title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/66

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2015
   (2015/C 272/17)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Lotyšska z roku 2014.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (4) přijala zprávu mechanismu varování, ve které není Lotyšsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Lotyšsku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Lotyšsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014.

               (7)

               Dne 15. dubna 2015 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj programu stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Lotyšsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Lotyšsko také těží z provádění doložky o systémové důchodové reformě, jak potvrzuje Eurostat. Lotyšsko ve svém letošním programu stability požádalo o dočasné odchýlení se od postupu korekce požadovaného ke splnění střednědobého rozpočtového cíle, neboť pokračuje v provádění zásadní strukturální reformy zdravotnictví. Rozpočtové náklady na reformu zdravotnictví dosahují v roce 2016 výše 0,2 % HDP. Odhaduje se, že reforma do roku 2023 zvýší zaměstnanost o 0,6 % a úroveň HDP o 2,2 %. Pozitivní dopad na růst a dlouhodobou udržitelnost veřejných financí je posuzován jako reálný. Podle prognózy Komise z jara 2015 však předpokládaný strukturální schodek ve výši 2,2 % HDP v roce 2016 převyšuje dostatečnou rezervu vzhledem k referenční hodnotě schodku ve výši 3 % HDP stanovené Smlouvou, která by měla být dodržena, má-li být použitelná doložka o strukturálních reformách. Proto Rada sice uznává opodstatněnost pokračující reformy zdravotnictví, ale domnívá se, že Lotyšsko neplní požadavky tak, aby mohlo v roce 2016 těžit z požadované dočasné odchylky.

               (9)

               Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje víceméně stabilní celkový schodek ve výši 1,4 % HDP v roce 2016 a 1,3 % v roce 2017, se zvýšením na 1,7 % v roce 2018. K dosažení těchto cílů zamýšlí vláda dosáhnout strukturálního schodku ve výši 1,8 % HDP v roce 2016 a od roku 2017 1,4 % HDP. Postup korekce v rámci programu stability zahrnuje odchylku na základě doložky o strukturální reformě, kterou u Lotyšska zřejmě nelze použít, a klasifikuje plánované dodatečné výdaje na obranu v období 2016–2019 jako jednorázové položky. Podle programu stability se předpokládá, že míra veřejného zadlužení klesne z 37 % HDP v roce 2015 na 34 % HDP do roku 2018, s určitými ročními výkyvy během tohoto období kvůli akumulaci likvidních aktiv pro účely řízení dluhu. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je realistický. Opatření pro rok 2015 byla do značné míry provedena, jak bylo plánováno. Nebyla však dostatečně specifikována opatření na podporu plánovaných cílových schodků od roku 2016. Na základě prognózy Komise z jara 2015 Lotyšsko v roce 2015 splňuje požadavek vzhledem k použití doložky o systémové důchodové reformě. V roce 2016 hrozí významná odchylka. Je zapotřebí, aby se strukturální saldo zlepšilo o 0,3 % HDP se zohledněním tolerované odchylky pro systémovou důchodovou reformu. Na základě prognózy Komise se o 0,3 % HDP zhoršuje, což je také spojeno s tím, že výdaje na obranu nelze klasifikovat jako jednorázová opatření. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že hrozí, že Lotyšsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (10)

               Právě se zřizuje národní nezávislá akreditační agentura a rozvíjí se nový model financování zaměřený na kvalitu pro lotyšské vysokoškolské vzdělávání. Navzdory určitému pokroku při reformě systému výzkumu a inovací, v souladu s rámcem pro inteligentní specializaci, přináší nedostatečné veřejné financování do roztříštěného systému výzkumu a inovací jen slabé vědecké výsledky. Lotyšsko v roce 2013 investovalo jen okolo 0,6 % HDP do výzkumu a vývoje – jedná se o třetí nejnižší úroveň v Unii. Intenzita výzkumu a vývoje ve veřejném sektoru dosáhla v roce 2013 pouze 0,43 % HDP. Nedostatek inovací a soukromých investic do odvětví s vyšší přidanou hodnotou a odvětví s intenzivním využitím znalostí brzdí konkurenceschopnost.

               (11)

               Navzdory učiněnému pokroku v oblasti snižování nezaměstnanosti je zapotřebí dalších kroků k prevenci nezaměstnanosti mladých a jejích negativních dlouhodobých důsledků, vzhledem k úbytku pracovní síly. Lotyšsko učinilo jistý pokrok v reformě odborného vzdělávání a přípravy a v reformě učňovské přípravy jakožto jejich složky; problémem ovšem zůstává, že nejsou atraktivní kvůli omezenému zapojení malých a středních podniků.

               (12)

               Navzdory významné míře analytické a plánovací činnosti, jež byla provedena, reformy sociální pomoci nepokročily a nejsou podepřeny dostatečnými rozpočtovými plány. Nízký rozsah a malá přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a dávek sociální výpomoci brání efektivním krokům v oblasti snižování chudoby, sociálního vyloučení, a pokud jde o vysoký stupeň nerovnosti. Za těchto podmínek je dopad sociálních výdajů na snižování chudoby malý. V roce 2014 bylo 32,7 % obyvatel Lotyšska ohroženo chudobou nebo sociálním vyloučením a nerovnost v příjmech zůstává mezi nejvyššími v Unii. Financování a rozsah aktivních politik na trhu práce zůstávají ve srovnání s ostatními členskými státy nízké. Vysoké daňové zatížení osob s nízkými příjmy zůstává jako demotivační faktor pro formální zaměstnávání a snižuje poptávku po pracovnících s nízkou kvalifikací; významný nevyužitý potenciál přitom vykazuje ekologické zdanění a účinné zdanění majetku. Nízké financování veřejné zdravotní péče a vysoké přímé poplatky, nedostatečné zaměření na výkonnostní pobídky a efektivnost, jakož i nedostatečná koordinace potřebné péče, vedou ke snížené dostupnosti systému zdravotnictví pro velký podíl obyvatelstva. Je nezbytné pokračovat v opatřeních ke zlepšení dostupnosti, nákladové efektivnosti a kvality systému zdravotnictví a napojit financování nemocnic na výkonnostní mechanismy.

               (13)

               Lotyšsko učinilo významný pokrok, pokud jde o reformu systému soudnictví. Podíl vyřešených občanskoprávních a obchodních sporů však zůstává nízký, což vytváří další zátěž pro podniky. Měla by být posílena role Soudní rady a soudních předsedajících při provádění soudních reforem. Nedostatky existují, pokud jde o boj proti daňovým únikům a vhodný výběr daní, a míra vyhýbání se daňovým povinnostem zůstává stále vysoká. Byl sice přijat insolvenční zákon, ale problémy přetrvávají, pokud jde o řádnou insolvenční politiku a efektivní systém dozoru ze strany insolvenčních správců. Podnikatelskému prostředí a kvalitě veřejných služeb by prospěla razantnější opatření proti konfliktu zájmů a korupci, a to zejména v citlivých odvětvích, jako jsou veřejné zakázky, stavebnictví a zdravotnictví. Žádného pokroku nebylo dosaženo, pokud jde o návrhy Rady pro hospodářskou soutěž na změnu zákona o hospodářské soutěži s cílem poskytnout Radě pro hospodářskou soutěž větší institucionální a finanční nezávislost, aby mohla účinně zasahovat vůči veřejným subjektům.Zákon o veřejné službě nebyl přijat parlamentem. Bude důležité, aby byly zahrnuty místní vládní instituce.

               (14)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (15)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada doporučení určené členským státům, jejichž měnou je euro (6). Jako země, jejíž měnou je euro, by Lotyšsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Lotyšsku v období 2015–2016:

               1.

               Zajistit, aby se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v letech 2015 a 2016 omezovala na odchylku spojenou se systémovou důchodovou reformou.

               2.

               Zlepšit odborné vzdělávání a přípravu, urychlit reformu vzdělávacích osnov a zvýšit nabídku učení zaměřeného na praxi. Zajistit, aby nový model financování systému vysokoškolského vzdělávání odměňoval kvalitu. Lépe zacílit financování výzkumu a vytvářet pobídky pro soukromé investice do inovací na základě rámce pro inteligentní specializaci.

               3.

               Učinit konkrétní kroky k reformě sociální pomoci a zajištění přiměřenosti dávek a přijmout opatření ke zvýšení zaměstnatelnosti. Snížit vysoké daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunem daňového zatížení na jiné zdroje, které méně omezují růst. Přijmout opatření ke zlepšení dostupnosti, nákladové efektivnosti a kvality systému zdravotnictví a napojit financování nemocnic na výkonnostní mechanismy.

               4.

               Zlepšit efektivnost systému soudnictví zvýšením odpovědnosti všech stran (včetně insolvenčních správců), zajištěním přiměřených prostředků pro boj proti daňovým únikům a posílením role Soudní rady. Zlepšit navrhovaný zákon o veřejné službě v zájmu posílení režimu pro řešení střetu zájmů a sladit odměňování se zodpovědnostmi.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 63).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (6)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Irska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/42

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Irska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2015
   (2015/C 272/12)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Irska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Irska z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Irska na rok 2015.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Irsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Irsku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Irsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Tato zpráva rovněž obsahovala výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že se Irsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která vyžaduje rozhodná politická opatření a zvláštní monitorování. Irsko v roce 2013 dokončilo zejména program finanční pomoci EU-MMF a v této souvislosti aktuálně podléhá následnému dohledu. I přes výrazné zlepšení hospodářského výhledu zaslouží i nadále některá rizika zvláštní pozornost: vysoká úroveň zadlužení soukromého i veřejného sektoru, zbývající problémy ve finančním sektoru, zejména pokud jde o ziskovost bank, přizpůsobení trhu práce a vysoká strukturální nezaměstnanost.

               (7)

               Dne 29. dubna 2015 předložilo Irsko svůj národní program reforem na rok 2015 a dne 30. dubna 2015 svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Irsko se v současnosti vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Irská vláda v programu stability z roku 2015 plánuje, že napraví nadměrný schodek do konce roku 2015, což je v souladu se lhůtou stanovenou Radou. Následně předpokládá, že do roku 2019 splní střednědobý cíl, kterým je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření. Vláda předpokládá, že v roce 2015 sníží celkový schodek státního rozpočtu na 2,3 % HDP a že v roce 2019 dosáhne přebytku ve výši 0,7 % HDP. Na základě programu stability se předpokládá, že se poměr veřejného dluhu k HDP sníží z 109,7 % HDP v roce 2014 na 105 % HDP v roce 2015 a do roku 2019 se postupně sníží na 89,4 % HDP. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny tyto rozpočtové projekce programu, je pro rok 2015 příznivý a pro rok 2016 realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2015 se do konce roku 2015 očekává včasné a trvalé odstranění nadměrného schodku. Odhaduje se, že je fiskální úsilí v období 2011–2015 o něco nižší než doporučené úsilí, ale objem diskrečních opatření přijatých v rámci programu a v návaznosti na něj je v souladu s tím, co se požadovalo. Jestliže Irsko dosáhne plánovaného včasného a trvalého odstranění nadměrného schodku, bude se na něj od roku 2016 vztahovat preventivní složka Paktu. Opatření podporující plánované cíle pro schodek a pokrok při plnění střednědobého rozpočtového cíle od roku 2016 nebyly vymezeny dostatečně podrobně. Ve světle prognózy Komise z jara 2015 proto pravděpodobně existuje riziko, že dojde k významnému odchýlení od požadované korekce pro dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016 a v uvedeném roce bude nutno přijmout další strukturální opatření. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 spatřuje Rada riziko, že Irsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží.

               (9)

               Reformy v oblasti daní přispěly k fiskální korekci, avšak existuje další prostor k tomu, aby se omezila případná narušení, zlepšila se účinnost daňového systému a zvýšil se růst a zaměření na ochranu životního prostředí. Daň z nemovitosti se nyní odvádí jako periodická daň, avšak daňová základna je stále poměrně úzká, neboť některé druhy nemovitostí neurčených k bydlení daním nepodléhají. Kvůli složitému systému sociálních příspěvků postrádá zdanění práce jednoduchost. Snížené sazby a osvobození od daně omezují daňové základny u spotřebních a environmentálních daní. Nulové sazby a snížené sazby DPH jsou méně efektivní než průměr v EU, přičemž se jeví, že u těchto daňových výdajů neexistuje žádné systematické hodnocení. Existuje prostor pro zlepšení účinnosti daňových nástrojů v oblasti životního prostředí a pro odstranění dotací poškozujících životní prostředí. Komise vítá nedávné změny daňových pravidel trvalého pobytu, ačkoli může trvat určitou dobu, než bude jejich účinek vyhodnocen. V posledních letech byly provedeny významné reformy fiskálního rámce. Nová pravidla a postupy, zejména střednědobý výdajový rámec, by měly zabránit procyklické fiskální politice a mají zásadní význam pro fiskální udržitelnost. Podle stávajících pravidel má však vláda značnou diskreční pravomoc změnit stropy výdajů nad rámec předem stanovených změn v mimořádných situacích, což oslabuje střednědobé rozpočtové plány.

               (10)

               Veřejné výdaje na zdravotní péči jsou poměrně vysoké, i když indikátory zdravotního stavu obyvatelstva nejsou obecně lepší než ve zbývajících státech EU. V poslední době bylo dosaženo úspor z důvodu vyšší efektivity. Systém zdravotní péče však vyžaduje hlubší strukturální reformy, aby se vyrovnal s předpokládaným navýšením výdajů a aby si s ohledem na stárnutí obyvatelstva zachoval příznivé výsledky v oblasti zdraví. Ve střednědobém horizontu hodlá Irsko zavést jednoúrovňový všeobecný systém zdravotního pojištění a v současné době provádí reformy na základě budoucí strategie v oblasti zdravotnictví. Irsko přijímá prozatímní kroky za účelem zavedení všeobecného zdravotního pojištění, aby reagovalo na některé aktuální problémy a zlepšilo nákladovou efektivnost. Pro zvýšení nákladové efektivnosti má zásadní význam zavádění nástrojů elektronického zdravotnictví, financování podle činností a zdokonalená preskripční praxe. Zároveň však zůstává potenciál ve snižování veřejných výdajů v oblasti léčiv, zejména pokud jde o patentovaná léčiva; tyto výdaje značně převyšují průměr EU.

               (11)

               Irsko má v rámci Unie jeden z nejvyšších podílů osob žijících v domácnostech s nízkou intenzitou práce. Tato situace vyvolává závažné sociální problémy a zvyšuje riziko ohrožení dětí chudobou. Nízká intenzita práce je závažným problémem zejména v domácnostech rodičů-samoživitelů, přičemž podíl dětí žijících v domácnostech s nízkou intenzitou práce je oproti průměru EU téměř trojnásobný. Změna poskytování některých plateb sociálního zabezpečení znamenala určitý pokrok, pokud jde o zamezení výskytu pastí nečinnosti. Přístup k celodenní péči o děti je však i nadále omezený a nákladný, což komplikuje účast žen a rodičů-samoživitelů na trhu práce.

               (12)

               V příznivějším makroekonomickém prostředí se zlepšila celková situace malých a středních podniků, které však i nadále vykazují velmi protichůdné finanční pozice; poměrně malá část těchto podniků se stále potýká s dědictvím z minulosti a vyvolává další potřebu tohoto sektoru snižovat zadlužení. Poptávka po úvěrech rovněž vykazuje známky hospodářského oživení. Malé a střední podniky jsou i nadále značně závislé na bankovním financování investic a nebankovní zdroje financování jsou poměrně málo rozvinuté. S posilujícím oživením a obnovující se domácí poptávkou dojde pravděpodobně k omezení nabídky zdrojů, pokud nedojde k odpovídající nápravě úvěrových kanálů a diverzifikaci zdrojů financování; to je zásadním předpokladem pro perspektivu růstu. Za účelem podpory přístupu malých a středních podniků k financování a nabízení nových produktů s delší dobou trvání byly přijaty významné politické iniciativy. Mezi tyto iniciativy patří zřízení Irské strategické bankovní korporace (SBCI), Irského fondu pro strategické investice (ISIF) a zavedení dalších režimů. Využívání některých těchto režimů, které jsou stále ještě v rané fázi, je však zatím omezené a účinnost a dopad SBCI a ISIF bude možné posoudit až na základě získaných zkušeností.

               (13)

               Irsko dosáhlo dobrého pokroku v restrukturalizaci, zmenšování velikosti a rekapitalizaci svých domácích bank. Profily bank týkající se financování se vrátily k normálu a i nadále se zlepšuje ziskovost bank. Avšak problémy vyvolané „dědictvím z minulosti“ zůstávají stále kritické. Jen pomalu se snižuje velký počet úvěrů v selhání, které i nadále omezují schopnost bank podporovat hospodářské oživení. Tyto úvěry představovaly 23,2 % z celkového objemu úvěrů tří největších domácích bank ve čtvrtém čtvrtletí roku 2014, což v Unii patří k nejvyšším podílům. Zatímco banky nadále plní své cíle stanovené strategií pro řešení nesplácených hypoték, i nadále se zvyšuje podíl nedoplatků s nejdelším prodlením (více než 720 dnů) a ve čtvrtém čtvrtletí roku 2014 představoval 9,8 % celkových zůstatků úvěrů. Bylo dosaženo pokroku při provádění udržitelných řešení pro restrukturalizaci; v dubnu Irská centrální banka stanovila, že banky musí do konce roku 2015 připravit řešení pro velkou většinu dlužníků. Banky jsou však značně závislé na standardních technikách zdrženlivého přístupu, které spočívají spíše v prodloužení doby splatnosti jistiny nebo úroku než v jejich snížení. Aby banky donutily zákazníky, kteří jsou v prodlení, ke splácení dluhu, i nadále hojně využívají soudní řízení. Plánované zavedení centrálního úvěrového registru postupuje velmi pomalu, i když je klíčovým prvkem ke zlepšení dohledu, postupů poskytování úvěrů a řízení rizik.

               (14)

               Situace na pracovním trhu se od roku 2013 zlepšila; v soukromém sektoru znovu dochází k tvorbě pracovních míst a nezaměstnanost trvale klesá. Nicméně míra nezaměstnanosti je stále vysoká a dlouhodobá nezaměstnanost představuje i nadále závažný problém. Existuje riziko, že by se některá cyklická nezaměstnanost mohla změnit na nezaměstnanost strukturální, neboť se s obnovením ekonomické rovnováhy vyskytl nesoulad mezi nabízenými a poptávanými dovednostmi. Nezaměstnanost mladých lidí je stále mnohem vyšší než v předkrizovém období. Aktivační reformy zaznamenaly v posledním období významný pokrok, ale přetrvávají obavy ohledně účinnosti stávajících aktivačních politik, programů odborného vzdělávání a ohledně toho, zda služby zaměstnanosti mohou přinášet dostatečné výsledky. Pozitivní vývoj představuje nedávno zahájená iniciativa JobPath; její účinnost bude zapotřebí prověřit. V minulosti byly systémy dalšího vzdělávání a odborné přípravy neúčinné, pokud jde o poskytování takového druhu dovedností, které jsou v nově uspořádaném hospodářství zapotřebí, a reformy byly zahájeny teprve nedávno.

               (15)

               Náklady na právní služby zůstávají vysoké a stále je zapotřebí, aby se přizpůsobily nákladům na ostatní odborné služby. Tato úprava je důležitá, protože právní služby jsou základem pro všechna odvětví hospodářství a jejich cena ovlivňuje irskou konkurenceschopnost. Reforma předpisového rámce pro právní služby, která má posílit soutěž a snížit náklady, je dlouhodobým projektem, jemuž se veřejné orgány věnují. Avšak zákon o regulaci právních služeb, který byl zveřejněn v roce 2011, dosud nebyl schválen. Kromě toho lze skutečného snížení nákladů dosáhnout pouze tehdy, pokud budou v plánovaném regulačním rámci zachována ustanovení zaměřená na posílení soutěže a snížení nákladů a pokud tato ustanovení budou začleněna do předpisů vydávaných orgánem pro regulaci právních služeb, který má být brzy zřízen. Komise bude proto i nadále v rámci evropského semestru monitorovat pokrok v této oblasti.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Irska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Irsku pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Irsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Irsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (17)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedených doporučení č. 1 a 2.

               (18)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 se promítá do níže uvedených doporučení č. 1 a 4.

               (19)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise také analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Irsko mělo rovněž zajistit úplné a včasné provedení uvedených doporučení,

         DOPORUČUJE Irsku v období 2015–2016:

               1.

               Zajistit trvalé odstranění nadměrného schodku v roce 2015. Dosáhnout fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016. Použít všechny neplánované příjmy vzniklé díky hospodářským a finančním podmínkám, které byly lepší, než se očekávalo, a urychlit tak snížení schodku a snížení zadlužení. Omezit stávající diskreční pravomoc týkající se změny stropů výdajů nad rámec předem stanovených změn v mimořádných situacích. Rozšířit daňovou základnu a provést přezkum daňových výdajů, včetně daně z přidané hodnoty.

               2.

               Přijmout opatření, která mají zvýšit nákladovou efektivnost systému zdravotní péče, včetně snížení výdajů za patentovaná léčiva a postupného zavádění náležité preskripční praxe. Rozšířit financování podle činností na celý systém veřejných nemocnic.

               3.

               Přijmout kroky ke zvýšení intenzity práce domácností a řešit ohrožení dětí chudobou prostřednictvím degresivního vyplácení dávek a vyplácením doplatků po návratu do zaměstnání a prostřednictvím lepšího přístupu k finančně dostupné celodenní péči o děti.

               4.

               Dokončit trvalá řešení pro restrukturalizaci převážné většiny nesplácených hypotečních úvěrů do konce roku 2015 a posílit mechanismus Irské centrální banky pro monitorování. Zajistit, aby byla řešení pro restrukturalizaci úvěrů malých a středních podniků v problémech a zbývajících úvěrů na nákup komerčních nemovitostí udržitelná tím, že se bude dále posuzovat výkonnost bank při dosahování jejich vlastních cílů. Podniknout nezbytné kroky k tomu, aby byl centrální registr úvěrů v provozu do roku 2016.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Irska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 29).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 27. března 2014 o jednotných pravidlech a minimálních standardech ochrany důvěrnosti statistických informací shromažďovaných Evropskou centrální bankou ve spolupráci s národními centrálními bankami (ECB/2014/14)

text:
               18.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 27. března 2014
   o jednotných pravidlech a minimálních standardech ochrany důvěrnosti statistických informací shromažďovaných Evropskou centrální bankou ve spolupráci s národními centrálními bankami
   (ECB/2014/14)
   2014/C 186/01
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5, článek 12.1, článek 14.3 a článek 38 tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na články 8, 8a a 8b uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Obecné zásady ECB/1998/NP28 (2) zavádějí jednotná pravidla a minimální standardy vyžadované v čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2533/98, které zajišťují základní úroveň ochrany důvěrných statistických informací, které shromažďuje Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami Eurosystému.

               (2)

               V této souvislosti se sice uznává, že statistické informace potřebné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB nejsou stejné pro členské státy, jejichž měnou je euro, a pro členské státy, na které se vztahuje výjimka, nicméně článek 5 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky platí pro všechny členské státy. Z této skutečnosti a z článku 5 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby členské státy, na které se vztahuje výjimka, mohly přijmout euro (3).

               (3)

               Členové Evropského systému centrálních bank (ESCB) si při plnění úkolů ESCB stále více potřebují vyměňovat důvěrné statistické informace,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   I.

      Použití obecných zásad ECB/1998/NP28

   Adresáti tohoto doporučení by ve vztahu k důvěrným statistickým informacím, které obdrželi od jiného člena ESCB, měli uplatňovat ustanovení obecných zásad ECB/1998/NP28 a měli by tento postup potvrdit formou smlouvy uzavřené s ostatními členy ESCB.
   II.

      Závěrečná ustanovení

               1.

               Toto doporučení je určeno národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou není euro, v rozsahu, v němž je použitelné a v němž se tyto národní centrální banky účastní přenosu důvěrných statistických informací v rámci ESCB.

               2.

               Toto doporučení se použije ode dne 1. dubna 2014.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 27. března 2014.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Obecné zásady ECB/1998/NP28 ze dne 22. prosince 1998 o jednotných pravidlech a minimálních standardech ochrany důvěrnosti individuálních statistických informací shromažďovaných Evropskou centrální bankou ve spolupráci s národními centrálními bankami (Úř. věst. L 55, 24.2.2001, s. 72).

      (3)  Viz 17. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98.


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Belgie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Belgie z roku 2014
   2014/C 247/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Belgie na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2012–2016. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Belgie na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu týkajícího se Belgie, který vypracovala podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Belgie se i nadále potýká s makroekonomickou nerovnováhou, jež si vyžaduje sledování a politické kroky. Pozornost je nadále třeba věnovat především vývoji v oblasti vnější konkurenceschopnosti zboží, neboť její další zhoršování by ohrozilo makroekonomickou stabilitu.

               (8)

               Dne 30. dubna 2014 předložila Belgie svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability z roku 2014 je dosáhnout do roku 2016 vyrovnaného rozpočtu ve strukturálním vyjádření a v následujícím roce pak dosáhnout střednědobého cíle. Program stability potvrzuje dříve stanovený střednědobý rozpočtový cíl ve výši 0,75 % HDP, což odráží cíle Paktu o stabilitě a růstu, jeho dosažení je však odloženo na rok 2017, tedy o jeden rok oproti roku stanovenému pro jeho dosažení v loňském programu stability. Plánovaný roční pokrok při naplňování střednědobého cíle odpovídá korekci, kterou požaduje Pakt o stabilitě a růstu. Výdajové kritérium je podle programu stability v průběhu programového období v zásadě splněno. Zadlužení na úrovni 101,5 % HDP v roce 2013 překračuje referenční hodnotu 60 % HDP vyplývající ze Smlouvy a podle programu stability by mělo do roku 2017 postupně klesat až na zhruba 93 % HDP. Celkově jsou cíle programu stability v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu stability vycházejí a jenž vypracovala nezávislá instituce (belgický federální úřad pro plánování), je reálný. Prognózy růstu se blíží prognózám útvarů Komise z jara 2014. Na podporu fiskálního vývoje dosud nebyla přijata žádná opatření. Prognóza Komise nenaznačuje v roce 2014 žádné strukturální zlepšení a pro rok 2015 počítá za obvyklého předpokladu, že nedojde ke změně politiky, se strukturálním zhoršením. Dosažení stanovených cílů je tak ohroženo a v období 2014–2015 by mohlo dojít ke značnému odchýlení od korekce za účelem dosažení střednědobého cíle. Podle prognózy Komise navíc Belgie v roce 2014 ani v roce 2015 nesplní pravidlo týkající se dluhu. Na základě prognózy Komise a posouzení programu stability provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že Belgie sice v roce 2013 udržitelným způsobem snížila svůj schodek veřejných financí pod hranici 3 % HDP, avšak existuje riziko, že se počínaje rokem 2014 značně odchýlí od požadavků preventivní složky.

               (10)

               Pokud jde o zavedení strukturálnějších koordinačních mechanismů, učinila Belgie značný pokrok. Dohoda o spolupráci v oblasti koordinace fiskální politiky uzavřená koncem roku 2013 zavádí pravidlo vyrovnaného strukturálního rozpočtu (definované v souladu se střednědobým cílem) na úrovni vládních institucí podle požadavků rozpočtového paktu. Kromě toho formalizuje zavedené koordinační postupy tím, že i) oficiálně uznává roli mezivládního poradního výboru v tomto procesu a ii) explicitněji vymezuje poradní funkci nejvyšší finanční rady. Dohoda dále počítá s posílením dohledové úlohy nejvyšší rady v návaznosti na zavedení explicitního korekčního mechanismu pro případ závažného odchýlení od dohodnutých cílů. K tomu, aby byly cíle pro období po roce 2014 závazné, možná budou třeba další opatření.

               (11)

               Ačkoli se Belgii nedávno podařilo růst veřejného dluhu zastavit, zadlužení na úrovni 101,5 % HDP představuje velkou zátěž a země má vysoké finanční závazky a budoucí závazky plynoucí z důchodového systému. Mají-li být tyto závazky pokryty a zároveň zůstat zachována vysoká životní úroveň, musí se do budoucna zastavit růst rozpočtových nákladů, zvýšit ekonomická aktivita a míra zaměstnanosti a zlepšit mezinárodní konkurenceschopnost. Ve všech těchto oblastech čelí Belgie stále významným problémům. Ačkoliv podnikla kroky správným směrem, které v příštích letech přinesou své výsledky, bude třeba, aby postupovala ambiciózněji, tím spíše, že se reformy začínají projevovat i u jejích obchodních partnerů.

               (12)

               Celková úroveň zdanění je v Belgii jedna z nejvyšších v Unii, přičemž daňové zatížení je silně vychýleno směrem ke zdanění práce, jež patří k nejvyšším v Unii. Několik konkrétních prvků daňového systému, jako například daňové zacházení se služebními vozidly, má negativní vliv na životní prostředí. Bylo přijato několik cílených opatření, která mají snížit náklady práce u určitých skupin a snížit rozdíl mezi hrubou a čistou mzdou u nejnižších platových tříd. K žádnému významnému posunu daňové zátěže směrem k daňovým základnám, které méně omezují, však nedošlo. Objevily se první úvahy o komplexní daňové reformě, která má pomoci dosáhnout udržitelnosti veřejných financí, podpořit konkurenceschopnost a růst zaměstnanosti a zároveň přispět k ochraně životního prostředí. Součástí této komplexní daňové reformy by mělo být přesunutí daňové zátěže směrem od zdanění práce, zjednodušení daňového systému, zvýšení efektivity systému DPH, rozšíření daňové základny, snížení daňových výdajů, odstranění mezer v legislativě a postupné zrušení dotací, které přispívají k poškozování životního prostředí.

               (13)

               Belgie čelí podle prognóz velmi vážným dopadům stárnutí obyvatelstva, přičemž se předpokládá, že náklady související se stárnutím obyvatelstva, zejména výdaje na důchody a dlouhodobou péči, vzrostou od roku 2010 do roku 2060 o více než 8 % HDP. Nedávno zahájená reforma sociálního zabezpečení starších osob má mít pozitivní dopad na jejich zaměstnanost. Vzhledem k rozsahu tohoto problému bude ovšem třeba vyvinout další úsilí, má-li se dosáhnout udržitelných veřejných financí. V rámci tohoto úsilí přitom bude nutné zajistit, aby systémy sociálního zabezpečení ve stáří zůstaly přiměřené. Je třeba navázat věk odchodu do důchodu na vývoj střední délky života, snížit rozdíl mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu a zlepšit nákladovou efektivitu veřejných výdajů na dlouhodobou péči.

               (14)

               Belgie čelí dlouhodobě nedostatečnému využití pracovní síly. Míra ekonomické aktivity a míra zaměstnanosti se pohybují pod průměrem EU a stagnují, zatímco poměr dlouhodobé nezaměstnanosti k celkové míře nezaměstnanosti je stále vysoký. Vysoké daňové zatížení práce ve spojení se systémem dávek vytváří ve většině případů a u většiny kategorií pracujících past nezaměstnanosti a nečinnosti. Ačkoliv byla přijata opatření ke snížení výskytu pasti nezaměstnanosti u osob pobírajících nízkou mzdu, u většiny ostatních kategorií se tato past zvětšila a past nečinnosti zůstává všudypřítomná. Jelikož náklady práce jsou trvale vysoké, má personální politika tendenci minimalizovat rizika a znevýhodňovat osoby mimo systém, jako jsou mladí lidé, osoby s nízkou kvalifikací a osoby přistěhovaleckého původu, kteří spolu se staršími pracovníky vykazují míru aktivity na trhu práce hluboko pod průměrem EU. Silná ochrana zaměstnaných osob implikuje při změně pracovního místa ztrátu určitých nároků (například odstupného, možnosti předčasného odchodu do důchodu, výhod na základě služebního věku) a odrazuje od profesní mobility mezi různými odvětvími a druhy práce. Vlivem této nehybnosti je v Belgii aktivní politika týkající se trhu práce relativně neúčinná a vede k situaci, kdy vedle vysoké míry nezaměstnanosti v některých oblastech a odvětvích existují zároveň pracovní trhy s převahou nabídky práce nad poptávkou a s nedostatkem kvalifikované pracovní síly v jiných oblastech a odvětvích, který brzdí růst. V uplynulém roce výrazně vzrostla nezaměstnanost mladých lidí a mezi jednotlivými regiony a skupinami existují značné rozdíly. Řešení nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednosti, který představuje strukturální problém, bude nutné spojit s hledáním řešení akutního problému, kterým je předčasné ukončování školní docházky a opouštění vzdělávacího systému mladými lidmi před získáním kvalifikace. Pokud se zlepší spolupráce mezi federální a regionální úrovní správy, nabízí šestá státní reforma příležitost zefektivnit zaměstnaneckou politiku a lépe ji zacílit.

               (15)

               Konkurenceschopnost Belgie se nadále zhoršuje, a to nejen z nákladového hlediska. Zejména mezinárodní konkurenceschopnost výrobního sektoru slábne, což se odráží v klesajících maržích výrobců a zániku pracovních míst. V otázce zachování kupní síly se Belgie tradičně spoléhala na indexaci mezd. K nápravě nepřiměřeně vysokého celkového růstu mezd však došlo pozdě a v nedostatečném rozsahu. Federální zákon o mzdách navíc ne vždy umožňuje odpovídajícím způsobem zohlednit vývoj produktivity v jednotlivých odvětvích a podmínky místního trhu práce. V důsledku toho rostly mzdy rychleji než produktivita, což vedlo ke ztrátě pracovních míst a konkurenceschopnosti. Belgie by v konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí měla reformovat svůj systém tvorby mezd tak, aby se zvětšil mzdový rozptyl mezi odvětvími a mzdy lépe odpovídaly vývoji produktivity. Ceny v maloobchodu jsou i nadále vyšší než v okolních zemích a omezení týkající se svobodných povolání brání rozvoji inovačních obchodních modelů a investicím. Sazby za distribuci elektřiny jsou stále jedny z nejvyšších v Evropě a jejich plánovaná regionalizace přispívá k nejistotě ohledně budoucího vývoje distribučních cen pro koncové spotřebitele, neboť stávající zmrazená sazba nepokrývá rostoucí náklady distributorů. Má-li si Belgie udržet vysoké mzdy a zároveň vytvářet nová pracovní místa, musí vyrábět a prodávat na světových trzích sofistikovanější zboží s vyšší přidanou hodnotou než dnes. Belgii chybí rychle rostoucí podniky v inovativních odvětvích. Podpora inovací je značně rozvinutá a vztahuje se na celý inovační cyklus, je však složitá a roztříštěná. Růst činností s vysokou přidanou hodnotou je často zbrzděn nedostatkem kvalifikovaných lidských zdrojů.

               (16)

               Očekává se, že přinejmenším bez využití mechanismů flexibility se Belgii nepodaří snížit do roku 2020 emise skleníkových plynů v odvětvích, na které se nevztahuje systém EU pro obchodování s emisemi, o plánovaných 15 %. Ačkoliv určité iniciativy probíhají, postrádají podle všeho jednotný směr a souhrnný dopad opatření s cílem snížit objem emisí, zejména z dopravy a budov, zůstává nejasný. Snahy v tomto ohledu by mohlo ještě více narušit snížení DPH u elektřiny. Dosavadní jednání o dohodě spolupráci a rozdělení zátěže mezi federaci a regiony nepřinesla jasné rozdělení činností. Velkou zátěž pro belgickou ekonomiku ve srovnání s většinou ostatních zemí znamená přetížení silniční sítě. Závažnost problému vyžaduje komplexní reakci na politické úrovni, která zohlední potenciál časově rozlišeného zpoplatnění vjezdu do dopravně přetížených zón, přezkoumá daňové zvýhodnění používání služebních vozidel k soukromým účelům a karet pro odběr pohonných hmot a zefektivní veřejnou dopravu.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku v Belgii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení Rada projednala program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (19)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 2, 4 a 5.

               (20)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Belgie měla rovněž zajistit úplné a včasné provedení uvedených doporučení,

         DOPORUČUJE Belgii v období 2014–2015:

               1.

               V návaznosti na odstranění nadměrného schodku posílit rozpočtová opatření pro rok 2014 s ohledem na odchylku ve výši 0,5 % HDP, k jejímuž podle jarní prognózy útvarů Komise dochází a která poukazuje na riziko významného odchýlení od požadavků preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. V roce 2015 výrazně posílit rozpočtovou strategii, aby dosáhla požadované korekce o 0,6 % HDP za účelem dosažení střednědobého cíle, což by zajistilo také splnění pravidla týkajícího se dluhu. Následně až do okamžiku, kdy bude stanoveného střednědobého cíle dosaženo, usilovat o plánovanou roční strukturální korekci k dosažení střednědobého cíle, v souladu s požadavkem, podle něhož má tato roční strukturální korekce činit nejméně 0,5 % HDP nebo případně více, budou-li ekonomické podmínky příznivé nebo bude-li to třeba ke splnění pravidla týkajícího se dluhu, tak aby mohla vysoká míra veřejného zadlužení začít trvale klesat. Zajistit, aby se na dodržování fiskálních pravidel včetně pravidla vyrovnaného strukturálního rozpočtu podílely vyváženou měrou všechny úrovně státní správy, a to pomocí závazného nástroje s explicitně rozepsanými cíli v rámci střednědobého horizontu plánování.

               2.

               Zlepšit vyváženost a spravedlnost daňového systému jako celku a připravit komplexní daňovou reformu, která umožní přesunout daňovou zátěž směrem od zdanění práce na základny, jež více přispívají k růstu, zjednoduší daňový systém, odstraní mezery v legislativě, zvýší efektivitu systému DPH, rozšíří daňové základny, sníží daňové výdaje a postupně zruší dotace, které přispívají k poškozování životního prostředí.

               3.

               Zastavit růst budoucích veřejných výdajů spojených se stárnutím obyvatel, zejména výdajů na důchody a dlouhodobou péči, a to intenzivnější snahou o snížení rozdílu mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu, přistoupením k omezení možností předčasného odchodu do důchodu, podporou aktivního stárnutí, navázáním věku odchodu do důchodu na změny střední délky života a zlepšením nákladové efektivity veřejných výdajů na dlouhodobou péči.

               4.

               Zvýšit míru aktivního zapojení do trhu práce, především snížením demotivačních finančních faktorů, které odrazují od práce, zlepšením přístupu na pracovní trh pro znevýhodněné osoby, jako jsou mladí lidé a osoby přistěhovaleckého původu, zlepšením profesní mobility a řešením nedostatku kvalifikované pracovní síly a nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednosti, jakož i předčasného ukončování školní docházky. V celé zemi posílit spolupráci orgánů veřejné správy, veřejných služeb zaměstnanosti a vzdělávacích institucí tak, aby poskytovaly včasnou a cílenou podporu mladým lidem.

               5.

               Obnovit konkurenceschopnost tím, že bude v konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí pokračovat v reformě systému stanovování mezd včetně indexace tak, aby vývoj mezd odrážel vývoj produktivity v jednotlivých odvětvích a/nebo podnicích a ekonomickou situaci a aby bylo možné v případě potřeby provést efektivní automatickou korekci, tím, že posílí hospodářskou soutěž v maloobchodních odvětvích, odstraní nadměrná omezení ve službách, včetně svobodných povolání, a bude řešit hrozící další zvyšování nákladů na distribuci energií, bude podporovat inovace pomocí zjednodušeného systému pobídek a menších administrativních bariér a bude provádět koordinovanou politiku vzdělávání a odborné přípravy s cílem odstranit všeobecný nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednosti a regionální rozdíly v předčasném ukončování školní docházky.

               6.

               Zajistit splnění cílů, pokud jde o snížení objemu emisí skleníkových plynů do roku 2020 z činností, na které se nevztahuje evropský systém pro obchodování s emisemi, zejména z budov a dopravy. Zajistit, aby byl podíl dopravy v souladu s cílem zmírnit přetížení silniční sítě. Sjednat jasné rozdělení činností a zátěže mezi federální a regionální úřady.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 5.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Doporučení Rady ze dne 15. února 2011 o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky

text:
               22.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 15. února 2011
   o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky
   2011/C 56/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 a čl. 139 odst. 2 písm. h) této smlouvy, a na články 11.2 a 42.3 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
   DOPORUČUJE EVROPSKÉ RADĚ:
   jmenovat pana Petera PRAETA členem Výkonné rady Evropské centrální banky na osmileté funkční období začínající dne 1. června 2011.

      V Bruselu dne 15. února 2011.

            Za Radu

            předseda

         MATOLCSY Gy.


title: Doporučení Komise ze dne 3. října 2008 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce (oznámeno pod číslem K(2008) 5737)

text:
               18.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 307/11

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 3. října 2008
   o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce
   (oznámeno pod číslem K(2008) 5737)
   (2008/867/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Úcta k lidské důstojnosti je hlavní zásadou Evropské unie, mezi jejíž cíle patří podpora plné zaměstnanosti a sociálního pokroku, boj proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci a podpora sociální spravedlnosti a sociální ochrany. V souladu s čl. 137 odst. 1 písm. h) Smlouvy je úkolem Společenství podporovat a doplňovat činnost členských států v oblasti zapojení osob vyloučených z trhu pracovních příležitostí. Článek 34 Listiny základních práv Evropské unie stanoví právo na sociální pomoc a pomoc v oblasti bydlení, s cílem zajistit důstojnou existenci pro všechny, kdo nemají dostatečné prostředky.

               (2)

               Doporučení Rady 92/441/EHS ze dne 24. června 1992 o společných kritériích, pokud jde o dostatečné prostředky a sociální pomoc v systémech sociální ochrany (1), je nadále považováno za referenční nástroj politiky Společenství týkající se chudoby a sociálního vyloučení, a ačkoli bude k jeho plnému provedení potřeba ještě mnoho práce, neztratilo nic na svém významu.

               (3)

               Od roku 1992 se objevily nové politické nástroje. Jedním takovým nástrojem je otevřená metoda koordinace v oblasti sociální ochrany a sociálního začlenění, mezi jejíž cíle patří aktivní sociální začlenění všech podporou účasti na trhu práce a bojem proti chudobě a vyloučení u lidí a skupin nejvíce odsunutých na okraj společnosti (2). Dalším nástrojem je evropská strategie zaměstnanosti, která si za cíl klade mimo jiné podporu sociálního začleňování, boj s chudobou, předcházení vyloučení z trhu práce a podporu integrace znevýhodněných osob na trhu práce (3).

               (4)

               Přetrvávání chudoby a nezaměstnanosti a nárůst problémů spojených s vícenásobným znevýhodněním vyžadují komplexní a integrované politické strategie (4). Za účelem modernizace systémů sociální ochrany je třeba vhodnou podporu příjmu kombinovat v rámci integrované strategie aktivního začleňování s návazností na trh práce a s přístupem ke kvalitním službám (5). Tato strategie se plně doplňuje s přístupem tzv. „flexikurity“, přičemž se zaměřuje na ty, kteří jsou z trhu práce vyloučeni. Přispívá k Lisabonské strategii prostřednictvím podpory aktivního zapojení a mobility pracovní síly a představuje základní stavební kámen sociálního rozměru strategie EU pro udržitelný rozvoj (6).

               (5)

               Při postupném provádění tohoto doporučení by měly být zohledňovány priority jednotlivých států a dostupnost finančních prostředků.

               (6)

               Tímto doporučením ani prováděním společných zásad, které stanoví, není dotčeno uplatňování práva Společenství, včetně předpisů týkajících se státních podpor a obecného nařízení o blokových výjimkách (7) , ani předpisy Společenství týkající se zadávání veřejných zakázek.

               (7)

               V souladu se zásadou subsidiarity je na členských státech, aby určily výši podpory příjmu a stanovily odpovídající kombinaci politik s ohledem na různé situace a potřeby na místní, regionální a celostátní úrovni,

         DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:
   1.   Vypracovaly a prováděly integrovanou komplexní strategii pro aktivní začleňování osob vyloučených z trhu práce, která bude kombinovat vhodnou podporu příjmu, inkluzívní trhy práce a přístup ke kvalitním službám. Politiky aktivního začleňování by měly usnadňovat zapojení osob, které mohou pracovat a vydělávat prostředky postačující k důstojnému životu, do udržitelného a kvalitního zaměstnání, a zajišťovat podporu sociální účasti pro osoby, které pracovat a vydělávat dostatečné prostředky nemohou.
   2.   Zajistily účinnost integrovaných politik aktivního začleňování prostřednictvím těchto opatření:

               a)

               komplexní návrh politiky, která vhodným způsobem kombinuje všechny tři pilíře strategie aktivního začleňování, s přihlédnutím k jejich společnému dopadu na sociální a ekonomickou integraci znevýhodněných osob a k jejich případným vzájemným vztahům, včetně součinnosti a interakcí;

               b)

               integrované provádění v rámci všech tří pilířů strategie aktivního začleňování, s cílem účinně řešit různorodé příčiny chudoby a sociálního vyloučení a zlepšovat koordinaci mezi veřejnoprávními orgány a subjekty, které uskutečňují politiky aktivního začleňování;

               c)

               koordinace politiky mezi místními, regionálními a celostátními orgány a orgány EU s ohledem na jejich příslušné úkoly, pravomoci a priority;

               d)

               aktivní účast všech ostatních zainteresovaných stran včetně těch, které jsou postiženy chudobou a sociálním vyloučením, sociálních partnerů, nevládních organizací a poskytovatelů služeb na vývoji, provádění a vyhodnocování strategií.

         3.   Zajistily, aby politiky aktivního začleňování:

               a)

               podporovaly uplatňování základních práv;

               b)

               podporovaly rovnost žen a mužů a rovné příležitosti pro všechny;

               c)

               pečlivě zohledňovaly složitou problematiku vícenásobných znevýhodnění a specifické okolnosti a potřeby různých zranitelných skupin;

               d)

               náležitě zohledňovaly místní a regionální okolnosti a zlepšovaly územní soudržnost;

               e)

               byly v souladu s celoživotním přístupem k sociální politice a politice zaměstnanosti, aby mohly podporovat mezigenerační solidaritu a zabránit mezigeneračnímu přenosu chudoby.

         4.   Vytyčily a prováděly integrované politiky aktivního začleňování v souladu s následujícími společnými zásadami a pokyny pro každý pilíř, s patřičným ohledem na zásadu subsidiarity a konkrétní situaci, potřeby a priority, aniž by tím bylo dotčeno uplatňování práva Společenství, včetně pravidel státní podpory a pravidel Společenství pro zadávání veřejných zakázek.
   a)   Vhodná podpora příjmu
   Uznání základního práva jednotlivce na prostředky a sociální pomoc dostatečné pro důstojný život v rámci komplexního a soudržného úsilí v boji proti sociálnímu vyloučení.

               i)

               Podle potřeby revize systémů sociální ochrany s ohledem na společné zásady uvedené v odstavci B doporučení 92/441/EHS. V rámci strategie aktivního začleňování by právo na dostatečné prostředky:

                           —

                           mělo být kombinováno s aktivní připraveností pracovat nebo se účastnit odborné přípravy pro účely získání zaměstnání v případě osob, jejichž situace tuto aktivní připravenost umožňuje, nebo v případě jiných osob by podle potřeby mělo podléhat opatřením pro hospodářskou a sociální integraci,

                           —

                           mělo být kombinováno s politikami považovanými na vnitrostátní úrovni za nezbytné pro ekonomickou a sociální integraci dotčených osob.

               ii)

               Zajištění uplatňování uvedeného práva v souladu s praktickými pokyny v odst. C bodech 1, 2 a 3 doporučení 92/441/EHS. Konkrétně je při stanovování prostředků nezbytných pro důstojný život potřeba zohlednit životní úroveň a ceny podle typu a velikosti domácnosti v dotčeném členském státě s použitím vhodných vnitrostátních ukazatelů. V rámci aktivního začleňování je potřeba nadále povzbuzovat osoby způsobilé k práci, aby si hledaly zaměstnání, a příslušné částky by měly být upraveny nebo doplněny tak, aby vyhovovaly konkrétním potřebám.

         b)   Inkluzívní trhy práce
   Přijetí opatření pro osoby způsobilé k práci, aby pro ně byla zajištěna účinná pomoc při vstupu nebo návratu do zaměstnání, které odpovídá jejich pracovním schopnostem, a setrvání v takovém zaměstnání.

               i)

               Podpora následujících společných zásad v rámci strategií aktivního začleňování:

                           —

                           řešení potřeb osob vyloučených z trhu práce, aby se mohly snadněji postupně opět integrovat do společnosti a na trh práce a aby se zlepšila jejich zaměstnatelnost,

                           —

                           přijetí nezbytných opatření k podpoře inkluzívních trhů práce, aby všichni lidé měli možnost získat zaměstnání,

                           —

                           podpora kvalitních pracovních míst včetně aspektů týkajících se platu a dávek, pracovních podmínek, bezpečnosti a ochrany zdraví, přístupu k celoživotnímu učení a kariérních vyhlídek, a to zejména s ohledem na předcházení chudobě v důsledku nedostatečného odměňování v zaměstnání,

                           —

                           řešení segmentace trhu práce podporou zachování pracovního místa a postupu v zaměstnání.

               ii)

               Provádění uvedených zásad prostřednictvím následujících praktických pokynů:

                           —

                           rozšíření a zlepšení investic do lidského kapitálu prostřednictvím inkluzívní politiky vzdělávání a odborné přípravy, včetně účinných strategií celoživotního učení; přizpůsobení systémů vzdělávání a odborné přípravy v návaznosti na nové požadované schopnosti a nutnost znalosti práce na počítačích,

                           —

                           aktivní a preventivní opatření na trhu práce včetně služeb a podpory přizpůsobených na míru, které zahrnují včasné stanovení potřeb, pomoc při hledání zaměstnání, poradenství a odbornou přípravu a motivaci k aktivnímu hledání zaměstnání,

                           —

                           průběžné vyhodnocování motivujících i odrazujících aspektů vyplývajících z daňových systémů a systémů sociálních dávek, včetně správy dávek a podmínek pro jejich vyplácení a výrazného snižování vysokých mezních sazeb skutečného zdanění, a to zejména pro osoby s nízkými příjmy, při zajištění přiměřené úrovně sociální ochrany,

                           —

                           poskytování podpory pro sociální ekonomiku a chráněná zaměstnání, které představují zásadní příležitosti pro vstup znevýhodněných osob do pracovního procesu, podpora finančního začleňování a mikroúvěrů, finanční pobídky pro zaměstnavatele k náboru pracovníků, rozvoj nových možností vzniku pracovních míst ve službách, zejména na místní úrovni, a zvyšování informovanosti o inkluzívnosti pracovních trhů,

                           —

                           podpora přizpůsobivosti a zajišťování podpory a příznivého prostředí v zaměstnání, včetně pozornosti věnované zdraví a dobrým životním podmínkám, nediskriminaci a uplatňování pracovního práva v kombinaci se sociálním dialogem.

         c)   Přístup ke kvalitním službám
   Přijetí veškerých opatření, která dotčeným osobám umožní získat v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy vhodnou sociální podporu prostřednictvím přístupu ke kvalitním službám. Tato opatření by se měla zejména zaměřit na:
   Poskytování služeb nezbytných k podpoře politik aktivního sociálního a ekonomického začleňování, včetně služeb sociální pomoci, služeb v oblasti zaměstnanosti a vzdělávání, podpory bydlení a sociálního bydlení, péče o děti, služeb dlouhodobé péče a zdravotních služeb v souladu s následujícími společnými zásadami, přičemž je potřeba přihlížet k úloze místních, regionálních a celostátních orgánů, k příslušným předpisům Společenství a ke konkrétním okolnostem, potřebám a přáním v členských státech:

               —

               územní dostupnost, fyzická dosažitelnost, cenová dostupnost,

               —

               solidarita, rovné příležitosti pro uživatele služeb a zaměstnance, patřičné zohlednění rozmanitosti uživatelů,

               —

               investice do lidského kapitálu, pracovní podmínky a vhodná fyzická infrastruktura,

               —

               komplexní a koordinované služby koncipované a poskytované integrovaným způsobem,

               —

               zapojení uživatelů a osobní přístup s cílem řešit různé potřeby jednotlivých osob individuálně,

               —

               monitorování, hodnocení výsledků a sdílení osvědčených postupů.

         5.   Zaručily potřebné prostředky a dávky v rámci opatření sociální ochrany a využívaly možností a prostředků strukturálních fondů, zejména Evropského sociálního fondu, na podporu opatření aktivního začleňování.
   Stanovily podrobná opatření a financovaly náklady a zajistily jejich správu a provádění v souladu s vnitrostátními předpisy a/nebo postupy.
   Zohlednily hospodářská a rozpočtová omezení, priority stanovené vnitrostátními orgány a stav veřejných financí, aby byla mezi pracovními pobídkami, zmírňováním chudoby a udržitelnými rozpočtovými náklady nastolena náležitá rovnováha.
   Přijaly opatření nezbytná k tomu, aby všichni lidé, včetně těch nejvíce znevýhodněných, byli informováni o svých právech a o dostupné podpoře, podle potřeby pomocí informačních technologií.
   Co nejvíce zjednodušily správní postupy a opatření pro přezkoumávání příslušných prostředků a případů.
   Podle možností zřídily v souladu s vnitrostátními postupy systém pro odvolání před příslušnými správními orgány a v případě potřeby nezávislými třetími stranami, jako jsou soudy, k nimž by dotčené osoby měly mít snadný přístup.
   6.   Zdokonalily ukazatele a informační systémy s cílem zvýšit kapacitu k vypracovávání aktuálních a srovnatelných informací ze všech pilířů aktivního začleňování.
   Monitorovaly a vyhodnocovaly politiky aktivního začleňování v rámci otevřené metody koordinace na základě úzké spolupráce mezi Výborem pro sociální ochranu a Výborem pro zaměstnanost a s podporou z programu PROGRESS.
   Zajistily soulad s celkovou politikou Lisabonské strategie, pokud jde o cíle sociální soudržnosti.
   Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 3. října 2008.

            Za Komisi

         Vladimír ŠPIDLA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 245, 26.8.1992, s. 46.

      (2)  Sdělení KOM(2005) 706 – Pracujme společně, pracujme lépe: nový rámec pro otevřenou koordinaci politiky sociální ochrany a začlenění v Evropské unii.

      (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 7. července 2008 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států, dokument Rady 10614/2/082008 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).

      (4)  Sdělení KOM(2007) 620 – Modernizace sociální ochrany pro větší sociální spravedlnost a hospodářskou soudržnost: další pokrok v aktivním začleňování lidí nejvíce vzdálených trhu práce a KOM(2005) 33 o sociální agendě.

      (5)  Sdělení KOM(2006) 44 o konzultaci ohledně opatření na úrovni EU na podporu aktivního začlenění osob nejvíce vzdálených trhu práce.

      (6)  Sdělení KOM(2007) 620, závěry Rady ze zasedání Evropské rady v Bruselu dne 14. prosince 2007 a orientační poznámka Výboru pro sociální ochranu o aktivním začleňování ze dne 3. července 2008. Zejména viz: závěry Rady ze dne 5. prosince 2007, dokument 16139/07; stanovisko Výboru regionů ze dne 18. června 2008 o aktivním začleňování (dokument VR 344/2007); stanovisko Hospodářského a sociálního výboru ze dne 27. října 2007 o minimálních sociálních standardech (dokument EHSV 892/2007).

      (7)  Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách) (Úř. věst. L 214, 9.8.2008, s. 3).


title: Doporučení Kontrolního úřadu ESVO č. 194/04/KOL ze dne  14. července 2004  o relevantních trzích produktů a služeb v rámci odvětví elektronických komunikací, pro které přichází v úvahu regulace  ex ante  v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, a sice na základě začlenění do Dohody o Evropském hospodářském prostoru

text:
               27.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 113/18

      DOPORUČENÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 194/04/KOL
   ze dne 14. července 2004
   o relevantních trzích produktů a služeb v rámci odvětví elektronických komunikací, pro které přichází v úvahu regulace ex ante v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, a sice na základě začlenění do Dohody o Evropském hospodářském prostoru
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (1),
   s ohledem na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a soudního dvora a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. b) této dohody,
   s ohledem na akt uvedený v bodě 5cl přílohy XI Dohody o EHP a přizpůsobený Dohodě o EHP Protokolem 1 k Dohodě o EHP a odvětvovými úpravami, které obsahuje příloha XI této dohody, na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (2), a zejména čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2002/21/ES (dále jen rámcová směrnice) zakládá nový legislativní rámec pro odvětví elektronických komunikací ve snaze reagovat na konvergenční trendy tak, že ve svém rámci pokryje všechny sítě a služby elektronických komunikací. Cílem je postupně omezit zvláštní pravidla ex ante pro jednotlivá odvětví v závislosti na vývoji hospodářské soutěže na trhu.

               (2)

               Článek 15 rámcové směrnice stanoví, že Kontrolní úřad ESVO (dále jen úřad) přijme doporučení o relevantních trzích produktů a služeb po veřejných konzultacích a konzultacích s vnitrostátními regulačními orgány ve státech ESVO.

               (3)

               Evropská komise vydala doporučení 2003/311/ES o relevantních trzích produktů a služeb v rámci odvětví elektronických komunikací, pro které přichází v úvahu regulace ex ante podle směrnice 2002/21/ES (3).

               (4)

               V zájmu zajištění stejnorodého provádění práva EHP v rámci Evropského hospodářského prostoru úřad toto doporučení provázal co nejúžeji s příslušným doporučením Komise.

               (5)

               Účelem tohoto doporučení je určit takové trhy produktů a služeb, ve kterých se regulace ex ante smí oprávněně zajistit. Nicméně toto první doporučení se musí shodovat s přechodem od předpisového rámce z roku 1998 k novému předpisovému rámci. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (4), dále jen přístupová směrnice, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (5), dále jen směrnice o univerzální službě, již vymezují určité oblasti trhu, které musí vnitrostátní regulační orgány analyzovat kromě trhů uvedených v tomto doporučení. Podle rámcové směrnice je úkolem vnitrostátních regulačních orgánů definovat relevantní geografické trhy na svém území.

               (6)

               Podle předpisového rámce z roku 1998 podléhá několik oblastí z odvětví telekomunikací regulaci ex ante. Tyto oblasti byly vymezeny v příslušných směrnicích, ale nejde vždy o „trhy“ ve smyslu práva hospodářské soutěže a praxe v EHP. Příloha I rámcové směrnice uvádí seznam takových oblastí trhu, které mají být začleněny do počátečního znění doporučení.

               (7)

               Jak jasně vyplývá z názvu přílohy I rámcové směrnice, je třeba všechny oblasti trhu vyjmenované v příloze začlenit do počátečního doporučení proto, aby vnitrostátní regulační orgány mohly přezkoumat existující povinnosti uložené podle předpisového rámce z roku 1998.

               (8)

               Článek 15 písm. 1 rámcové směrnice požaduje, aby úřad vymezil trhy v souladu se zásadami práva hospodářské soutěže v EHP. Úřad proto vymezil trhy (odpovídající oblastem trhu vyjmenovaným v příloze I rámcové směrnice) v souladu se zásadami práva hospodářské soutěže v EHP.

               (9)

               V odvětví elektronických komunikací existují nejméně dva hlavní druhy relevantních trhů, které je třeba vzít v úvahu: trhy služeb nebo produktů poskytovaných koncovým uživatelům (maloobchodní trhy) a trhy vstupů, které jsou nezbytné pro operátory za účelem poskytování služeb a produktů koncovým uživatelům (velkoobchodní trhy). V rámci těchto dvou druhů trhů lze provést další rozlišení trhu podle příznačných znaků na straně poptávky a nabídky.

               (10)

               Výchozím bodem pro definici a vymezení trhů je popis maloobchodních trhů během daného časového horizontu s přihlédnutím k možnosti záměny poptávky a nabídky. Po popisu a vymezení maloobchodních trhů, které zahrnují nabídku a poptávku koncových uživatelů, je vhodné vymezit odpovídající relevantní velkoobchodní trhy, což jsou trhy, které zahrnují poptávku po produktech třetí strany a nabídku produktů třetí straně, která má v úmyslu dodávat koncovým uživatelům.

               (11)

               Vymezení trhů podle zásad práva hospodářské soutěže v EHP vede k tomu, že v závislosti na příznačných znacích na straně poptávky se některé oblasti trhu uvedené v příloze I rámcové směrnice skládají z celé řady oddělených jednotlivých trhů. To je případ produktů pro maloobchodní přístup do veřejných telefonních sítí v pevném místě a pro telefonní služby poskytované v pevném místě. Oblast trhu v příloze I, která se týká velkoobchodních pronajatých okruhů, je definována jako samostatný velkoobchodní trh s koncovými segmenty a samostatný velkoobchodní trh s propojovacími segmenty podle příznačných znaků jak na straně poptávky, tak na straně nabídky.

               (12)

               Při vymezování trhů v souladu se zásadami práva hospodářské soutěže v EHP by východiskem měla být následující tři kritéria. Prvním kritériem je existence velkých a nikoli jen přechodných vstupních překážek strukturálního, zákonného nebo regulačního charakteru. Avšak vzhledem k dynamickému charakteru a k fungování trhů elektronických komunikací se při provádění výhledové analýzy k vymezení relevantních trhů pro možnou regulaci ex ante musí brát v úvahu také možnosti překonání překážek v příslušném časovém úseku. Proto druhé kritérium připouští pouze takové trhy, jejichž struktura nesměřuje k účinné hospodářské soutěži v příslušném časovém úseku. Použití tohoto kritéria zahrnuje prověření stavu hospodářské soutěže za vstupními překážkami. Třetí kritérium spočívá v tom, že pouze provádění práva hospodářské soutěže v EHP jako takového samo o sobě přiměřeně neřeší dotčené(á) selhání trhu.

               (13)

               Pokud jde o vstupní překážky, jsou pro účely tohoto doporučení významné zejména dva druhy vstupních překážek: strukturální překážky a právní nebo regulační překážky.

               (14)

               Strukturální vstupní překážky vyplývají z původních podmínek nákladů nebo poptávky, které vytvářejí asymetrické podmínky mezi současnými a novými soutěžiteli a brání nebo znemožňují novým soutěžitelům vstup na trh. Za vysoké strukturální překážky lze například považovat situaci, kdy trh je charakterizován podstatnými množstevními úsporami a/nebo úsporami z rozsahu trhu a vysokými fixními náklady. Takovéto překážky lze zjistit i dnes u rozsáhlého rozmístění místního přístupu k síti v pevných místech a/nebo u poskytování místního přístupu k síti v pevných místech. Související strukturální překážky mohou také existovat tam, kde poskytování služby vyžaduje část sítě, kterou nelze technicky okopírovat nebo ji lze okopírovat pouze za pro soutěžitele nevýhodnou cenu.

               (15)

               Právní nebo regulační překážky nejsou založeny na hospodářských podmínkách, ale vyplývají z legislativních, administrativních nebo jiných státních opatření, která mají přímý vliv na vstupní podmínky a/nebo postavení operátorů na příslušném trhu. Příkladem jsou právní nebo regulační překážky zabraňující vstupu na trh, na kterém je stanoven konečný počet podniků, které mají přístup do pásma za účelem poskytování základních služeb. Dalšími příklady právních nebo regulačních překážek je regulace cen nebo jiná cenová opatření uložená podnikům, která mají dopad nejen na vstup, ale i na postavení podniků na trhu.

               (16)

               Vstupní překážky se mohou stát méně závažnými na inovačních trzích vyznačujících se nepřetržitým technologickým pokrokem. Na takovýchto trzích vznikají konkurenční tlaky často díky inovačním hrozbám potenciálních konkurenčních soutěžitelů, kteří v současné době nepůsobí na trhu. Na těchto inovačních trzích může dynamická nebo dlouhodobější hospodářská soutěž probíhat mezi firmami, které nejsou nezbytně konkurenty na existujícím „statickém“ trhu. Toto doporučení nevymezuje trhy, u kterých se nepředpokládá, že vstupní překážky budou přetrvávat v předvídatelném období.

               (17)

               I když se trh vyznačuje vysokými vstupními překážkami, mohou jiné strukturální faktory na tomto trhu znamenat, že trh směřuje k účinnému výsledku hospodářské soutěže v příslušném časovém období. Může se to například stát na trzích s omezeným, ale dostatečným počtem podniků s odchylnými strukturami nákladů a čelícími poptávce cenově pružného trhu. Na trhu může být také přebytek kapacit, který umožní konkurenčním firmám velmi výrazně zvýšit výkon v reakci na jakékoliv zvýšení ceny. Na takovýchto trzích se podíly na trhu mohou měnit v závislosti na čase a/nebo lze sledovat snižování cen.

               (18)

               Rozhodnutí o vymezení trhu, kde je možná regulace ex ante odůvodněna, by mělo také záviset na zhodnocení, zda právo hospodářské soutěže v EHP je dostatečným prostředkem v oblasti snížení nebo odstranění takovýchto překážek nebo při obnově účinné hospodářské soutěže. Navíc nové a objevující se trhy, u kterých lze zjistit existenci tržní síly hlavně z důvodu výhod „prvního na trhu“, by v zásadě neměly podléhat regulaci ex ante.

               (19)

               Při provádění pravidelných průzkumů trhů, vymezených v tomto doporučení, by se měla používat tři kritéria. Tato kritéria by se měla používat kumulativně tak, aby nesplnění jakéhokoli kritéria znamenalo, že trh nebude určen v následných doporučeních. Skutečnost, zda bude trh elektronických komunikací nadále vymezen v následných zněních doporučení jako trh odůvodňující možnou regulaci ex ante, by závisela na přetrvávání vysokých vstupních překážek, za druhé na dynamickém stavu konkurenceschopnosti a za třetí na právu hospodářské soutěže v EHP (bez regulace ex ante) jakožto dostatečném prostředku při řešení přetrvávajících selhání trhu. Jakmile existuje důkaz o udržitelné a účinné hospodářské soutěži na tomto trhu v rámci Evropského hospodářského prostoru, lze trh z doporučení také vyjmout za předpokladu, že odstranění existujících regulačních povinností by neomezilo hospodářskou soutěž na tomto trhu.

               (20)

               Příloha tohoto doporučení uvádí, jak je každý trh v tomto doporučení propojen s oblastmi trhu v příloze I rámcové směrnice. Při přezkoumání stávajících povinností uložených podle předchozího předpisového rámce za účelem stanovení, zda se povinnosti zachovají, změní nebo odejmou, by vnitrostátní regulační orgány měly provést analýzu trhů vymezených v tomto doporučení, a to za účelem uplatnění požadavku, že definice trhu pro účely regulace ex ante by měla vycházet ze zásad práva hospodářské soutěže v EHP. Až do provedení první analýzy trhu uskutečněné vnitrostátními regulačními orgány podle nového předpisového rámce zůstávají stávající povinnosti platné.

               (21)

               Trhy v tomto doporučení jsou vymezeny, aniž jsou dotčeny trhy, které mohou být definovány v určitých případech podle práva hospodářské soutěže v EHP.

               (22)

               Rozsah různých topologií sítí a technologií používaných uvnitř Evropského hospodářského prostoru znamená, že v některých případech musí vnitrostátní regulační orgány rozhodnout o přesných hranicích mezi jednotlivými trhy nebo jejich částmi vymezenými v doporučení při současném dodržení zásad práva hospodářské soutěže v EHP. Vnitrostátní regulační orgány jsou oprávněny vymezit trhy, které se odlišují od trhů uvedených v doporučení za předpokladu, že budou jednat v souladu se článkem 7 rámcové směrnice. Vzhledem k tomu, že zavedení regulace trhu ex ante by mohlo negativně ovlivnit obchod mezi smluvními stranami Dohody o EHP, jak je popsáno v bodu odůvodnění č. 38 rámcové směrnice, úřad má za to, že vymezení jakéhokoliv trhu, který se odlišuje od trhů uvedených v doporučení, bude pravděpodobně podléhat vhodnému postupu podle článku 7 rámcové směrnice. Neoznámení trhu, který ovlivňuje obchod mezi smluvními stranami Dohody o EHP, může vést k zahájení řízení pro porušení práva. Jakýkoliv trh vymezený vnitrostátními regulačními orgány by měl být založen na zásadách hospodářské soutěže v EHP vypracovaných v oznámení Kontrolního úřadu ESVO o definování relevantního trhu pro účely práva hospodářské soutěže v EHP (6) a zároveň být ve shodě s pokyny úřadu týkajícími se analýzy trhu a hodnocení významné tržní síly a splňovat tři výše popsaná kritéria. Pokud má vnitrostátní regulační orgán za to, že modely nabídky a poptávky může odůvodnit jiné definování trhu uvedené v tomto doporučení, měl by pak postupovat podle příslušných postupů stanovených v článcích 6 a 7 rámcové směrnice.

               (23)

               Skutečnost, že toto doporučení vymezí takové trhy produktů a služeb, na nichž se oprávněně smí zajistit regulace ex ante, neznamená, že regulace je vždy oprávněná nebo že tyto trhy budou podléhat uložení regulačních povinností stanovených v konkrétních směrnicích. Regulace nebude oprávněná, pokud na těchto trzích existuje účinná hospodářská soutěž. Zvláště platí, že regulační povinnosti musí být vhodné a musí vycházet z podstaty zjištěného problému, musí být přiměřené a ospravedlnitelné ve světle cílů stanovených v rámcové směrnici a zejména musí zajistit, aby uživatelé získali maximální výhody, nesmí dopustit žádné narušování nebo omezování hospodářské soutěže, musí podpořit účinné investice do infrastruktury, propagovat inovaci a podporovat účinné používání a řízení rádiových frekvencí a číslovacích zdrojů.

               (24)

               Toto doporučení bylo předmětem veřejných konzultací a konzultací s vnitrostátními regulačními orgány a vnitrostátními úřady na ochranu hospodářské soutěže,

         PŘIJAL TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Při definování relevantních trhů podle čl. 15 odst. 3 aktu uvedeného v bodu 5cl přílohy XI Dohody o EHP a přizpůsobeného Dohodě o EHP Protokolem 1 k Dohodě o EHP a odvětvovými úpravami, které obsahuje příloha XI této dohody, Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací se vnitrostátním regulačním orgánům doporučuje analyzovat trhy produktů a služeb vymezené v příloze.

               2.

               Toto doporučení je určeno státům ESVO.

      V Bruselu dne 14. července 2004.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Hannes HAFSTEIN

            předseda

      (1)  Dále jen Dohoda o EHP.

      (2)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (3)  Úř. věst. L 114, 8.5.2003, s. 45.

      (4)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7, jak je uvedeno v bodu 5cj přílohy XI Dohody o EHP a jak je přizpůsobeno Dohodě o EHP Protokolem 1 k Dohodě o EHP a odvětvovými úpravami, které obsahuje příloha XI této dohody.

      (5)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51, jak je uvedeno v bodu 5cm přílohy XI Dohody o EHP a jak je přizpůsobeno Dohodě o EHP Protokolem 1 k Dohodě o EHP a odvětvovými úpravami, které obsahuje příloha XI této dohody.

      (6)  Úř. věst. L 200, 16.7.1998, s. 48 a dodatek EHP k Úř. věst. č. 28, 16.7.1998, s. 3.

      PŘÍLOHA
      Maloobchodní úroveň

                  1.

                  Přístup k veřejné telefonní síti v pevném místě pro bytové stanice.

                  2.

                  Přístup k veřejné telefonní síti v pevném místě pro nebytové stanice.

                  3.

                  Veřejně dostupné místní a/nebo vnitrostátní telefonní služby poskytované v pevném místě pro bytové stanice.

                  4.

                  Veřejně dostupné mezinárodní telefonní služby poskytované v pevném místě pro bytové stanice.

                  5.

                  Veřejně dostupné místní a/nebo vnitrostátní telefonní služby poskytované v pevném místě pro nebytové stanice.

                  6.

                  Veřejně dostupné mezinárodní telefonní služby poskytované v pevném místě pro nebytové stanice.
                  Těchto šest trhů je vymezeno za účelem analýzy podle článku 17 směrnice o univerzální službě.
                  Trhy 1 až 6 se společně týkají „poskytování připojení k veřejné telefonní síti a využívání této sítě v pevných místech“, jak je uvedeno v příloze I bodu 1 rámcové směrnice. Tento sloučený trh je také uveden v článku 19 směrnice o univerzální službě (který umožňuje volbu operátora při jednotlivém volání nebo volbu operátora).

                  7.

                  Minimální soubor pronajatých okruhů (který se skládá ze zvláštních druhů pronajatých okruhů až do 2 Mb/s včetně, jak je uvedeno v článku 18 a příloze VII směrnice o univerzální službě).
                  Tento trh je uveden v příloze I bodu 1 rámcové směrnice s ohledem na článek 16 směrnice o univerzální službě (poskytování pronajatých okruhů koncovým uživatelům).
                  Pro účely článku 18 směrnice o univerzální službě musí být provedena analýza trhu, která zahrne regulační kontroly ohledně poskytování minimálního souboru pronajatých okruhů.

            Velkoobchodní úroveň

                  8.

                  Původ volání ve veřejné telefonní síti v pevném místě. Pro účely tohoto doporučení je původ volání uvažován tak, že zahrnuje vedení místního volání a jeho vymezení takovým způsobem, aby souhlasilo s vymezenými hranicemi trhů pro přenos volání a pro ukončení volání ve veřejné telefonní síti poskytované v pevném místě.
                  Tento trh se shoduje s trhem uvedeným v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnici 97/33/ES (původ volání v pevné veřejné telefonní síti).

                  9.

                  Ukončení volání v jednotlivých veřejných telefonních sítích poskytovaných v pevném místě.
                  Pro účely tohoto doporučení je ukončení volání uvažováno tak, že zahrnuje vedení místního volání a jeho vymezení takovým způsobem, aby souhlasilo s vymezenými hranicemi trhů pro původ volání a pro přenos volání ve veřejné telefonní síti poskytované v pevném místě.
                  Tento trh se shoduje s trhem uvedeným v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnici 97/33/ES (ukončení volání v pevné veřejné telefonní síti).

                  10.

                  Tranzitní služby v pevné veřejné telefonní síti.
                  Pro účely tohoto doporučení jsou tranzitní služby uvažovány tak, že jsou vymezeny způsobem, který se shoduje s vymezenými hranicemi trhů pro původ volání a pro ukončení volání ve veřejné telefonní síti poskytované v pevném místě.
                  Tento trh se shoduje s trhem uvedeným v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s nepřihlédnutím ke směrnici 97/33/ES (tranzitní služby v pevné veřejné telefonní síti).

                  11.

                  Velkoobchodní zpřístupnění účastnického vedení (včetně sdíleného přístupu) k metalickým vedením a úsekům účastnického vedení pro účely poskytování širokopásmových a hlasových služeb.
                  Tento trh se shoduje s trhem uvedeným v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnici 97/33/ES a ke směrnici 98/10/ES (přístup k pevné veřejné telefonní síti včetně zpřístupnění účastnického vedení) a trhu uvedenému v příloze I bodu 3 rámcové směrnice s přihlédnutím k nařízení (ES) č. 2887/2000.

                  12.

                  Velkoobchodní širokopásmový přístup.
                  Tento trh se týká přístupu k „bitovému toku“, který povoluje přenos širokopásmových dat v obou směrech, a další velkoobchodní přístup poskytovaný prostřednictvím jiných infrastruktur, jestliže nabízejí vybavení rovnocenné přístupu k bitovému toku. Patří sem „přístup k síti a zvláštní přístup k síti“ podle přílohy I bodu 2 rámcové směrnice, ale nezahrnuje se trh uvedený v bodu 11 výše, ani trh uvedený v bodu 18.

                  13.

                  Velkoobchodní koncové segmenty pronajatých okruhů.

                  14.

                  Velkoobchodní propojovací segmenty pronajatých okruhů.
                  Velkoobchodní trhy uvedené v bodech 13 a 14 se společně shodují s trhy, které jsou uvedeny v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnici 97/33/ES a ke směrnici 98/10/ES (propojení pronajatých okruhů), a s trhy uvedenými v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnici 92/44/EHS (velkoobchodní poskytování kapacity pronajatých okruhů jiným dodavatelům sítí nebo služeb elektronických komunikací).

                  15.

                  Přístup k mobilním veřejným telefonním sítím a původ volání v mobilních veřejných telefonních sítích uvedených (odděleně) v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnicím 97/33/ES a 98/10/ES.

                  16.

                  Ukončení hlasového volání v jednotlivých mobilních sítích.
                  Tento trh se shoduje s trhem uvedeným v příloze I bodu 2 rámcové směrnice s přihlédnutím ke směrnici 97/33/ES (ukončení volání ve mobilních veřejných telefonních sítích).

                  17.

                  Velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roamingové služby v mobilních veřejných telefonních sítích.
                  Tento trh se shoduje s trhem uvedeným v příloze I bodu 4 rámcové směrnice.

                  18.

                  Vysílací tranzitní služby pro doručení obsahu vysílání koncovým uživatelům.

            Poznámka
      Je na zvážení vnitrostátních regulačních orgánů, aby prováděly analýzu trhu pro „systémy podmíněného přístupu pro služby digitálního televizního a rozhlasového vysílání“ v souladu s čl. 6 odst. 3 přístupové směrnice. Ustanovení čl. 6 odst. 3 přístupové směrnice stanoví, že státy ESVO mohou povolit vnitrostátním regulačním orgánům, aby přezkoumaly trh systému podmíněného přístupu pro služby digitálního televizního a rozhlasového vysílání bez ohledu na způsob přenosu.