Důležité právní upozornění

|

52005SC0147

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska na období 2004-2007  /* SEK/2005/0147 konecném znení */

	V Bruselu dne 2.2.2005SEK(2005) 147 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska na období 2004-2007(předložená Komisí)  DŮVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1] stanoví, že nezúčastněné členské státy, tj. státy, které nepřijaly jednotnou měnu, jsou povinny předkládat Radě a Komisi konvergenční programy. Podle článku 9 tohoto nařízení má Rada za úkol všechny konvergenční programy přezkoumat, a to na základě hodnocení vypracovaného Komisí a výborem ustaveným podle článku 114 Smlouvy (Hospodářský a finanční výbor). Požaduje se, aby Rada na základě doporučení Komise, po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem a po prostudování programu zaujala své stanovisko. Podle uvedeného nařízení jsou členské státy povinny předkládat každoročně aktualizaci svých konvergenčních programů, které může Rada v souladu se stejnými postupy také přezkoumat.Členské státy, které k EU přistoupily dne 1. května 2004, jednotnou měnu nesdílí, požaduje se však od nich, aby v příslušné lhůtě splnily konvergenční kritéria, včetně kritéria dlouhodobé udržitelnosti stavu veřejných financí, a vyhověly tak podmínkám pro přijetí eura Vzhledem k tomu, že byl v Polsku v roce 2003 zaznamenán celkový schodek veřejných financí ve výši 3,9 % HDP, Rada dne 5. července 2004 rozhodla, že schodek Polska je nadměrný, a doporučila, aby byla v tomto směru nejpozději do roku 2007 zjednána náprava v souladu s konvergenčním programem z května 2004. Zvláště bylo Polsku doporučeno energicky provést opatření, která se podle květnového konvergenčního programu předpokládají, zejména ta, jež jsou obsažena v tzv. Hausnerově plánu . Bylo doporučeno provést účinná opatření, kterými by se v souladu s Paktem o stabilitě a růstu (PSR) do stanoveného termínu 5. listopadu 2004 dosáhlo cílového schodku na rok 2005. Mimoto byly polské orgány vyzvány, aby použily další možné příjmy ke snížení celkového schodku veřejných financí a k zastavení růstu míry zadlužení. Ve svém sdělení ze dne 22. prosince 2004 Komise konstatovala, že polská vláda zasáhla na poli opatření plánovaných k dosažení cílového schodku pro rok 2005 účinně [2].Členské státy, které k EU přistoupily dne 1. května 2004, se zavázaly, že předloží svůj konvergenční program do 15. května 2004 a jeho první aktualizaci ke konci roku 2004. První konvergenční program Polska zahrnující období 2004-2007 byl předložen dne 17. května 2004 a Rada jej posoudila dne 5. července 2004. Aktualizaci svého konvergenčního programu předložilo Polsko dne 1. prosince 2004. Útvary Komise provedly technické zhodnocení této aktualizace na základě své hospodářské prognózy z podzimu 2004 a s přihlédnutím ke kodexu chování[3], ke společně dohodnuté metodě posuzování potenciálních výstupů, k doporučení uvedeným v Obecných zásadách hospodářské politiky na období 2003-2005 a k zásadám stanoveným ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 27. listopadu 2002 o posílení koordinace rozpočtových politik[4]. Toto hodnocení opravňuje k následujícím závěrům:-  Polsko předložilo Evropské komisi svůj aktualizovaný konvergenční program na období 2004-2007 dne 1. prosince 2004, poté, kdy jej dne 30. listopadu 2004 schválila Rada ministrů. Dokument zahrnuje opatření přijatá v rozpočtu na rok 2005 a vychází z vládního „ Programu racionalizace a snižování veřejných výdajů“ (tzv. Hausnerova plánu ), schváleném v lednu 2004. Program částečně splňuje požadavky, jež na údaje klade „kodex chování pro obsah a formát stabilizačních a konvergenčních programů“, a dodržuje standardy ESA95. Kvalita údajů ESA95 týkajících se složení celkových příjmů a výdajů veřejných financí statistickým standardům ESA95 zcela neodpovídá. Proto se Polsko vyzývá, aby dosáhlo souladu s požadavky kladenými na tyto údaje.-  Podle makroekonomického rámce předloženého v programu by se měl reálný růst HDP zpomalit z hodnoty 5,7 % v roce 2004 na 5,0 % v roce 2005 a 4,8 % v roce 2006, načež by měl v roce 2007 nastat znovu obrat na 5,6 %. Během prognózovaného období bude hnací silou růstu domácí poptávka, zatímco u příspěvku čistého vývozu se očekává, že bude počínaje rokem 2005 záporný. Makroekonomický scénář do roku 2006 je přijatelný a blíží se prognózám útvarů Komise z podzimu 2004, i když podle těch bude v roce 2006 růst HDP o něco nižší. Naproti tomu prognóza růstu na poslední rok programu se jeví jako nadhodnocená. Předpokládané zrychlení růstu HDP v roce 2007 odráží optimistické předpoklady růstu jak potenciálních výstupů, tak domácí poptávky. Konkrétně se v programu předpokládá potenciální nárůst z hodnoty 3,6 % v roce 2004 na 4,7 % v roce 2007 (podle výpočtů útvarů Komise), což koncem programového období vede k rozdílu ve výstupech přesahujících zhruba 2 %. Z toho lze také soudit, že cenové tlaky mohou být silnější, než se v programu předpokládá.-  Během roku 2004 se inflace v Polsku z velmi nízkých hodnot roku 2003 zvyšovala, toto tempo se však v poslední době zpomalilo. Inflační vlna projevující se v období od dubna do srpna 2004 byla většinou důsledkem přechodných faktorů (ceny potravin a ropy, zvýšení daní v souvislosti s přistoupením), zatímco pokračující mírný nárůst mezd a silnější zlotý působí jako podpůrné faktory pro perspektivní zpomalení inflace v roce 2005. Zlotý během většiny roku 2004 značně zpevňoval, takže oproti prosinci 2003 posílil vůči euru zhruba o 13 %. Také v efektivním vyjádření, jak nominálně, tak reálně, zaznamenal zlotý v průběhu roku 2004 zhodnocení o více než 10 % (meziroční porovnání ke konci roku). Rozdíl ve výnosech mezi polskými referenčními dluhopisy a dluhopisy v eurozóně se v polovině roku 2004 oproti stejnému období předchozího roku vzhledem k obavám investorů ze způsobu řízení hospodářské politiky zvětšil, v posledních měsících však opět poklesl, takže koncem roku činil zhruba 200 základních bodů. Neočekává se žádná změna stávajícího uspořádání ani v měnové oblasti, ani v oblasti směnného kurzu; předpokládá se tedy rámec přímého cílování inflace ve spojení s plovoucím směnným kurzem.-  Rozpočtová strategie, z níž aktualizovaný program vychází, usiluje o to, aby celkový schodek veřejných financí poklesl do roku 2007 pod úroveň 3 % HDP a aby se míra zadlužení udržela pod hladinou 60 % HDP. V aktualizaci se předpokládá postupné snižování schodku z 5,4 % HDP v roce 2004 na 2,2 % HDP v roce 2007. Na otevřené penzijní fondy (očekávaný roční přínos 1,5 % HDP) se v rámci celkových veřejných financí pohlíží jako na povolené v přechodném období, které Eurostat umožnil. V porovnání s předchozím programem je nejvýznamnějším rozdílem změna cíle celkového schodku veřejných financí v roce 2007 o 0,7 procentního bodu HDP směrem vzhůru, a to i přes očekávané oživení hospodářského růstu. Fiskální konsolidace by měla být důsledkem uskutečnění komplexního souboru opatření obsažených v Hausnerově plánu, který, pokud by byl dokonale proveden, by během období 2005-2007 vedl odhadem k celkovému rozpočtovému dopadu ve výši 4,7 % HDP (oproti předchozímu programu snížení o 0,6 procentního bodu).-  Snížení souhrnného schodku mezi léty 2004 a 2007 je méně ambiciózní než v květnovém konvergenčním programu a činí 3,2 místo 4,2 procentního bodu. Plánovanou strategii konsolidace ohrožuje řada rizik. Riziko opožděného nebo neúplného provedení zamýšlených opatření Hausnerova plánu, jak je uvádí hodnocení programu z května 2004, je již nyní skutečností. Přetrvává nejistota, pokud jde o uskutečnění zbývajících opatření, která jsou již obsažena v rozpočtu na rok 2005, ale která vyžadují legislativní úpravu. Přestože Parlament dvě důležitá opatření zamítl, cílový schodek zůstává nezměněný. Téměř polovina opatření zaměřených na další úspory příjmů a výdajů, jež jsou v aktualizaci uvedeny, není konkretizována. Další riziko pro udržitelnost veřejných financí představují podmíněné závazky. Podmínkou pro dosažení cílových hodnot schodku je také to, aby v průběhu programového období došlo k očekávanému vysokému růstu HDP. Financovaný penzijní systém je navíc i nadále zařazen do systému veřejných financí. Při změnách klasifikace v roce 2007 budou hodnoty schodku každoročně korigovány směrem vzhůru o 1,5 procentního bodu. Vzhledem ke stanovení nového cíle pro schodek v roce 2007 ve výši 2,2 % HDP nelze při neexistenci dalších úsporných opatření zajistit splnění doporučení Rady, tj. snížit schodek v posledním roce programu pod úroveň 3 %. Z hlediska posouzení rizik může být rozpočtový výsledek horší, než se očekává.-  Míra dluhu veřejných financí by měla v období 2004-2006 vzrůst o kumulativní 2,6 procentního bodu a koncem roku 2006 by měla dosáhnout vrcholu 48 % HDP, načež by v roce 2007 měla o 0,8 procentního bodu poklesnout. Podle prognóz útvarů Komise z podzimu 2004 bude vývoj dluhu o něco méně příznivý. Tím, že na základě rozhodnutí Eurostatu budou otevřené penzijní fondy zařazeny mimo odvětví veřejných financí, dojde k nárůstu hodnot dluhu v období 2005-2007 každoročně v průměru zhruba o 6 procentních bodů. Míra dluhu tedy zůstane pod referenční hodnotou 60 % HDP i při této změně zařazení. Prognóza dluhu na rok 2004 byla oproti květnovému programu revidována přibližně o 3 procentní body směrem dolů, hlavně v důsledku toho, že nominální růst HDP je silnější, než se očekávalo, a dále v důsledku zhodnocovacích vlivů po zpevnění zlotého. Během zbývající části programového období by mohla zlepšující se primární salda a vysoký nominální růst částečně kompenzovat tlak na čisté zadlužení nevysvětlitelný deficitem a vnitřní dynamikou dluhu (stock-flow adjustment), částečně vyplývající z nutnosti předfinancovávat prostředky z fondů EU. Podmínkou pro uskutečnění plánovaného zpomalení a případné změny trendu zvyšování míry zadlužení jsou také dostatečné výnosy z privatizace. Pro plánovaný průběh snižování dluhu představují riziko také podmíněné závazky. Státní záruky dosáhly koncem roku 2004 hodnotu 3,9 % a očekává se, že v následujících letech ještě porostou. Mimoto se stále zvyšuje nevyrovnaný dluh systému zdravotnictví a rostou očekávání, že zde stát bude intervenovat.-  V aktualizaci jsou jenom zběžně popsána opatření předpokládaná v Hausnerově plánu na omezení sociálních výdajů a zlepšení hospodaření v oblasti veřejných výdajů. Cesta nápravy, jak je v programu uvedena, závisí rozhodujícím způsobem na uskutečnění plánované reformy sociálního zabezpečení. Aktualizace doplňuje květnový konvergenční program, kde se o většině opatřeních jedná, včetně odhadu jejich dopadů na rozpočet. Kromě dopadu na rozpočet by tyto reformy měly usnadnit snížení velkého daňového zatížení pracujících, které patří k hlavním překážkám při vytváření pracovních příležitostí a odrazuje od účasti na trhu práce. Aktualizace se také zabývá problémem, jak snížit poměrně vysoký podíl zákonem stanovených výdajů. Působením reformy veřejných financí a racionalizací výdajů by se podíl mandatorních (zákonem stanovených) výdajů měl snížit ze 42,5 % v roce 2003 na 39,3 % v roce 2007.-  Vzhledem k tomu, že chybějí odhady pro období po roce 2020, lze jen velmi obtížně posoudit dlouhodobou udržitelnost polských veřejných financí, jelikož většina dopadů stárnutí obyvatelstva na rozpočet se projeví až po roce 2020. Na základě dostupných informací nelze ovšem vyloučit určitá rizika. Stále zůstávají významné nejistoty, pokud jde o to, jaký vliv na rozpočet budou mít opatření, jejichž cílem je posílit dlouhodobé rozpočtové trendy.-  I když strategie vyložená v programu spočívá ve střednědobém výhledu hlavně ve vlivu penzijní reformy a potřebné rozpočtové konsolidace, budou v budoucnu zapotřebí další reformní opatření, která by pomohla čelit problému stárnutí obyvatelstva. K udržitelnému stavu rozpočtu v dlouhodobém výhledu by tedy mělo přispět úspěšné uskutečnění plánovaných opatření, přísné sledování nevyrovnaných podmíněných závazků a rozhodné dosažení plánované rozpočtové konsolidace ve střednědobém výhledu.-  Celkově je hospodářská politika nastíněná v aktualizaci částečně ve shodě s Obecnými zásadami hospodářské politiky v oblasti veřejných financí specifickými pro danou zemi. Na jedné straně vyhovuje program požadavku snižování celkového schodku veřejných financí, jak jej doporučuje Rada, přičemž základem pro toto snižování je uskutečnění Hausnerova plánu . Na druhé straně však nejsou v programu uvedena konkrétní opatření k zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, zvláště pokud jde o řešení zvyšujícího se objemu podmíněných závazků.-  Z hlediska výše uvedeného hodnocení a na základě doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 by mělo Polsko posílit fiskální korekci a snížit cílovou hodnotu schodku pro rok 2007. Má-li se schodek v roce 2007 snížit pod úroveň 3 % HDP důvěryhodným a udržitelným způsobem, je třeba, aby Polsko zajistilo úplné provedení strukturálních opatření Hausnerova plánu a přijalo další opatření na fiskální konsolidaci. Pokud se rizika spojená s prováděním skutečně projeví, bude třeba zavést ještě další alternativní opatření. Dále by mělo být Polsko vyzváno, aby se usilovněji zabývalo problémem stále narůstajícího objemu podmíněných závazků.Na základě tohoto hodnocení přijala Komise připojené doporučení pro stanovisko Rady k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska a postupuje je Radě.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska na období 2004-2007RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 9 odst. 3 tohoto nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:1.  Dne [17. února 2005] p řezkoumala Rada aktualizovaný konvergenční program Polska na období 2004-2007. Program částečně splňuje požadavky kladené na údaje podle „kodexu chování pro obsah a formát stabilizačních a konvergenčních programů“. Kvalita údajů ESA95 týkajících se složení příjmů a výdajů celkových veřejných financí statistickým standardům ESA95 zcela neodpovídá. Program se od požadavků kladené na údaje odchyluje rovněž v oblasti dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Proto se Polsko vyzývá, aby zajistilo soulad s požadavky kladenými na tyto údaje.2.  Podle makroekonomického scénáře, ze kterého program vychází, by měl reálný růst HDP zpomalit z 5,7 % v roce 2004 na průměrných 4,9 % v letech 2005 a 2006 s následným návratem na hodnotu 5,6 % v roce 2007. Podle současných dostupných údajů odráží tento scénář celkem optimistické růstové předpoklady. Zatímco odhady růstu na léta 2005 a 2006 jsou realistické, prognóza růstu na poslední rok programu se jeví jako nadhodnocená; zvláště se v předpokládaném zrychlení růstu HDP v roce 2007 odrážejí optimistické předpoklady růstu potenciálního výstupu a síly domácí poptávky. Odhady inflace v programu se jeví jako podhodnocené.3.  Dne 5. července 2004 Rada rozhodla, že Polsko má nadměrný schodek, a doporučila, aby byla do roku 2007 zjednána náprava. Rozpočtová strategie, ze které aktualizovaný program vychází, je zaměřena na snížení celkového schodku veřejných financí do roku 2007 pod úroveň 3 % HDP a na udržení míry zadlužení pod hladinou 60 % HDP. Podle aktualizace by se měl schodek postupně snižovat z 5,4 % HDP v roce 2004 na 2,2 % HDP v roce 2007, včetně přebytku otevřených penzijních fondů (odhadovaný dopad 1,5 % HDP). Největším rozdílem oproti předchozímu programu je zvýšení celkového cílového schodku veřejných financí v roce 2007 o 0,7 procentního bodu HDP, a to i přes očekávané zlepšení hospodářského růstu.4.  Fiskální konsolidace by se mělo dosáhnout souborem opatření obsažených v Hausnerově plánu, který, pokud bude úplně proveden, by měl v období 2005-2007 na rozpočet dopad celkem ve výši zhruba 4,7 % HDP (což je hodnota o 0,6 procentního bodu nižší než v předchozím programu). Současně je realizován významný program veřejných investic, kterým se veřejné investice zvyšují ze 3,4 % HDP v roce 2003 na průměrných 4,1 % během programového období ve srovnání s průměrem EU ve výši 2,4 % HDP v roce 2004.5.  Existuje vážné nebezpečí, že rozpočtový výsledek může být horší, než se v programu očekává. Nebezpečí, že se provádění opatření Hausnerova plánu zpozdí nebo že bude neúplné, jak se upozorňuje v hodnocení programu z května 2004, je již nyní skutečností. Stále je zde nejistota, pokud jde o uskutečnění zbývajících opatření, která vyžadují legislativní oporu, jež jsou však již v rozpočtu na rok 2005 obsažena. Přestože Parlament dvě důležitá opatření zamítl, cílové hodnoty rozpočtu zůstávají nezměněny. Téměř polovina opatření zaměřených na další příjmové a výdajové úspory, jež je v aktualizaci uvedena, není konkretizována. Další nebezpečí pro udržitelnost veřejných financí představují podmíněné závazky. Podmínkou pro dosažení cílových hodnot schodku je také to, aby byl růst HDP v programovém období skutečně tak vysoký, jak se předpokládá. Navíc financovaný penzijní systém je i nadále zařazen v odvětví veřejných financí, jak je to umožněno v přechodném období, které Eurostat povolil. Při změně zařazení budou schodkové údaje korigovány směrem nahoru o 1,5 procentního bodu. Při neexistenci dalších úsporných opatření není doporučení Rady snížit schodek do koncového roku programu pod úroveň 3 % zajištěno (vzhledem ke stanovení nové cílové hodnoty schodku na rok 2007 ve výši 2,2 % HDP).6.  Z pohledu tohoto posouzení rizik se rozpočtová situace uvedená v programu jeví jako nedostatečná k tomu, aby se do roku 2007 ( posledního roku programového období ( schodek snížil pod úroveň 3 % HDP, a nad rámec Hausnerova plánu popsaného v aktualizovaném programu bude proto zapotřebí ještě dalších opatření.7.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2004 výše 45,9 % HDP, což je méně než referenční hodnota podle Smlouvy, jež činí 60 % HDP. V programu se předpokládá, že míra zadlužení vzroste během období 2004-2007 o kumulativní 1,8 procentní body, přičemž se nárůst zastaví teprve v posledním roce programu.8.  Vzhledem k neexistenci rozpočtových odhadů na období po roce 2020 je velmi obtížné posoudit dlouhodobou udržitelnost polských veřejných financí, protože vliv stárnutí obyvatelstva na rozpočet se projeví nejvíce až po roce 2020. Na základě dostupných informací však nelze vyloučit určitá rizika. Zůstávají značné nejistoty, pokud jde o to, jaký dopad na rozpočet budou mít opatření zaměřená na posílení dlouhodobých rozpočtových trendů. I když strategie vyložená v programu spočívá hlavně ve vlivu penzijní reformy a potřebné rozpočtové konsolidace ve střednědobém výhledu, budou v budoucnu zapotřebí další reformní opatření, jimiž se bude čelit problému stárnutí obyvatelstva. K dlouhodobě udržitelnému stavu rozpočtu by tedy mělo přispět úspěšné uskutečnění plánovaných opatření, přísné sledování nevyrovnaných podmíněných závazků a rozhodné dosažení plánované rozpočtové konsolidace ve střednědobém výhledu.9.  Celkově je hospodářská politika nastíněná v aktualizaci částečně ve shodě s Obecnými zásadami hospodářské politiky v oblasti veřejných financí specifickými pro danou zemi. Na jedné straně vyhovuje program požadavku snižování celkového schodku veřejných financí, jak jej doporučuje Rada, přičemž základem pro toto snižování je uskutečnění Hausnerova plánu . Na druhé straně však nejsou v programu uvedena konkrétní opatření k zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, zvláště pokud jde o řešení problému zvyšujícího se objemu podmíněných závazků.* * *Z hlediska výše uvedeného hodnocení a na základě doporučení Rady podle čl. 104 odst. 7 se Rada domnívá, že by Polsko mělo:(i) posílit fiskální korekci a snížit cílovou hodnotu schodku pro rok 2007;10.  zajistit úplné uskutečnění strukturálních opatření Hausnerova plánu a přijmout další opatření, pokud by mělo být jejich provádění ohroženo; a(iii) vypořádat se s problémem stále narůstajícího objemu podmíněných závazků.Tabulka: Porovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů.2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reálný HDP (změna v %) | KP prosinec 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 |KOM říjen 2004 | 5,8 | 4,9 | 4,5 | ( |KP květen 2004 | 5,0 | 5,0 | 5,6 | 5,6 |Inflace HICP (%) | KP prosinec 2004 | 3,5 | 3,0 | 2,7 | 2,5 |KOM říjen 2004 | 3,5 | 3,3 | 3,0 | ( |KP květen 2004 | 2,2 | 2,8 | <3 | <3 |Celkové saldo veřejných financí (v % HDP) | KP prosinec 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 |KOM říjen 2004 | -5,6 | -4,1 | -3,1 | ( |KP květen 2004 | -5,7 | -4,2 | -3,3 | -1,5 |Primární saldo (v % HDP) | KP prosinec 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 |KOM říjen 2004 | -2,5 | -1,0 | -0,0 | ( |KP květen 2004 | -2,8 | -1,1 | -0,3 | 1,3 |Hrubý vládní dluh (v % HDP) | KP prosinec 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 |KOM říjen 2004 | 47,7 | 49,8 | 49,3 | ( |KP květen 2004 | 49,0 | 51,9 | 52,7 | 52,3 |Prameny: Konvergenční program (KP); prognózy útvarů Komise z podzimu 2004 (KOM). |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997. Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] SEC(2004) 1630, 22.12.2004.[3] Pozměněné stanovisko Hospodářského a finančního výboru k obsahu a formátu stabilizačních a konvergenčních programů, dokument EFC/ECFIN/404/01–REV 1 dne 27.6.2001, schválené Radou ve složení pro hospodářství a finance dne 10.7.2001.[4] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2011 k národnímu programu reforem Kypru na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Kypru na období 2011–2014

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 210/12

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   k národnímu programu reforem Kypru na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Kypru na období 2011–2014
   2011/C 210/04
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. ledna 2011 přijala Komise první roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru, v němž se provádí integrovaná ex ante koordinace politiky, vycházející ze strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 25. března 2011 potvrdila Evropská rada priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (5)

               Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (6)

               Kypr dne 6. května 2011 předložil svůj národní program reforem na rok 2011 a dne 7. května 2011 aktualizaci programu stability na období 2010–2014 za rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (7)

               Po hospodářském poklesu v roce 2009, prvním za posledních pětatřicet let, kdy reálný HDP klesl o 1,7 %, nyní kyperská ekonomika pozvolna oživuje. Na trhu práce se recese projevila zvýšením nezaměstnanosti na 6,5 % v roce 2010. Také stav veřejných financí se zhoršil. Ze stavu přebytku se rozpočet veřejných financí v roce 2009 propadl do schodku ve výši 6 % HDP vlivem automatických stabilizátorů, diskrečních stimulačních fiskálních opatření proti hospodářskému útlumu a poměrně silných účinků skladby růstu, která generuje méně daňových příjmů. V roce 2010 se ekonomická aktivita mírně zlepšila, přičemž růst činil 1 %, a to především díky kumulaci zásob po jejich rozsáhlém snižování v roce 2009 a díky lehkému oživení soukromé spotřeby. Očekává se, že zlepšující se hospodářské vyhlídky pomohou trhu práce a zaměstnanost se pozvolna zotaví a nezaměstnanost by měla po dosažení svého vrcholu na konci roku 2010 postupně klesat.

               (8)

               Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je realistický do roku 2012, avšak v dalších letech v porovnání s prognózou útvarů Komise z jara roku 2011 spíše optimistický. Cílem programu stability je snížit rozpočtový schodek na 4 % HDP v roce 2011 a 2,6 % v roce 2012 v souladu s doporučením Rady ze dne 13. července 2010 a v následujících letech pokračovat v konsolidaci. Program předpokládá, že míra zadlužení dosáhne vrcholu v roce 2012 a poté bude klesat. Průměrné roční zlepšení strukturálního salda v období 2011–2012 činí 1,5 % HDP, což je v souladu s doporučením Rady ze dne 13. července 2010. V letech 2013 a 2014 má však být strukturální zlepšení nižší, než stanoví požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Střednědobého cíle, kterým je opětovně potvrzený vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření, nebude v programovém období dosaženo. Zatímco plánovaná celková korekce je založena na omezení výdajů, většina opatření v roce 2011 se týká strany příjmů. Obecně ohrožují postup konsolidace nastíněný v programu rizika horšího vývoje, která souvisejí s pokračujícím vyvažováním skladby růstu ve prospěch složek generujících nižší daňové příjmy, se zvykem přijímat v průběhu roku dodatečné rozpočty a s tím, zda budou včas provedena opatření, na nichž je nutno se dohodnout se sociálními partnery, a další opatření, jež je třeba ještě upřesnit (například omezení běžných výdajů). Vzhledem k těmto rizikům bude možná nutné přijmout dodatečná opatření, bude-li se makroekonomická a rozpočtová situace vyvíjet hůře, než se očekává.

               (9)

               Schodek běžného účtu je navzdory poklesu na přibližně 8 % HDP v roce 2010 stále vysoký a pravděpodobně bude ve střednědobém horizontu brzdit hospodářský růst. Vysoké výdaje veřejného sektoru musí být financovány buď zahraničním dluhem, nebo vyššími domácími soukromými úsporami. Vyšší domácí soukromé úspory by znamenaly vytěsnění soukromé spotřeby nebo investic, a v důsledku toho nižší růst produktu. Ve střednědobém horizontu by se schodek nadále zlepšoval, ale mírným tempem. Dne 13. července 2010 Rada v rámci postupu při nadměrném schodku doporučila, aby kyperské orgány také posílily závazný charakter střednědobého rozpočtového rámce. Doposud nebyl oznámen žádný pokrok. Podle programu stability by měl být střednědobý rozpočtový rámec plně prováděn od rozpočtového roku 2014, nikoli 2012, jak se až do nedávna očekávalo. Jeho dopad by se proto projevil až ve střednědobém horizontu. Včasné provádění nového rámce by bylo důležité pro úspěšnou a trvalou konsolidaci veřejných financí.

               (10)

               Bankovní odvětví dobře zvládlo globální finanční krizi a krizi státních dluhů v eurozóně, aniž by bylo zapotřebí zásahu vlády. Toto odvětví však disponuje aktivy v objemu více než šestinásobku HDP bez zahrnutí dceřiných společností a poboček zahraničních bank a devítinásobku HDP, jsou-li zahrnuty, a je tudíž v poměru k celé ekonomice velké. Kromě toho je poměrně koncentrované, neboť trhu dominují tři domácí skupiny, které drží přibližně 55 % všech konsolidovaných aktiv bank, vyjma družstevních bank. Přetrvávající rizika na mezinárodních finančních trzích vyzývají k pokračování v konzervativním řízení aktiv a pasiv, jakož i k obezřetnému dohledu. V současnosti existují dva odlišné orgány dohledu: kyperská centrální banka pro dohled nad komerčními bankami a orgán pro dohled nad družstevními společnostmi a jejich rozvoj (ASDCS) pro družstevní úvěrové instituce. Vláda podporuje harmonizaci postupů v obou orgánech dohledu. Zároveň je třeba zlepšit transparentnost dohledu nad družstevními úvěrovými institucemi jakožto krok směrem ke sjednocení dohledu.

               (11)

               Předpokládaný dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet se pohybuje značně nad průměrem EU, především v důsledku poměrně silného růstu výdajů na důchody v poměru k HDP během příštích desetiletí. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí vysoká. V dubnu 2009 byla zavedena důchodová reforma. Zaměřuje se převážně na příjmovou stranu a růst důchodových výdajů by zpomalila pouze nepatrně. Pokrok v reformě zdravotnictví, jejímž cílem je omezení předpokládaného růstu výdajů zřízením národního systému zdravotní péče a přeměnou veřejných nemocnic v samostatné subjekty, je zatím velmi omezený.

               (12)

               Automatické přizpůsobování příspěvku na životní náklady (COLA), které probíhá dvakrát ročně, je přímo vázáno na průměrnou procentní změnu indexu spotřebitelských cen (CPI) za posledních šest měsíců ve srovnání s předchozími šesti měsíci. Má silnou podporu sociálních partnerů a při kolektivním vyjednávání zůstává neprůchodným bodem jednání. Jeho jednotné uplatňování však neumožňuje, aby mzdy odrážely rozdíly v produktivitě mezi jednotlivými odvětvími. Jeho prvním nedostatkem je navázání mezd pouze na ceny výrobků, nikoli na zvýšení produktivity. Zadruhé, z tohoto systému mají největší prospěch osoby s vyšším příjmem. Zatřetí, tento systém má rovněž značný dopad na veřejné finance, protože kromě mezd a platů je též nedílnou součástí důchodů, dávek a dalších příspěvků.

               (13)

               Účast na trhu práce na Kypru je sice vyšší než průměr EU, avšak trh práce vykazuje výraznou nerovnováhu mezi ženami a muži. Rozdíly v zaměstnanosti žen a mužů, náklady a dostupnost zařízení pro péči o děti, nedostatek pružných forem zaměstnávání a trvale vysoké rozdíly v platech žen a mužů jsou v národním programu reforem uznány za významné překážky, které brání zaměstnanosti a hospodářskému růstu. V této souvislosti byla v národním programu reforem uvedena související opatření. Zatímco středoškolské a vysokoškolské vzdělání je na Kypru široce rozšířené, odborné vzdělávání a příprava zřejmě není atraktivní alternativou. Vysoká nezaměstnanost mladých lidí v kombinaci s vysokým podílem osob s vyšším dosaženým vzděláním na celkové nezaměstnanosti jsou signálem významné nerovnováhy mezi nabízenou a poptávanou kvalifikací v kyperské ekonomice. Rovněž účast na celoživotním vzdělávání je u této země, která se obecně vyznačuje dobrou úrovní vzdělání, nízká, a to zejména u určitých skupin (pracovníci s nízkou kvalifikací, starší a nezaměstnaní). Ve snaze řešit tyto otázky se v rámci národního programu reforem plánuje řada opatření, včetně zřízení řady nových institucí postsekundárního odborného vzdělávání a přípravy a rovněž zavedení nového systému učňovského školství, a to počínaje roky 2012–2013. Celkově by strategickému cíli Kypru, kterým je přechod od pracovních míst s nízkou produktivitou k zaměstnáním s vysokou produktivitou, velmi prospěla změna zaměření systému vzdělávání a odborné přípravy tak, aby nabízel lepší skladbu kvalifikací, jež bude odpovídat poptávce na trhu práce.

               (14)

               V červenci 2010 Kypr přijal obecný právní předpis k provedení směrnice o službách. Byly také přijaty zvláštní právní předpisy pro jednotlivá odvětví, které byly předloženy Komisi počátkem června 2011 prostřednictvím oznámení vnitrostátního prováděcího opatření. Existují však obavy ohledně úplnosti provedení, jelikož nadále přetrvávají některé překážky usazování a volného poskytování služeb ve zvláštních právních předpisech pro jednotlivá odvětví, které dosud nebyly změněny. Tyto překážky jsou různé povahy od obecně platných, jako jsou povolení vyžadovaná místními orgány pro jakoukoli podnikatelskou činnost nebo omezená platnost povolení bez ohledu na oblast činnosti a související rizika, až po velmi specifické, jako jsou pevné sazby za služby cestovního ruchu, testy ekonomické potřebnosti a povolení pro provozování pronájmu automobilů, diskriminační zacházení se stavebními společnostmi z jiných členských států a zákaz výkonu profese architektů a inženýrů jako právnických osob.

               (15)

               Překážky bránící hospodářskému růstu by obecně mohly vytvářet i environmentální omezení a otázky spojené s využíváním zdrojů a energií. To souvisí se specifickou zeměpisnou polohou Kypru a s důsledky změny klimatu, která se projevuje delšími obdobími sucha. Nedávno byla dokončena a zveřejněna studie nákladové efektivnosti režimů podpory obnovitelných zdrojů energie, na jejímž základě byly tyto režimy přepracovány. Fungování odvětví energetiky lze výrazně zlepšit zavedením zemního plynu a usnadněním investic do infrastruktury pro obnovitelnou energii.

               (16)

               Kypr přijal řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Ve fiskální oblasti pakt zemi zavazuje k posílení fiskální udržitelnosti prostřednictvím přípravy rámcového předpisu k řešení finančních krizí a zřízení zcela nezávislého Fondu pro finanční stabilitu. Dále probíhá dialog o restrukturalizaci systému důchodů veřejného sektoru, který by měl být uzavřen do konce roku 2011. Opatření v oblasti zaměstnanosti jsou zaměřena na boj proti nezákonné a nehlášené práci, řešení nesouladu nabídky a poptávky z hlediska kvalifikace a zvyšování konkurenceschopnosti podniků. Opatření v oblasti konkurenceschopnosti se týkají omezení mzdových nákladů ve veřejném sektoru (reforma mechanismu mzdové indexace), posílení konkurenceschopnosti malých a středních podniků, dokončení národní strategie pro digitalizaci do roku 2011 a podpory energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie. Tyto závazky se vztahují ke čtyřem oblastem paktu. Navazují na širší reformní program nastíněný v programu stability a národním programu reforem a potvrzují již oznámené plány na provedení reforem za účelem řešení strukturálních problémů státu, aniž v této fázi stanoví časový rámec pro řešení otázek, jako jsou mzdy ve veřejném sektoru a důchodový systém. Tyto závazky byly posouzeny a zohledněny v doporučeních.

               (17)

               Komise posoudila program stability a národní program reforem, jakož i závazky v rámci Paktu euro plus. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Kypru, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí EU tím, že budou rozhodnutí členských států zahrnovat vstupy na úrovni EU. V této souvislosti má Komise za to, že je zapotřebí většího úsilí pro dosažení cílového schodku rozpočtu na rok 2011 a že by měla být stanovena dodatečná konsolidační opatření na rok 2012 a roky následující. Za účelem zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí jsou zapotřebí další opatření týkající se důchodového systému a systému zdravotní péče. Měly by být také přijaty další kroky k posílení obezřetnostního rámce pro bankovní dohled, přizpůsobení systému indexace mezd a zlepšení odborného vzdělávání, odborné přípravy a kvalifikace, podnikatelského prostředí a energetické účinnosti.

               (18)

               Rada na základě tohoto posouzení a rovněž s ohledem na doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 13. července 2010 přezkoumala aktualizovaný program stability Kypru za rok 2011 a její stanovisko (3) se odráží zejména v doporučeních v bodech 1 a 3 níže. S ohledem na závěry Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada přezkoumala národní program reforem Kypru,

         DOPORUČUJE, aby Kypr v období 2011–2012 provedl tato opatření:

               1.

               Přijmout nezbytná trvalá opatření s cílem dosažení rozpočtového cíle v roce 2011 a nápravy nadměrného schodku do roku 2012 v souladu s doporučeními Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Přijmout opatření k zachování přísné kontroly nad výdaji a využít případný lepší vývoj rozpočtu, než se očekává, k rychlejšímu snížení schodku a dluhu. Zajistit pokrok v dosahování střednědobého cíle v rozsahu nejméně 0,5 % HDP ročně a snížit míru veřejného zadlužení. Urychlit zavádění vymahatelného víceletého rozpočtového rámce se závazným právním základem a nápravnými mechanismy počínaje přípravou rozpočtu na rok 2012. Sestavování rozpočtu podle programů a výsledků by mělo být zavedeno co nejdříve.

               2.

               Dále posílit obezřetnostní rámec pro dohled nad bankami a družstevními úvěrovými společnostmi, aby bylo zajištěno včasné odhalení rizik.

               3.

               Zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí zavedením reformních opatření ke kontrole výdajů na důchody a zdravotní péči s cílem omezit předpokládaný růst výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva. V oblasti důchodů prodloužit dobu placení příspěvků, propojit věk odchodu do důchodu se střední délkou života nebo přijmout jiná opatření s rovnocenným rozpočtovým dopadem a současně se zabývat řešením vysoké míry rizika chudoby u starších osob. V oblasti zdravotní péče podniknout další kroky k urychlení zavedení národního systému zdravotního pojištění.

               4.

               Podniknout kroky za účelem reformy systému vyjednávání o mzdách a indexace mezd v konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními zvyklostmi, aby růst mezd lépe odrážel vývoj produktivity práce a konkurenceschopnosti.

               5.

               Podniknout další kroky v rámci plánovaných reforem systému odborného vzdělávání a přípravy, aby výsledky vzdělávání byly lépe sladěny s potřebami trhu práce, včetně zřízení institutů postsekundárního odborného vzdělávání a přípravy. Přijmout opatření ke zvýšení účinnosti systému odborné přípravy rozšířením pobídek a zlepšením přístupu k odbornému vzdělávání a přípravě, zejména pro pracovníky s nízkou kvalifikací, ženy a starší pracovníky.

               6.

               Odstranit zbývající překážky bránicí usazování a volnému pohybu služeb ve zvláštních právních předpisech pro jednotlivá odvětví do prosince 2011, aby bylo možné vytvořit více příležitostí pro růst a pracovní místa v sektoru služeb.

               7.

               Zavést opatření ke zvýšení rozmanitosti skladby zdrojů energie a rozšíření obnovitelných zdrojů energie. Do roku 2012 připravit plán pro vodní hospodářství a systém stanovování cen, které by odrážely nákladovou efektivnost a aspekty spravedlnosti s cílem zajistit udržitelnější hospodaření s vodními zdroji.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 56) stanoví, že platí i pro rok 2011.

      (3)  Podle čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97.


Doporučení Komise ohledně hospodářské a rozpočtové politiky ve Francii


title: Recommendation for a Council Decision on the existence of an excessive deficit in the Czech Republic

text:
Důležité právní upozornění

|

52004SC0831

	V Bruselu dne 24.6.2004SEK(2004) 832 v konečném zněníDoporučení proDOPORUČENÍ RADY ČESKÉ REPUBLICEza účelem odstranění nadměrného schodku veřejných financí(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVADne 7. dubna 2004 zveřejnila Komise předpověď z jara 2004[1]. Podle této předpovědi, jež bere v úvahu údaje vykázané Českou republikou v březnu 2004, se celkový schodek veřejných rozpočtů v České republice zvýšil ze 6,4 % HDP v roce 2002 na 12,9 % HDP v roce 2003 (5,9 % HDP bez významné jednorázové operace týkající se udělených státních garancí), čímž přesáhl referenční hodnotu Smlouvy ve výši 3 % HDP.Na základě těchto důkazů zahájila Komise dne 12. května 2004 proti České republice postup při nadměrném schodku přijetím zprávy podle čl. 104 odst. 3 Smlouvy[2]. Dne 13. května 2004 Komise obdržela konvergenční program České republiky, který potvrdil schodek ve výši 12,9 % HDP v roce 2003.Uplatnění postupu při nadměrném schodku (PNS) se řídí článkem 104 Smlouvy a nařízením Rady (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku, které tvoří součást Paktu o stabilitě a růstu[3]. Na země, které přistoupily k EU dne 1. května 2004, se vztahuje výjimka a mají se nadměrnému schodku vyhnout, postihy podle čl. 104 odst. 9 a 11 však v jejich případě nelze uplatnit.Zpráva Komise podle čl. 104 odst. 3 Smlouvy dospěla k závěru, že nadměrný schodek České republiky za rok 2003, který přesahuje referenční hodnotu ze Smlouvy ve výši 3 % HDP, není důsledkem mimořádných okolností mimo oblast vlivu úřadů České republiky ani těžké recese ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu, neboť růst reálného HDP dosáhl v roce 2003 2,9 %. Ohledně roku 2004 dospěla zpráva k názoru, že celkový schodek veřejných rozpočtů se pravděpodobně sníží, ale přesto zůstane nad hranicí 3 % HDP. Podle předpovědí Komise z jara 2004 by měl celkový schodek veřejných rozpočtů dosáhnout v roce 2004 výše 5,9 % HDP, což je více než 5,3 % HDP předpokládaných úřady České republiky v konvergenčním programu.Na základě předpovědi Komise z jara 2004 dospěla zpráva Komise rovněž k závěru, že poměr dluhu k HDP, který v roce 2003 představoval 37,6 %, zůstane v roce 2004 pod referenční hodnotou ze Smlouvy ve výši 60 %. Podle předpovědí Komise z jara 2004 by měla zadluženost v roce 2004 dosáhnout 40,6 % HDP, což je více než 38,4 % HDP předpokládaných úřady České republiky v konvergenčním programu.Podle čl. 104 odst. 4 „Výbor zřízený článkem 114 (tj. Hospodářský a finanční výbor) vydá stanovisko ke zprávě Komise“. Výbor vydal své stanovisko dne 24. května 2004 a hodnocení Komise obsažené ve zprávě podpořil. Výbor došel zejména k závěru, že rozpočtový stav v České republice naznačuje existenci nadměrného schodku podle prvního ze dvou kritérií podle čl. 104 odst. 2 pro stanovování těchto schodků. Zvážení ostatních důležitých činitelů, zejména střednědobé rozpočtové pozice a podílu veřejných investic, hodnocení podle vlastních kritérií nezměnilo. Výbor rovněž považoval za pravděpodobné, že celkový schodek veřejných financí bude překračovat referenční hodnotu ze Smlouvy i v roce 2004 a že hrubý vládní dluh bude v roce 2004 nadále nižší než referenční hodnota ze Smlouvy ve výši 60 % HDP, ale dále se zvýší na 40,6 % HDP.Komise poté, co prozkoumala příslušné faktory zohledněné ve své zprávě a s ohledem na stanovisko výboru, je toho názoru, že v České republice existuje nadměrný schodek. Toto stanovisko, přijaté Komisí dne 24. června 2004, je určeno Radě podle čl. 104 odst. 5 Smlouvy. Komise doporučila, aby Rada rozhodla odpovídajícím způsobem a podle čl. 104 odst. 6. Komise rovněž Radě předkládá doporučení pro rozhodnutí Rady podle čl. 104 odst. 7, které by bylo určeno České republice, s cílem nadměrný schodek odstranit. Sledování provádění kroků přijatých Českou republikou si může vyžádat, aby Rada s ohledem na nepoužitelnost čl. 104 odst. 9 na členské státy, na něž se vztahuje výjimka, vydala další doporučení podle čl. 104 odst. 7.Doporučení proDOPORUČENÍ RADY ČESKÉ REPUBLICEza účelem odstranění nadměrného schodku veřejných financíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 104 odst. 7 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle článku 104 Smlouvy se členské státy musejí vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí.(2) Základem Paktu o stabilitě a růstu jsou zdravé veřejné finance jakožto prostředek posilující podmínky pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst.(3) Rada dne [5. července] 2004 v souladu s čl. 104 odst. 6 rozhodla, že v České republice existuje nadměrný schodek.(4) Poté, co Rada rozhodla, že v České republice existuje nadměrný schodek, je povinna v souladu s čl. 104 odst. 7 Smlouvy a s článkem 3 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 podat zároveň doporučení dotčenému členskému státu za účelem odstranění schodku během určité lhůty.(5) Podle čl. 3 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 toto doporučení stanoví, že členský stát musí nejvýše ve čtyřměsíční lhůtě přijmout účinná opatření a že odstranění nadměrného schodku musí být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, ledaže by nastaly zvláštní okolnosti. Takovéto zvláštní okolnosti v případě České republiky existují vzhledem k tomu, že celkový schodek veřejných financí byl v okamžiku přístupu k EU výrazně vyšší než je referenční hodnota a vzhledem k probíhajícím strukturálním změnám v hospodářství.(6) Existence zvláštních okolností opravňuje Radu, aby povolila, že nadměrný schodek bude odstraněn ve střednědobé lhůtě. Za cestu k postupnému dosažení nápravy nadměrného schodku lze považovat konvergenční program předložený Českou republikou v květnu 2004 a jeho pozdější aktualizace, jakož i stanoviska Rady k tomuto programu. V konvergenčním programu z května 2004 se předpokládá snížení schodku veřejných financí na 3,3 % v roce 2007 a dále se v něm uvádí, že podle navrženého plánu pro snížení schodku by měl být nadměrný schodek odstraněn do roku 2008, přičemž by v jednotlivých letech mělo být dosaženo těchto hodnot: 5,3 % HDP v roce 2004, 4,7 % HDP v roce 2005 a 3,8 % HDP v roce 2006. Postupné přizpůsobování je založeno na makroekonomickém scénáři, který je podle stanoviska Rady ze dne [5. července] 2004 ke konvergenčnímu programu opatrný.(7) Podle Rady by opatření vedoucí k rozpočtové konsolidaci měla zajistit trvalé zlepšení salda veřejných rozpočtů a zároveň se zaměřit na vytvoření vhodných podmínek ke zkvalitnění veřejných financí a posílení růstových možností ekonomiky.DOPORUČUJE:-  aby úřady České republiky co nejrychleji odstranily stávající nadměrný schodek;-  aby úřady České republiky přijaly střednědobá opatření vedoucí věrohodným a udržitelným způsobem ke snížení schodku pod hranici 3 % HDP do roku 2008 v souladu s plánem pro snížení schodku uvedeném ve stanovisku Rady ze dne [5. července 2004] ke konvergenčnímu programu předloženému v květnu 2004;-  aby úřady České republiky důrazně prováděly opatření uvedená v konvergenčním programu z května 2004, zejména krácení mzdového fondu ústřední vlády a snížení výdajů jednotlivých ministerstev;-  aby úřady České vlády podnikly do 5. listopadu 2004 účinné kroky k provádění opatření určených k dosažení hodnoty schodku stanovené pro rok 2005;Kromě toho Rada vyzývá úřady České republiky, aby:-  veškerá navýšení příjmů rozpočtu použily na snížení schodku;-  zavedly fiskální cílení založené na střednědobých výdajových stropech a vytvořily účinná pravidla ke snížení rizika rostoucího zadlužení regionů a obcí;-  provedly reformu důchodového a nemocenského systému za účelem zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí;-  minimalizovaly nepříznivý dopad činností České konsolidační agentury na rozpočet.Toto doporučení je určeno České republice.V Bruselu dne [5.července] 2004 .Za RaduPředseda […] [1] Předpověď Komise z jara 2004 je k dispozici na internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2] Plné znění této zprávy je k dispozici na internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.[3] Úř. věst. L 209, 2.8.1997.


title: Doporučení pro vnitrostátní soudy o zahajování řízení o předběžné otázce

text:
               6.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/1

   DOPORUČENÍ
   pro vnitrostátní soudy o zahajování řízení o předběžné otázce
   2012/C 338/01
   I —   OBECNÁ USTANOVENÍ

      Pravomoc Soudního dvora v řízení o předběžné otázce

               1.

               Řízení o předběžné otázce je základním mechanismem práva Evropské unie, jehož cílem je poskytnout soudům členských států prostředek k zajištění jednotného výkladu a použití tohoto práva v rámci Unie.

               2.

               Na základě čl. 19 odst. 3 písm. b) Smlouvy o Evropské unii (dále jen „SEU“) a článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) má Soudní dvůr Evropské unie pravomoc rozhodovat v řízení o předběžné otázce o výkladu práva Unie a o platnosti aktů přijatých orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie.

               3.

               V souladu s čl. 256 odst. 3 SFEU je Tribunál příslušný rozhodovat o předběžných otázkách podle článku 267 SFEU ve zvláštních oblastech určených statutem. Jelikož však statut nebyl v tomto ohledu upraven, je i nadále k rozhodování v řízení o předběžné otázce příslušný jedině Soudní dvůr.

               4.

               I když článek 267 SFEU svěřuje Soudnímu dvoru v této oblasti obecnou pravomoc, různá ustanovení primárního práva upravují dočasné výjimky z této pravomoci nebo její dočasná omezení. Jedná se zejména o články 275 SFEU a 276 SFEU, jakož i o článek 10 Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních, připojeného k Lisabonské smlouvě (Úř. věst. EU C 83, 30.3.2010, s. 1) (1).

               5.

               Vzhledem k tomu, že řízení o předběžné otázce spočívá na spolupráci mezi Soudním dvorem a soudy členských států, je vhodné k zajištění plné účinnosti tohoto řízení poskytnout uvedeným soudům následující doporučení.

               6.

               Tato doporučení, jež nemají závazný charakter, mají sloužit jako doplněk k hlavě III jednacího řádu Soudního dvora (články 93 až 118), dále mají soudům členských států poskytnout vodítka, pokud jde o příhodnost podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, a praktické informace ohledně formy a účinků takové žádosti.

      Úloha Soudního dvora v rámci řízení o předběžné otázce

               7.

               Jak bylo uvedeno výše, v rámci řízení o předběžné otázce je úlohou Soudního dvora poskytovat výklad unijního práva nebo rozhodovat o jeho platnosti, a nikoli uplatňovat toto právo na skutkový stav, o který se jedná v původním řízení. To je úlohou vnitrostátního soudu, a Soudnímu dvoru tedy nepřísluší ani rozhodovat o skutkových otázkách vznesených v rámci sporu v původním řízení, ani řešit případné názorové rozdíly týkající se výkladu nebo použití norem vnitrostátního práva.

               8.

               Při rozhodování o výkladu nebo platnosti unijního práva je Soudní dvůr také veden snahou poskytnout odpověď užitečnou pro řešení sporu v původním řízení, je však věcí předkládajícího soudu, aby z této odpovědi vyvodil konkrétní důsledky, a to případně tím způsobem, že nepoužije danou vnitrostátní právní normu.

      Rozhodnutí podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce

      Autor žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               9.

               Podle článku 267 SFEU může v zásadě každý soud členského státu, má-li vydat rozhodnutí v rámci řízení, jehož výsledkem má být přijetí rozhodnutí soudní povahy, předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce. Postavení orgánu coby orgánu soudního je Soudním dvorem vykládáno jako autonomní pojem unijního práva a Soudní dvůr v tomto ohledu přihlíží k souboru faktorů, například zda je orgán, který se na něj obrátil, zřízen zákonem, zda se jedná o stálý orgán, zda má obligatorní jurisdikci, zda má řízení před ním kontradiktorní povahu, zda aplikuje právní předpisy a zda je nezávislý.

               10.

               Bez ohledu na to, zda si to účastníci původního řízení přejí, či nikoli, je pouze na vnitrostátním soudu, zda požádá Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce.

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu

               11.

               V souladu s ustanoveními článku 267 SFEU má každý dotčený soud pravomoc předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu normy unijního práva, pokud ji považuje za nezbytnou k vyřešení sporu, který je mu předložen.

               12.

               Soud, jehož rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, je naproti tomu povinen takovouto žádost Soudnímu dvoru předložit, ledaže již v dané oblasti existuje judikatura (a případný nový rámec nevyvolává skutečné pochybnosti ohledně možnosti použití této judikatury v posuzované věci) nebo je správný způsob výkladu dotyčné právní normy zcela zřejmý.

               13.

               Vnitrostátní soud proto může – zejména pokud má věc za dostatečně objasněnou na základě judikatury Soudního dvora – rozhodnout sám o správném výkladu unijního práva a o jeho použití na jím učiněná skutková zjištění. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se však může ukázat jako zvláště užitečná, pokud se jedná o novou otázku výkladu mající obecný význam pro jednotné použití unijního práva nebo pokud se stávající judikatura nezdá být použitelná na nový skutkový rámec.

               14.

               Aby mohl Soudní dvůr správně vystihnout předmět sporu v původním řízení a otázky, které spor nastoluje, je účelné, aby vnitrostátní soud u každé z položených otázek uvedl, v čem je požadovaný výklad nezbytný k vydání jeho rozsudku.

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se posouzení platnosti

               15.

               I když mají soudy členských států možnost odmítnout důvody týkající se neplatnosti, které jsou před nimi uplatňovány, možnost prohlásit akt orgánu, instituce nebo jiného subjektu Unie za neplatný naproti tomu spadá do výlučné pravomoci Soudního dvora.

               16.

               Každý vnitrostátní soud tudíž musí předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, pokud má o platnosti takového aktu pochybnosti, s uvedením důvodů, pro které se domnívá, že by tento akt mohl být stižen neplatností.

               17.

               Má-li nicméně vnitrostátní soud vážné pochybnosti o platnosti aktu orgánu, instituce nebo jiného subjektu Unie, na kterém je založen vnitrostátní akt, může výjimečně dočasně pozastavit provádění posledně uvedeného aktu nebo ve vztahu k němu přijmout jakékoli jiné předběžné opatření. Následně je povinen položit Soudnímu dvoru otázku týkající se platnosti a uvést důvody, proč má za to, že uvedený akt není platný.

      Vhodný okamžik k podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               18.

               Vnitrostátní soud může předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, jakmile zjistí, že rozhodnutí o výkladu nebo platnosti unijního práva je nezbytné k tomu, aby mohl vydat svůj rozsudek. Právě vnitrostátní soud totiž může nejlépe posoudit, v jaké fázi řízení je takovouto žádost třeba podat.

               19.

               Je nicméně žádoucí, aby rozhodnutí předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce bylo přijato ve fázi řízení, kdy je předkládající soud schopen vymezit právní a skutkový rámec věci, aby tak měl Soudní dvůr k dispozici veškeré poznatky, které jsou případně nezbytné k ověření, že je unijní právo na spor v původním řízení použitelné. V zájmu řádného výkonu spravedlnosti se rovněž může jevit žádoucí, aby byla žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložena po kontradiktorním projednání věci.

      Forma a obsah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce

               20.

               Rozhodnutí, kterým soud členského státu pokládá Soudnímu dvoru jednu nebo více předběžných otázek, může být přijato v jakékoli formě, kterou vnitrostátní právo připouští pro případ překážek postupu řízení. Je však třeba mít na zřeteli, že právě tento dokument bude základem pro řízení, které proběhne před Soudním dvorem, a že Soudní dvůr musí mít k dispozici poznatky, které mu umožní poskytnout předkládajícímu soudu užitečnou odpověď. Účastníkům původního řízení a ostatním zúčastněným uvedeným v článku 23 statutu, zejména členským státům, je mimoto oznamována právě jen žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, aby se mohli případně písemně vyjádřit.

               21.

               Nutnost překládat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce do všech úředních jazyků Evropské unie vyžaduje, aby byla sepsána jednoduše, jasně a přesně, bez nadbytečných skutečností.

               22.

               K tomu, aby byl rámec žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce popsán vhodným způsobem, často stačí přibližně deset stran. Přestože musí tato žádost zůstat stručná, musí být zároveň dostatečně úplná a obsahovat všechny relevantní informace tak, aby bylo Soudnímu dvoru, jakož i zúčastněným, kteří jsou oprávněni předložit vyjádření, umožněno správně pochopit skutkový a právní rámec věci v původním řízení. V souladu s článkem 94 jednacího řádu musí žádost o rozhodnutí o předběžné otázce kromě samotného znění předběžných otázek položených Soudnímu dvoru obsahovat:

                           —

                           stručné vylíčení předmětu sporu, jakož i rozhodných skutečností tak, jak byly zjištěny předkládajícím soudem, nebo alespoň vylíčení skutkových okolností, na kterých jsou předběžné otázky založeny;

                           —

                           znění vnitrostátních předpisů, jejichž použití přichází v projednávané věci v úvahu, a případně příslušnou vnitrostátní judikaturu (2);

                           —

                           uvedení důvodů, na základě kterých má předkládající soud pochybnosti o výkladu nebo platnosti určitých ustanovení práva Unie, jakož i vztah, který spatřuje mezi těmito ustanoveními a vnitrostátními právními předpisy použitelnými ve sporu v původním řízení.

               23.

               Ustanovení unijního práva, která jsou v projednávané věci relevantní, by měla být v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce určena s co možná největší přesností a uvedená žádost by měla případně obsahovat stručné shrnutí relevantních argumentů účastníků původního řízení.

               24.

               Předkládající soud konečně může, pokud má za to, že je s to tak učinit, uvést stručně své stanovisko ohledně odpovědi, která má být poskytnuta na položené předběžné otázky. Takové stanovisko může být pro Soudní dvůr užitečné, zejména má-li o žádosti rozhodnout v rámci zrychleného nebo naléhavého řízení.

               25.

               K usnadnění četby žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce je zásadní, aby byla Soudnímu dvoru předložena ve strojopisné podobě. Aby mohl Soudní dvůr na předkládací rozhodnutí odkazovat, je rovněž užitečné, aby jeho stránky a odstavce byly očíslovány; předkládací rozhodnutí musí být také datováno a podepsáno.

               26.

               Samotné předběžné otázky musejí být obsaženy v samostatné a jasně odlišené části předkládacího rozhodnutí, nejlépe na jeho začátku nebo na jeho konci. Musejí být samy o sobě srozumitelné, aniž je nutné přihlížet k odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které nicméně poskytuje kontext nezbytný k tomu, aby bylo možné danou věc pochopit řádně a do důsledků.

               27.

               V rámci řízení o předběžné otázce Soudní dvůr v zásadě přebírá údaje obsažené v předkládacím rozhodnutí, a to včetně jmenných nebo osobních údajů. Předkládajícímu soudu tedy přísluší, aby v případě, že to považuje za nezbytné, ve své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce sám odstranil určité údaje nebo poskytl anonymitu jedné či více osobám nebo entitám, které jsou sporem v původním řízení dotčeny.

               28.

               Na žádost předkládajícího soudu nebo účastníka původního řízení nebo i bez návrhu může Soudní dvůr takovou anonymitu poskytnout i po podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce. Aby si žádost o poskytnutí anonymity zachovala zamýšlené účinky, musí být ale podána v co nejranější fázi řízení a každopádně před zveřejněním sdělení o dané věci v Úředním věstníku Evropské unie a před doručením žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce zúčastněným uvedeným v článku 23 statutu.

      Účinky žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na vnitrostátní řízení

               29.

               Podání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce má za následek přerušení vnitrostátního řízení do doby, než Soudní dvůr rozhodne, třebaže má vnitrostátní soud i nadále pravomoc vydávat předběžná opatření, zvláště v případě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se posouzení platnosti (viz bod 17 výše).

               30.

               V zájmu řádného průběhu řízení o předběžné otázce před Soudním dvorem a zachování jeho užitečného účinku přísluší předkládajícímu soudu, aby Soudní dvůr uvědomil o veškerých procesních skutečnostech, jež by mohly mít dopad na postup řízení před Soudním dvorem, zejména o připuštění nových účastníků do vnitrostátního řízení.

      Náklady řízení a právní pomoc

               31.

               Řízení o předběžné otázce před Soudním dvorem je bezplatné a Soudní dvůr nerozhoduje o nákladech řízení účastníků sporu probíhajícího před předkládajícím soudem; o tom rozhoduje předkládající soud.

               32.

               V případě nedostatku prostředků některého z účastníků původního řízení, a pokud to vnitrostátní předpisy umožňují, může předkládající soud poskytnout tomuto účastníku řízení právní pomoc k úhradě výdajů, zejména výdajů na zastoupení, které mu vzniknou před Soudním dvorem. Soudní dvůr může takovouto pomoc rovněž poskytnout v případě, že dotyčnému účastníkovi řízení dosud nebyla poskytnuta pomoc podle vnitrostátního práva nebo jestliže se tato pomoc nevztahuje na výdaje vynaložené před Soudním dvorem nebo se na ně vztahuje jen částečně.

      Komunikace mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy

               33.

               Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a relevantní dokumenty (zejména případný spis ve věci nebo jeho kopii) musí Soudnímu dvoru zaslat přímo vnitrostátní soud, který se na něj obrací. Žádost musí být zaslána doporučenou poštovní zásilkou kanceláři Soudního dvora (Rue du Fort Niedergrünewald, L-2925 Luxembourg).

               34.

               Kancelář Soudního dvora zůstane až do okamžiku, kdy bude předkládajícímu soudu doručeno rozhodnutí o jeho žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, v kontaktu s tímto soudem, kterému předává kopie procesních písemností.

               35.

               Soudní dvůr předá své rozhodnutí předkládajícímu soudu. Soudní dvůr uvítá, když ho tento soud informuje o důsledcích, které z tohoto rozhodnutí vyvodil ve sporu v původním řízení, a sdělí mu své konečné rozhodnutí.

         II —   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ŘÍZENÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE NALÉHAVÉ POVAHY

               36.

               Za podmínek stanovených v článku 23a statutu a v článcích 105 až 114 jednacího řádu může být žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za jistých okolností projednána ve zrychleném nebo naléhavém řízení.

      Podmínky pro použití zrychleného a naléhavého řízení

               37.

               O zahájení těchto řízení rozhoduje Soudní dvůr. Takové rozhodnutí se v zásadě přijímá pouze na základě odůvodněné žádosti předkládajícího soudu. Výjimečně však může Soudní dvůr rozhodnout o projednání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce ve zrychleném nebo naléhavém řízení i bez návrhu, je-li patrné, že to vyžaduje povaha nebo zvláštní okolnosti věci.

               38.

               Podle článku 105 jednacího řádu může být předběžná otázka projednána ve zrychleném řízení odchylně od ustanovení tohoto jednacího řádu, pokud povaha věci vyžaduje, aby byla projednána bez zbytečného odkladu. Vzhledem k tomu, že toto řízení klade velké nároky na všechny, kdo se na něm podílejí, zejména na všechny členské státy, které se mají písemně nebo ústně vyjádřit ve lhůtách, které jsou mnohem kratší než lhůty řádné, by mělo být použití tohoto řízení požadováno jen za zvláštních okolností, jež odůvodňují rychlé rozhodnutí Soudního dvora o položených otázkách. Velké množství osob nebo právních situací, jež mohou být potenciálně dotčeny rozhodnutím, které předkládající soud vydá poté, co Soudnímu dvoru položil předběžnou otázku, nepředstavuje jako takové výjimečnou okolnost, jež by odůvodňovala projednání věci ve zrychleném řízení (3).

               39.

               To platí tím spíše pro naléhavé řízení o předběžné otázce podle článku 107 jednacího řádu. Toto řízení, které se použije pouze v oblastech, jichž se týká hlava V třetí části SFEU o prostoru svobody, bezpečnosti a práva, totiž klade ještě větší nároky na ty, kdo se na něm podílejí, neboť mimo jiné omezuje počet účastníků, kteří jsou oprávněni předložit písemné vyjádření, a v případě mimořádné naléhavosti umožňuje zcela upustit od písemné části řízení před Soudním dvorem. Použití tohoto řízení by proto mělo být požadováno pouze tehdy, pokud je naprosto nezbytné, aby Soudní dvůr o předběžných otázkách položených předkládajícím soudem rozhodl velmi rychle.

               40.

               Není zde sice možné takové okolnosti taxativně uvést zejména z důvodu rozmanitosti a neustálého vývoje unijních pravidel upravujících prostor svobody, bezpečnosti a práva, avšak vnitrostátní soud by mohl uvažovat o podání žádosti o zahájení naléhavého řízení o předběžné otázce například v případě uvedeném v čl. 267 čtvrtém pododstavci SFEU, který se týká osoby zadržené nebo zbavené svobody, pokud je odpověď na vznesenou otázku rozhodující pro posouzení právního postavení uvedené osoby, nebo v případě sporu o rodičovskou zodpovědnost nebo o svěření dítěte do výchovy, pokud příslušnost soudu, který věc projednává na základě unijního práva, závisí na odpovědi na předběžnou otázku.

      Žádost o zahájení zrychleného nebo naléhavého řízení

               41.

               Aby mohl Soudní dvůr rychle rozhodnout, zda je třeba zahájit zrychlené nebo naléhavé řízení o předběžné otázce, musí být v žádosti přesně vylíčeny právní i skutkové okolnosti svědčící o naléhavosti, a zejména rizika spojená s projednáním žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce v řádném řízení o předběžné otázce.

               42.

               Předkládající soud pokud možno uvede stručně svůj názor na to, jak by měly být položené předběžné otázky zodpovězeny. Tím se usnadní zaujetí stanoviska účastníků původního řízení a ostatních zúčastněných v řízení, jakož i přijetí rozhodnutí Soudním dvorem, a přispěje se tak k rychlému průběhu řízení.

               43.

               Žádost o zahájení zrychleného nebo naléhavého řízení musí být podána v jednoznačné formě, která umožní kanceláři Soudního dvora okamžitě zjistit, že spis vyžaduje zvláštní postup. Za tímto účelem by měl předkládající soud upřesnit, které z těchto dvou řízení je v projednávané věci požadováno, a ve své žádosti uvést příslušný článek jednacího řádu (článek 105 týkající se zrychleného řízení nebo článek 107 týkající se naléhavého řízení). Příslušný článek jednacího řádu musí být uveden na jasně patrném místě předkládacího rozhodnutí (např. v záhlaví nebo v odděleném soudním aktu). Průvodní dopis předkládajícího soudu může případně na žádost o zahájení zrychleného nebo naléhavého řízení účelně poukázat.

               44.

               Pokud jde o vlastní předkládací rozhodnutí, jeho stručnost je v naléhavé situaci o to důležitější, že přispívá k rychlosti řízení.

      Komunikace mezi Soudním dvorem, předkládajícím soudem a účastníky původního řízení

               45.

               Za účelem urychlení a usnadnění komunikace s předkládajícím soudem a účastníky řízení před tímto soudem by soud, který podá žádost o zahájení zrychleného nebo naléhavého řízení, měl uvést elektronickou adresu, popřípadě číslo faxu, které bude moci Soudní dvůr používat, jakož i elektronické adresy, popřípadě čísla faxu zástupců dotčených účastníků řízení.

               46.

               Kopie podepsaného předkládacího rozhodnutí spolu s žádostí o zahájení zrychleného nebo naléhavého řízení může být Soudnímu dvoru předběžně zaslána elektronickou poštou (ECJ-Registry@curia.europa.eu) nebo faxem (+352 43 37 66). Projednávání žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce i žádosti o zahájení zrychleného nebo naléhavého řízení bude moci začít okamžikem doručení této kopie. Originál těchto podání však musí být kanceláři Soudního dvora předán v co nejkratší době.

      (1)  V souladu s čl. 10 odst. 1 až 3 Protokolu č. 36 platí, že pravomoci Soudního dvora v případě unijních aktů, které byly přijaty v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které nebyly od té doby pozměněny, zůstávají stejné po dobu nejvýše pěti let ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (1. prosince 2009). Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se takovýchto aktů tedy mohou během této doby podat pouze soudy těch členských států, které uznaly pravomoc Soudního dvora, přičemž každý z těchto států určuje, zda mohou Soudní dvůr požádat o rozhodnutí o předběžné otázce veškeré jeho soudy, nebo zda je tato možnost vyhrazena soudům, které rozhodují v posledním stupni.

      (2)  V tomto ohledu by měl předkládající soud poskytnout k těmto textům a k jejich zveřejnění přesné údaje, jako je strana konkrétní sbírky zákonů nebo sbírky soudních rozhodnutí nebo odkaz na internetovou stránku.

      (3)  Pokud jde o přehled okolností, které vedly buď k vyhovění žádostem o zahájení zrychleného řízení podaným na základě článku 104a jednacího řádu Soudního dvora ze dne 19. června 1991, ve znění změn, nebo naopak k jejich zamítnutí, viz usnesení přijatá předsedou Soudního dvora, která jsou dostupná na internetové stránce www.curia.europa.eu (do těchto usnesení lze nahlédnout pod rubrikou „Judikatura“, a to následujícím postupem ve vyhledávacím formuláři: Dokumenty – Dokumenty nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí – Usnesení – Zrychlené řízení).