).

               (5)

               V rámci vztahů s třetími zeměmi se Unie snaží tyto země přesvědčit, aby se řídily unijními zásadami týkajícími se transparentnosti a výměny informací (obdobnými s široce přijímanými mezinárodními standardy transparentnosti a výměny informací) a odstranily škodlivá daňová opatření, jak je popsáno ve sdělení Komise o podpoře řádné správy v daňové oblasti (3) a sdělení Komise o daních a rozvoji spolupráce s rozvojovými zeměmi na podpoře řádné správy v daňové oblasti (4).

               (6)

               Členské státy, jejichž daňová základna byla negativně ovlivněna nedostatečnou transparentností nebo škodlivými daňovými opatřeními ze strany třetích zemí, podnikly kroky k nápravě této situace. Daňoví poplatníci však na taková opatření reagují přesunem činnosti nebo transakcí do jiného státu s nižší úrovní ochrany. Toto nebezpečí je zvláště relevantní uvnitř Unie, vzhledem k svobodě hospodářských subjektů vykonávat svoji činnost kdekoliv na území Unie. V důsledku toho úroveň unijní ochrany proti takové erozi daňové základny odpovídá nejnižší úrovni ochrany uplatňované některým z členských států.

               (7)

               Pokřivení, které taková situace v Unii vyvolává, může vést k umělým tokům kapitálu a pohybu daňových poplatníků v rámci vnitřního trhu a podrývat tak jeho řádné fungování, jakož i narušovat daňovou základnu členských států. Taková pokřivení by měla být odstraněna přístupem sdíleným všemi členskými státy.

               (8)

               Proto je nutné jasně stanovit minimální standardy řádné správy v daňové oblasti týkající se transparentnosti a výměny informací, jakož i škodlivých daňových opatření a řadu opatření, která je třeba přijmout ve vztahu ke třetím zemím za účelem podpory dodržování těchto standardů z jejich strany.

               (9)

               Co se týče transparentnosti a výměny informací, v rámci statutu schváleného Globálním fórem v roce 2009 byly vypracovány mezinárodně uznávané standardy. Toto doporučení by proto mělo vycházet z uvedeného statutu. Pokud jde o škodlivá daňová opatření, kodex chování při zdaňování společností se pro Unii osvědčil jako relevantní základ. Členské státy se samy zavázaly k šíření zásad tohoto kodexu ve třetích zemích. Pro účely tohoto doporučení je proto vhodné odkázat na kritéria tohoto kodexu. V této souvislosti je rovněž vhodné zmínit práci Skupiny pro kodex chování (zdanění společností), zřízené v rámci Rady za účelem posuzování daňových opatření, která by mohla spadat do působnosti kodexu chování při zdaňování společností (5). Případy posuzované touto skupinou mohou napomoci při přezkumu, zda má být dané opatření považováno za škodlivé.

               (10)

               Toto doporučení by mělo určit soubor opatření, která by měla být provedena ve vztahu k třetím zemím, které nesplňují minimální standardy řádné správy v daňové oblasti. Společným uplatňováním těchto opatření by členské státy výrazně zvýšily celkovou účinnost opatření přijatých každým z nich. Bylo by tak možné snížit ztráty daňových příjmů, jakož i administrativní náklady daňových správ a zátěž spojenou s plněním předpisů ze strany daňových poplatníků.

               (11)

               K podpoře uplatňování minimálních standardů řádné správy v daňové oblasti je rovněž nezbytné určit vhodná opatření a povzbudit tak třetí země, které tyto standardy splňují nebo se zavázaly k jejich plnění, ale potřebují, aby jim byla poskytnuta pomoc.

               (12)

               Opatření uvedená v tomto doporučení a uplatňovaná členskými státy musí být slučitelná s unijním právem, zejména se základními svobodami zakotvenými ve SFEU,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   Předmět
   Toto doporučení stanovuje kritéria pro určení třetích zemí, které nesplňují minimální standardy řádné správy v daňové oblasti. Dále obsahuje seznam opatření, která mohou členské státy přijmout ve vztahu ke třetím zemím, které uvedené standardy nesplňují, nebo naopak ve prospěch třetích zemí, které je splňují.
   Toto doporučení se týká zdanění příjmů.
   2.   Definice
   Pro účely tohoto doporučení se rozumí:

               a)

               „daní z příjmu“ jakákoliv daň z příjmu uložená fyzickým nebo právnickým osobám bez ohledu na způsob svého výběru, uložená státem, jeho územně-správním celkem nebo místními orgány;

               b)

               „třetí zemí“ země, která není členským státem;

               c)

               „národní černou listinou“ seznam vypracovaný členským státem a určující země, vůči nimž tento stát uplatňuje předem určená daňová opatření nebo daňové politiky.

         3.   Minimální standardy řádné správy v daňové oblasti
   Třetí země splňuje minimální standardy řádné správy v daňové oblasti pouze tehdy, pokud:

               a)

               přijala právní a správní opatření za účelem dosažení souladu s minimálními standardy transparentnosti a výměny informací zakotvenými v příloze a tato opatření skutečně uplatňuje;

               b)

               neuplatňuje škodlivá daňová opatření v oblasti zdanění společností.

         Daňová opatření vedoucí k výrazně nižší efektivní úrovni zdanění, včetně nulového zdanění, než je obecná úroveň v dotčené třetí zemi, jsou posuzována jako potenciálně škodlivá. Taková úroveň zdanění může mít základ v nominální sazbě daně, základu daně nebo jakémkoliv jiném relevantním faktoru.
   Při posuzování škodlivosti takových opatření by mělo být zohledněno mimo jiné:

               a)

               zda jsou výhody poskytovány pouze nerezidentům nebo pro operace prováděné s nerezidenty;

               b)

               zda se výhody nevztahují na vnitrostátní trh, takže nemají dopad na vnitrostátní daňovou základnu;

               c)

               zda jsou výhody poskytnuty i bez jakékoliv skutečné hospodářské činnosti a podstatné hospodářské přítomnosti na území třetí země nabízející takové výhody;

               d)

               zda se pravidla pro stanovení zisku, pokud jde o činnosti v rámci nadnárodní skupiny společností, odchylují od mezinárodně uznávaných zásad, zejména pravidel dohodnutých v rámci Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, nebo

               e)

               zda daňová opatření postrádají transparentnost, včetně situace, kdy jsou ustanovení právních předpisů správou netransparentním způsobem změkčována.

         Při uplatňování těchto kritérií by členské státy měly zohlednit závěry Skupiny pro kodex chování (zdanění společností), pokud jde o daňová opatření, která skupina posoudila jako škodlivá.
   4.   Opatření směřující proti třetím zemím, které nedodržují minimální standardy stanovené v bodě 3

               4.1

               Členské státy by měly zveřejnit černou listinu třetích zemí, které nedodržují minimální standardy stanovené v bodě 3, pro účely použití bodu 4.3. Tyto černé listiny by měly odkazovat na toto doporučení.

               4.2

               Členské státy, které již přijaly národní černé listiny, by na ně měly uvést třetí země, které nedodržují minimální standardy stanovené v bodě 3.

               4.3

               Každý členský stát, který uzavřel úmluvu o zamezení dvojího zdanění s třetí zemí, která nedodržuje minimální standardy stanovené v bodě 3, by měl jakožto nejvhodnější způsob posílení dodržování těchto standardů ze strany dané třetí země usilovat o sjednání nových podmínek této úmluvy, pozastavit její provádění nebo ji vypovědět.

         5.   Opatření ve prospěch třetích zemí, které dodržují minimální standardy stanovené v bodě 3

               5.1

               Členské státy by měly z černé listiny uvedené v bodě 4.1 odstranit třetí země, které dodržují minimální standardy stanovené v bodě 3.

               5.2

               Členské státy by měly zvážit odstranění třetích zemí, které dodržují minimální standardy stanovené v bodě 3, ze všech stávajících národních černých listin uvedených v bodě 4.2.

               5.3

               Členské státy by měly zvážit zahájení dvoustranných jednání o uzavření úmluv o zamezení dvojího zdanění se třetími zeměmi, které dodržují minimální standardy stanovené v bodě 3.

         6.   Opatření ve prospěch třetích zemí, které se zavázaly dodržovat minimální standardy stanovené v bodě 3

               6.1

               Členské státy by měly zvážit nabídku užší spolupráce a pomoci třetím zemím, především rozvojovým, které se zavázaly dodržovat minimální standardy stanovené v bodě 3, a pomoci tak těmto třetím zemím účinně bojovat proti daňovým únikům a agresivnímu daňovému plánování. Za tímto účelem by mohly do uvedených zemí vyslat na omezenou dobu daňové odborníky.
               Při posuzování závazku třetí země k dodržování uvedených minimálních standardů by měly členské státy zohlednit všechny konkrétní projevy v této oblasti, zejména kroky, které již třetí země pro dodržování standardů učinila.

               6.2

               Po dobu, po kterou se bude třetí zemi dostávat pomoci podle bodu 6.1 a tato země bude vykazovat očekávaný pokrok v plnění uvedených minimálních standardů, by se měl členský stát zdržet uplatňování opatření uvedených v bodě 4, s výjimkou sjednání nových úmluv o zamezení dvojího zdanění.

         7.   Následná opatření
   Členské státy by měly Komisi informovat o opatřeních přijatých k vyhovění tomuto doporučení, jakož i o veškerých změnách takových opatření.
   Komise do tří let od přijetí tohoto doporučení zveřejní zprávu o jeho uplatňování.
   8.   Určení
   Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 6. prosince 2012.

            Za Komisi

         Algirdas ŠEMETA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 64, 11.3.2011, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 2, 6.1.1998, s. 1.

      (3)  KOM(2009) 201 v konečném znění ze dne 28. dubna 2009.

      (4)  KOM(2010) 163 v konečném znění ze dne 21. dubna 2010.

      (5)  Úř. věst. C 99, 1.4.1998, s. 1.

      PŘÍLOHA

         STANDARDY TRANSPARENTNOSTI A VÝMĚNY INFORMACÍ

      A   DOSTUPNOST INFORMACÍ

                  A.1

                  Dotčená třetí země zajistí, aby jejím příslušným orgánům byly známy informace o vlastnictví a totožnosti týkající se všech relevantních subjektů a dohod.

                  A.2

                  Dotčená třetí země zajistí, aby pro všechny relevantní subjekty a dohody byly vedeny spolehlivé účetní záznamy.

                  A.3

                  Bankovní informace jsou dostupné všem držitelům účtu.

            B   PŘÍSTUP K INFORMACÍM

                  B.1

                  Příslušné orgány dotčené třetí země mají pravomoc získat a poskytnout informace, které jsou předmětem žádosti v rámci dohody o výměně informací, a to od jakékoliv osoby nacházející se na jejím území, která takovou informaci drží nebo nad ní má kontrolu.

                  B.2

                  Práva a záruky přiznávané osobám v dožádané třetí zemi jsou slučitelné s efektivní výměnou informací.

            C   VÝMĚNA INFORMACÍ

                  C.1

                  Mechanismus výměny informací s členskými státy umožňuje uskutečňovat tuto výměnu efektivním způsobem.

                  C.2

                  Síť mechanismu výměny informací dotyčné třetí země pokrývá všechny členské státy.

                  C.3

                  Mechanismus výměny informací dotyčné třetí země obsahuje vhodná ustanovení k zajištění důvěrnosti informací poskytnutých členskými státy.

                  C.4

                  Mechanismus výměny informací dotyčné třetí země respektuje práva a záruky daňových poplatníků a třetích osob.

                  C.5

                  Dotyčná třetí země poskytuje v rámci své sítě dohod s členskými státy informace včas.


title: Doporučení Rady ze dne 16. února 2010 o jmenování viceprezidenta Evropské centrální banky

text:
               2.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 16. února 2010
   o jmenování viceprezidenta Evropské centrální banky
   2010/C 52/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 a čl. 139 odst. 2 písm. h) této smlouvy, a s ohledem na články 11.2 a 42.3 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
   DOPORUČUJE EVROPSKÉ RADĚ:
   jmenovat pana Vítora CONSTÂNCIA viceprezidentem Evropské centrální banky na osmileté funkční období začínající dne 1. června 2010.

      V Bruselu dne 16. února 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. SALGADO


title: Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne  15. února 2006  o další evropské spolupráci při zabezpečování kvality v oblasti vysokoškolského vzdělávání

text:
               4.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 64/60

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

   ze dne 15. února 2006
   o další evropské spolupráci při zabezpečování kvality v oblasti vysokoškolského vzdělávání
   (2006/143/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 149 odst. 4 a čl. 150 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Přestože provedení doporučení Rady 98/561/ES ze dne 24. září 1998 o evropské spolupráci při zabezpečování kvality v oblasti vysokoškolského vzdělávání (3) bylo podle zprávy Komise ze dne 30. září 2004 úspěšné, je třeba zlepšovat fungování evropského vysokoškolského vzdělávání, zejména pokud jde o kvalitu, aby bylo transparentnější a důvěryhodnější pro evropské občany i pro studenty a akademické pracovníky z jiných světadílů.

               (2)

               Doporučení 98/561/ES vyzvalo k podpoře a případně k vytvoření transparentních systémů zabezpečování kvality. Téměř všechny členské státy zřídily vnitrostátní systémy zabezpečování kvality a zahájily nebo umožnily vytvoření jedné nebo více agentur zabezpečujících kvalitu nebo akreditace.

               (3)

               Doporučení 98/561/ES zdůraznilo, že systémy zabezpečování kvality mají být založené na řadě základních prvků, včetně hodnocení programů nebo institucí prostřednictvím vnitřního hodnocení a vnějšího přezkumu, a mají zahrnovat účast studentů, zveřejňování výsledků a mezinárodní účast. Výsledky hodnocení týkajícího se zabezpečování kvality výrazně pomáhají institucím vysokoškolského vzdělávání zlepšit jejich fungování.

               (4)

               Základní prvky uvedené v 3. bodě odůvodnění již byly zavedeny téměř ve všech systémech zabezpečování kvality a v září 2003 byly v Berlíně potvrzeny evropskými ministry školství v souvislosti s boloňským procesem, který směřuje k vytvoření evropského prostoru vysokoškolského vzdělávání.

               (5)

               Evropské sdružení pro zabezpečení kvality ve vysokoškolském vzdělávání (ENQA) bylo založeno v roce 2000 a jeho členská základna se neustále rozšiřuje o nové agentury zabezpečující kvalitu a akreditace ve všech členských státech.

               (6)

               V souvislosti s boloňským procesem a v návaznosti na setkání v Berlíně v září 2003 přijali ministři školství ze 45 zemí během svého setkání v Bergenu ve dnech 19.–20. května 2005 standardy a hlavní směry pro zabezpečování kvality v evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání tak, jak je navrhlo ENQA. Uvítali také zásadu evropského registru agentur zabezpečujících kvalitu založeného na vnitrostátním přezkumu a požádali, aby ENQA ve spolupráci s Evropskou asociací univerzit (EUA), Evropskou asociací institucí terciálního vzdělávání (EURASHE) a Národními svazy studentů v Evropě (ESIB) dále vypracovalo prováděcí pravidla a zásady a aby o tom ministrům podalo zprávu prostřednictvím skupiny pro pokračování boloňského procesu. Dále podtrhli důležitost spolupráce mezi agenturami uznávanými na vnitrostátní úrovni s ohledem na posílení vzájemného uznávání akreditací či rozhodnutí o zabezpečení kvality.

               (7)

               Činnost EU podporující zabezpečování kvality by měla být rozvíjena v souladu s činnostmi prováděnými v souvislosti s boloňským procesem.

               (8)

               Na podporu transparentnosti ve vysokoškolském vzdělávání a uznávání kvalifikací a doby studia v zahraničí je žádoucí vytvořit registr nezávislých a důvěryhodných agentur zabezpečujících kvalitu, ať veřejných či soukromých, které působí v Evropě na regionální či státní úrovni a mají všeobecný nebo specializovaný charakter.

               (9)

               Evropská Rada se v Barceloně v březnu 2002 vyjádřila, že v souvislosti s lisabonskou strategií by se systém evropského školství a odborného vzdělávání měl stát „světovou značkou kvality“,

         DOPORUČUJÍ ČLENSKÝM STÁTŮM, ABY:

               1.

               podporovaly všechny instituce vysokoškolského vzdělávání působící na jejich území, aby v souladu se standardy a hlavními směry zabezpečování kvality v evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání přijatými v Bergenu v souvislosti s boloňským procesem zavedly nebo vytvořily přísné vnitřní systémy zabezpečení kvality;

               2.

               podporovaly všechny agentury zabezpečující kvalitu nebo akreditace, které působí na jejich území, aby byly ve svém hodnocení nezávislé, uplatňovaly prvky zabezpečování kvality stanovené v doporučení 98/561/ES a aby pro účely hodnocení uplatňovaly společný soubor obecných norem a hlavních směrů přijatých v Bergenu. Tyto standardy by měly být dále vypracovány ve spolupráci se zástupci odvětví vysokoškolského vzdělávání. Měly by být uplatňovány takovým způsobem, aby chránily a rozvíjely rozmanitost a inovaci;

               3.

               podporovaly zástupce vnitrostátních orgánů, odvětví vysokoškolského vzdělávání a agentur zabezpečujících kvalitu a akreditace, aby spolu se sociálními partnery založili „Evropský registr agentur zabezpečujících kvalitu“ (dále jen „evropský registr“) založený na vnitrostátním přezkumu, které zohledňuje zásady uvedené v příloze, a aby určili podmínky registrace a pravidla pro správu registru;

               4.

               umožnily institucím vysokoškolského vzdělávání působícím na jejich území vybrat si v evropském registru mezi agenturami zabezpečujícími kvalitu nebo akreditace takovou agenturu, která vyhovuje jejich potřebě a profilu, pokud je to v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy nebo je to povoleno jejich vnitrostátními orgány;

               5.

               umožnily institucím vysokoškolského vzdělávání snažit se o doplňující hodnocení jinou agenturou uvedenou v evropském registru, a to například za účelem zlepšení jejich mezinárodní pověsti;

               6.

               podporovaly spolupráci mezi agenturami za účelem vybudování vzájemné důvěry a uznávání hodnocení týkajících se zabezpečení kvality a akreditace, a tím přispěly k uznávání kvalifikace pro účely studia či práce v jiné zemi;

               7.

               zajistily přístup veřejnosti k hodnocením provedeným agenturami zabezpečujícími kvalitu a akreditace, které jsou uvedeny v evropském registru,

         VYZÝVAJÍ KOMISI, ABY:

               1.

               pokračovala v úzké spolupráci s členskými státy v podpoře spolupráce mezi institucemi vysokoškolského vzdělávání, agenturami zabezpečujícími kvalitu a akreditace, příslušnými orgány a jinými subjekty činnými v této oblasti;

               2.

               předkládala každé tři roky Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o pokroku dosaženém v rozvíjení systémů zabezpečování kvality v jednotlivých členských státech a o činnostech v rámci spolupráce na evropské úrovni, včetně pokroku dosaženého při naplňování výše zmíněných cílů.

      Ve Štrasburku dne 15. února 2006.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         H. WINKLER

      (1)  Úř. věst. C 255, 14.10.2005, s. 72.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. října 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 30. ledna 2006.

      (3)  Úř. věst. L 270, 7.10.1998, s. 56.

      PŘÍLOHA
      „Evropský registr agentur zabezpečujících kvalitu“
      Registr by měl obsahovat seznam spolehlivých agentur poskytujících členským státům (a veřejným orgánům v rámci členských států) důvěryhodné hodnocení. Měl by být založen na následujících hlavních zásadách:

                  1.

                  Seznam agentur by měl být sestaven zástupci vnitrostátních orgánů, odvětví vysokoškolského vzdělávání (instituce vysokoškolského vzdělávání, studenti, učitelé a vědci) a agentur zabezpečujících kvalitu a akreditace, které působí v členských státech, spolu se sociálními partnery.

                  2.

                  Podmínky registrace by mohly mimo jiné zahrnovat:

                              i)

                              úplnou nezávislost při vydání posudku,

                              ii)

                              uznávání alespoň tím členským státem, v němž jsou činné (nebo veřejnými orgány v rámci tohoto členského státu),

                              iii)

                              uplatňování společného souboru standardů a hlavních směrů uvedených v doporučeních 1 a 2 určených členským státům,

                              iv)

                              pravidelné vnější přezkoumání jinou organizací nebo odborníky, včetně zveřejnění kritérií, metod a výsledků takového přezkoumání.

                  3.

                  V případě prvotního odmítnutí registrace je možné provést přehodnocení na základě dosažených zlepšení.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 24. února 2014 o organizaci přípravných opatření pro shromažďování podrobných údajů o úvěrech Evropským systémem centrálních bank (ECB/2014/7)

text:
               8.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 24. února 2014
   o organizaci přípravných opatření pro shromažďování podrobných údajů o úvěrech Evropským systémem centrálních bank
   (ECB/2014/7)
   (2014/C 103/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5.1 a čl. 34.1 třetí odrážku tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na základě rozhodnutí ECB/2014/6 (2) může Evropská centrální banka (ECB) provést určitá přípravná opatření s cílem zavést dlouhodobý rámec pro předávání podrobných údajů o úvěrech v rámci Evropského systému centrálních bank (ESCB) pro stanovené statistické účely.

               (2)

               Účinné provedení tohoto dlouhodobého rámce bude záviset na spolupráci všech zúčastněných členů ESCB, jakož i na tom, aby všichni tito členové používali stejné standardy kvality. Národní centrální banky členských států, jejichž měnou není euro, které se připravují na účast na tomto rámci, by měly při uplatňování přípravných opatření v souladu s rozhodnutím ECB/2014/6 spolupracovat mezi sebou, s národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro, a s ECB,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   I.

      Definice

   Pro účely tohoto doporučení má pojem „podrobné údaje o úvěrech“ stejný význam jako v rozhodnutí ECB/2014/6.
   II.

      Poskytování statistických informací

   Adresáti tohoto doporučení se vyzývají, aby postupovali podle ustanovení obsažených v rozhodnutí ECB/2014/6, jež jsou určena národním centrálním bankám.
   III.

      Závěrečné ustanovení

   Toto doporučení je určeno národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou není euro, které se připravují na účast na dlouhodobém rámci pro předávání podrobných údajů o úvěrech v rámci ESCB.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. února 2014.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Rozhodnutí ECB/2014/6 ze dne 24. února 2014 o organizaci přípravných opatření pro shromažďování podrobných údajů o úvěrech Evropským systémem centrálních bank (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


				|

		52011SC0826

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Swedenand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Sweden, 2011-2014

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Švédska na rok
2011
a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému konvergenčnímu programu Švédska na období 2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1], a
zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada schválila dne 26. března 2010
návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a
růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci
hospodářských politik, která se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření za účelem posílení
evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (na období 2010 až 2014) a dne
21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech
politik zaměstnanosti členských států[3], které společně tvoří
„integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly
integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první
roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového
cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního „evropského semestru“ ex
ante a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie
Evropa 2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011
potvrdila priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy
(v souladu se závěry Rady ze dne 15. února
a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu
růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se
přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům
a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti
prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení
růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních
opatření, jež budou součástí programů stability či
konvergenčních programů a národních programů reforem.
(5)
Dne 29. dubna 2011 Švédsko předložilo pro rok
2011 svůj aktualizovaný konvergenční program na období 2011–2014 a
národní program reforem na rok 2011. Oba programy byly posuzovány
současně.
(6)
Před hospodářskou krizí v letech
2008–2009 švédské hospodářství zažívalo po více než desetiletí silný
růst, na němž se podílela jak domácí poptávka, tak čistý vývoz.
Vzhledem k tomu, že se jedná o exportně orientovanou ekonomiku s rozsáhlým
finančním sektorem, výrazně ho zasáhl propad zahraniční poptávky
a zmrazení finančních trhů v roce 2008, což vedlo k poklesu HDP v
roce 2009 o 5,1 % a růstu míry nezaměstnanosti z přibližných 6 %
na více než 9 %. Díky solidní výchozí pozici, jež nevyžadovala rozsáhlé úpravy
v domácnostech i bankovním a veřejném sektoru, a díky adekvátní
reakci v rámci měnové a fiskální politiky byla recese poměrně
krátkodobá a postihla hlavně exportně orientované výrobní
odvětví. Poté, co světový obchod začal opět růst,
zažilo švédské hospodářství prudké a rozsáhlé oživení a reálný HDP se v
roce 2010 zvýšil o 5,5 %. Vzájemným působením automatických
stabilizátorů a diskrečních opatření se rozpočtové saldo
dostalo z přebytku ve výši 3,7 % HDP v roce 2007 do schodku v roce
2009, a v roce 2010 bylo opět vyrovnané.
(7)
Na základě posouzení aktualizovaného
konvergenčního programu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97
zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí
rozpočtové projekce, je vesměs realistický, avšak kromě roku
2012, kdy je příliš optimistický. Rozpočtová strategie nastíněná
v aktualizovaném konvergenčním programu je přiměřená,
jelikož by mohla přispět ke splnění střednědobého cíle
Švédska, jímž je přebytek 1 % HDP v průběhu cyklu.
Představovalo by to určitou rezervu proti překročení 3%
referenční hodnoty HDP při případném propadu v budoucnu.
Program předpokládá, že přebytek veřejných financí poroste z 0,6
% HDP v roce 2011 na 3,7 % HDP v roce 2014, což je poslední rok programu. Toto
zlepšení by vyplývalo především z očekávaného silného
hospodářského růstu, protože program nepředpokládá v těchto
letech žádné konsolidační úsilí. Rizika pro rozpočtové cíle jsou
vcelku vyrovnaná. Jelikož prognóza příjmů představená v programu
je na rok 2011 poněkud opatrná, rozpočtové výsledky by mohly být
tento rok mírně lepší, zatímco jistá rizika horšího vývoje ohrožující
rozpočtové prognózy na rok 2012 a následující roky souvisejí s
optimistickými makroekonomickými odhady. Existuje riziko procyklické fiskální
politiky, jelikož vláda uvedla, že pokud bude k dispozici dostatečný
fiskální prostor, mohla by být od roku 2012 zaváděna další expanzivní
fiskální opatření předpokládaná v rozpočtu na rok 2011
(včetně pátého kroku zaměstnaneckých slev na dani, a další
zvýšení limitu pro platby daně z příjmu, nižší DPH na
restaurační služby a nižší zdanění důchodů). Vzhledem k
prognóze demografického vývoje je důležité, aby Švédsko pokračovalo v
plnění střednědobého cíle.
(8)
Aktuální situace na trzích s bydlením a hypotékami
je zdrojem potenciální nestability. Po krátkodobé a mírné korekci na vrcholu
finanční krize mají ceny nemovitostí ve Švédsku – na rozdíl od ostatních
zemí – opět výrazně stoupající tendenci zaznamenávanou již od druhé
poloviny 90. let a nyní jsou na rekordní úrovni. Silný nárůst cen
nemovitostí probíhal v těsném sepětí s rostoucím zadlužením
domácností, jež do poloviny roku 2010 dosahovalo přibližně 170 %
disponibilního příjmu, což je nejvíce v historii. Navíc na značný
podíl hypotečního zadlužení se vážou variabilní sazby s nízkou mírou
amortizace. Švédské domácnosti jsou tak obzvlášť ohroženy zvýšením
úrokových sazeb nebo zhoršením situace v oblasti zaměstnanosti. Výrazná
korekce trhu s bydlením by mohla mít negativní dopad na makroekonomickou
stabilitu, jelikož domácnosti by omezily spotřebu, aby udržely svůj
rozpočet v rovnováze, a finanční náklady švédských bank by se
zvýšily.
(9)
Pokud jde o švédský trh práce, příslušníci
třetích zemí a mladí lidé mají v porovnání s průměrem EU
poměrně slabé postavení. Další zlepšení jejich pozice na trhu práce
je důležité v zájmu zvýšení celkové míry zaměstnanosti a nabídky
práce v dlouhodobém horizontu, aby se tak reagovalo na demografický problém
stárnutí obyvatelstva. S cílem zlepšit v oblasti zaměstnanosti
situaci obou skupin provádí švédská vláda v současné době
několik reforem, k nimž patří navýšení prostředků na
odborné vedení, pracovní místa pro praktikanty, odborné vzdělávání
dospělých, učňovskou odbornou přípravu a cílené dotace na
mzdy a efektivnější kurzy švédského jazyka. Z posledních statistik
jasně vyplývá, že situace na švédském trhu práce se všeobecně
zlepšuje, s výjimkou žen narozených v zahraničí.
(10)
Komise posoudila konvergenční program a
národní program reforem[4].
Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a
sociálně-hospodářskou politiku ve Švédsku, ale také jejich soulad s
pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba posílit celkovou
správu ekonomických záležitostí v Evropské unii přispíváním k tvorbě
budoucích vnitrostátních rozhodnutí z úrovně EU. Domnívá se, že programy
náležitě řeší hlavní výzvy pro Švédsko. I když je fiskální strategie
vlády při plnění střednědobého cíle
přiměřená, od roku 2012 je třeba podnikat kroky s cílem
zabránit v dobách příznivého růstu příliš uvolněné
fiskální politice. Měla by být posouzena zejména ta rizika makroekonomické
nerovnováhy, jež vyplývají z rostoucích cen nemovitostí a zadlužení domácností.
Kromě toho je třeba sledovat a zlepšovat účast na trhu práce
zranitelných skupin, zejména mladých lidí a žen narozených v zahraničí.
(11)
Na základě tohoto posouzení Rada
přezkoumala aktualizovaný konvergenční program Švédska na rok 2011 a
její stanovisko[5] se
odráží zejména v doporučení 1). S přihlédnutím k
závěrům Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada
přezkoumala národní program reforem Švédska,
DOPORUČUJE, aby Švédsko v období
2011–2012 provedlo tato opatření:
(1)
pokračovat ve fiskální politice, jež zajistí
další plnění střednědobého cíle, a vyhnout se procyklické
fiskální politice v současné době hospodářského růstu;
(2)
přijmout preventivní opatření, jež mají
řešit makroekonomická rizika spojená s rostoucími cenami nemovitostí
a zadlužením domácností, včetně reformy systému hypoték, regulace
nájmů, zdanění majetku a stavebních povolení;
(3)
sledovat a zlepšovat účast mladých lidí a
jiných zranitelných skupin na trhu práce.
V Bruselu dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. C , , s. .
[3]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011
stanoví, že platí i pro rok 2011.
[4]               SEK(2011) 735.
[5]               Na něž odkazuje čl. 9 odst. 3 nařízení
Rady (ES) č. 1466/97.