title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Německa na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2020 2020/C 282/05

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/27

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Německa na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2020
      (2020/C 282/05)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Německo uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Německu pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Německo učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 26. února 2020. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Německo potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Nízkou úroveň investic v poměru k úsporám odráží zejména vysoký přebytek běžného účtu, který má přeshraniční význam.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila rozšíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Německo se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč odvětvími a regiony, a to z důvodu rozdílných modelů specializace. To s sebou nese riziko, že se v Německu prohloubí rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Německo předložilo svůj národní program reforem na rok 2020 dne 20. dubna 2020 a svůj program stability z roku 2020 dne 30. dubna 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Německo se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení.

                  (12)

                  V programu stability z roku 2020 vláda předpokládá, že celkové saldo se zhorší z přebytku ve výši 1,4 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 na schodek ve výši 7¼ % HDP v roce 2020. Míra zadlužení se poté, co v roce 2019 poklesla na 59,8 % HDP, v roce 2020 podle programu stability z roku 2020 zvýší na 75¼ %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota způsobená pandemií COVID-19.

                  (13)

                  Německo v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného unijního přístupu přijalo včasná rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 dosáhnou tato rozpočtová opatření v roce 2020 výše 7,2 % HDP. Opatření zahrnují podporu likvidity pro podniky, cílenou pomoc malým podnikům a osobám samostatně výdělečně činným prostřednictvím grantů a úvěrů, jakož i snadnější přístup k režimům zkrácené pracovní doby, aby se zabránilo propouštění. Německo také oznámilo opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, ale přispějí k poskytování likviditní podpory pro podniky, kterou program stability z roku 2020 odhaduje na 24,9 % HDP. Uvedená opatření zahrnují úvěrové záruky, které poskytla zejména státní rozvojová banka KfW a nový fond pro hospodářskou stabilizaci vytvořený v reakci na pandemii COVID-19. Na rozdíl od programu stability z roku 2020 odhady Komise nepovažují odklady daně a rozpočtové kompenzace za snížení daňových příjmů v důsledku hospodářského propadu za diskreční opatření s dopadem na rozpočet. Opatření, která Německo přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (14)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo německé saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit –7,0 % HDP v roce 2020 a –1,5 % HDP v roce 2021. Míra zadlužení by měla dosáhnout 75,6 % HDP v roce 2020 a 71,8 % HDP v roce 2021.

                  (15)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Německo pro rok 2020 plánuje překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (16)

                  První infekce byla v Německu zaznamenána 27. ledna 2020 a v březnu 2020 začal počet případů onemocnění COVID-19 exponenciálně narůstat. Německé orgány poté přijaly karanténní opatření k omezení šíření viru: uzavřely například všechny maloobchodní prodejny, jejichž provoz není nezbytně nutný, stejně jako restaurace, zábavní a kulturní zařízení, sportoviště, školy a univerzity. Byla zakázána veškerá veřejná shromáždění více než dvou osob a lidé měli udržovat pouze minimální sociální kontakty. Zpracovatelský průmysl sám o sobě nepodléhal izolačním opatřením. Velké továrny byly nicméně několik týdnů uzavřeny v důsledku narušení zahraničního obchodu a stlačování poptávky. Hospodářský výhled se výrazně zhoršil, přičemž prognóza Komise z jara 2020 poukázala na pokles HDP v roce 2020 o 6,5 %. I když rozšíření režimu zkrácené pracovní doby (Kurzarbeit) pomáhá společnostem udržet si pracovníky, zdá se, že nárůst nezaměstnanosti je nevyhnutelný. Podle prognózy Komise z jara 2020 se očekává, že nezaměstnanost v roce 2020 vzroste na 4 % a v roce 2021 se opět ustálí na 3,5 %.

                  (17)

                  Německá vláda reagovala rychle, aby zmírnila hospodářský pokles, a přijala rozsáhlá opatření. Malým podnikům, osobám samostatně výdělečně činným a osobám na volné noze nabízí až 50 miliard EUR v podobě bezprostřední pomoci (přímých grantů). Prostřednictvím nově vytvořeného fondu pro hospodářskou stabilizaci a veřejné rozvojové banky KfW vláda rozšířila objem úvěrů a přístup k nim pro podniky různých velikostí, přičemž kryje až 80–90 % úvěrového rizika úvěrové banky (v některých zvláštních případech až 100 %). Fond pro hospodářskou stabilizaci může rovněž podpořit velké podniky tím, že jim na přechodnou dobu poskytne dodatečný vlastní kapitál. Za účelem zvýšení likvidity společností byly přijaty úpravy odkladů daní, záloh a sankcí. Pravidla pro případ platební neschopnosti byla upravena tak, aby se zabránilo řízením z důvodu technické platební neschopnosti. Jednotlivé spolkové země (Länder) doplňují opatření na spolkové úrovni vlastními podpůrnými programy. Při koncipování a provádění uvedených opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru. Krize COVID-19 pravděpodobně vyvine další tlak na již tak nízkou ziskovost německého bankovního sektoru. Zdá se tedy, že další snižování nákladů je pro německé banky opodstatněné s cílem zlepšit ziskovost a uvolnit finanční prostředky na investice do informačních technologií a na vytváření organického kapitálu. V tomto ohledu by rovněž napomohla další konsolidace.

                  (18)

                  Po výrazném začátku roku se trh práce v důsledku pandemie COVID-19 a souvisejících karanténních opatření zhoršil. Za účelem zmírnění dopadů krize na zaměstnanost a sociální oblast poskytla vláda značnou podporu prostřednictvím režimu zkrácené pracovní doby, tzv. „Kurzarbeit“. Uvolnila podmínky pro jeho využití, zpětně rozšířila režim i na pracovníky agentur práce a navýšila úroveň kompenzace, která je v rámci tohoto režimu poskytována. To přispívá k zachování pracovních míst a ochraně příjmů domácností. Zaměstnavatelé dostávají finanční úlevu tím, že nemusí platit příspěvky na sociální zabezpečení za nevyužitou pracovní dobu. Jednodušší přístup k minimální podpoře příjmu (na základě knihy II německého zákoníku sociálního zabezpečení – „Sozialgesetzbuch/SGB“) poskytuje úlevu proti ztrátám příjmů. Nízkopříjmovým rodinám se navíc dostává podpory prostřednictvím snazšího přístupu k přídavkům na děti. Kromě toho jsou nájemci, kteří čelí ztrátě příjmů, dočasně chráněni před vystěhováním. I když ve srovnávacím přehledu sociálních ukazatelů, na němž se zakládá evropský pilíř sociálních práv, dosahuje Německo celkově dobrých výsledků, v případě, že nebudou odstraněny mezery v pokrytí, může současná krize vést k nižším příjmům zranitelných skupin.

                  (19)

                  Při řešení zdravotních důsledků Německo využívalo svého všeobecného systému zdravotní péče, který poskytuje přístup k vysoce kvalitní péči a podařilo se mu rychle navýšit kapacitu v oblasti testování a intenzivní péče. Pokračující krize COVID-19 však dala pocítit, že odolnost systému zdravotní péče je třeba neustále posilovat. Problémem zůstává dostatek zdravotních sester a atraktivita ošetřovatelské profese jako takové. I přes poměrně vysoký počet aktivních zdravotních sester na obyvatele, nemocnice u této profese stále častěji vykazují neobsazená pracovní místa. Rovněž by bylo žádoucí prostřednictvím digitálních nástrojů zlepšit a podpořit koordinaci mezi poskytovateli primární zdravotní péče a nemocniční péče, jakož i koordinaci mezi poskytovateli zdravotní a sociální péče. Probíhá zrychlené zavádění infrastruktury elektronického zdravotnictví, avšak využívání on-line služeb v oblasti zdravotní péče, elektronické předpisy a výměna lékařských údajů zůstává hluboko pod průměrem Unie. Nový zákon, který byl schválen v březnu 2020, přispívá ke zmírnění hospodářských důsledků onemocnění COVID-19 především v případě nemocnic a lékařů se soukromou praxí. Bude však třeba zajistit dlouhodobé financování zdravotnických zařízení s cílem zachovat péči ve všech oblastech, jelikož odklady neakutních chirurgických zákroků a léčebných postupů se negativně promítají do finančních příjmů institucí zdravotní péče, a dostupné zdroje se využívají k nákupu prioritních testů a zařízení. Jelikož Německo disponuje silnou výzkumnou základnou, má kapacitu zapojit se do zvláštních opatření v oblasti výzkumu a inovací v reakci na krizi COVID-19, včetně vývoje vakcín a léčebných postupů a rozvoje výzkumné sítě pro slučování a posilování výzkumných činností německého univerzitního lékařství, a poskytovat podporu Koalici pro inovace v připravenosti na epidemie.

                  (20)

                  Na podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice. Veřejné a soukromé investice v roce 2019 sice nadále výrazně rostly, avšak zaostávaly za investičními potřebami. Na úrovni obcí jsou veřejné investice nižší než náhradový poměr, přičemž objem neuhrazených investic se snížil, ale zůstává vysoký (4,0 % HDP) a je nadále brzděn omezeními v oblasti kapacit a plánování. Investice do ekologických technologií a energetiky, které již byly naplánovány, mohou být realizovány přednostně, například projekty v oblasti renovací budov a energie z obnovitelných zdrojů. I přes nedávné iniciativy zůstává splnění krátkodobých a střednědobých cílů v oblasti dekarbonizace a cílů klimatické neutrality pro rok 2050 problematické. To platí i pro cíle v oblasti životního prostředí a energetické účinnosti, neboť cenové pobídky, zejména s ohledem na nízké ceny ropy v důsledku současné krize COVID-19, odrazují od ekologicky a klimaticky šetrného chování. Přeměna Německa na klimaticky neutrální ekonomiku bude vyžadovat rozsáhlé dlouhodobé soukromé a veřejné investice např. do trvale udržitelné energie z obnovitelných zdrojů, do energetické infrastruktury, energetické účinnosti, oběhového hospodářství a udržitelné dopravy. Německý federální kontrolní úřad navíc kritizoval nákladovou efektivnost opatření souvisejících s přechodem na zelenou energii. Aby bylo možné využít přínosů plně integrovaného systému udržitelné energie s konzistentními cenovými signály je zapotřebí většího úsilí a trvalých investic do energetických sítí. Čistou mobilitu lze podpořit prostřednictvím vhodných regulačních opatření a vyššími a rychlejšími investicemi do udržitelné dopravní infrastruktury a řešení v oblasti čisté mobility. Zásadní význam pro podporu oživení směrem k udržitelnějšímu a konkurenceschopnějšímu hospodářství mají další investice do výzkumu a vývoje. Výdaje na vzdělávání a výzkum mírně vzrostly z 9,2 % HDP v roce 2017 na 9,31 % HDP v roce 2018, což znamená, že nebyl splněn předchozí vnitrostátní cíl ve výši 10 % HDP. Soukromé investice do výzkumu a vývoje se ve velké míře koncentrují ve velkých podnicích. Navzdory politickým opatřením zůstala nabídka bydlení výrazně pod ročním cílem výstavby 375 000 nových bytů mezi lety 2017 a 2021. Tuto nerovnováhu by řešily politiky podporující investice do nového bydlení, které by rovněž zlepšily finanční dostupnost bydlení. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Německu mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Německu z roku 2020. To by Německu umožnilo tento fond optimálně využít.

                  (21)

                  Při omezené mobilitě je klíčová moderní digitální infrastruktura spolu s digitálními službami. Investice do digitální infrastruktury a veřejných služeb mohou podpořit hospodářské oživení a přispět ke snížení přetrvávajícího značného rozdílu mezi Německem a ostatními zeměmi, pokud jde o pokrytí sítěmi s velmi vysokou kapacitou. V Německu bylo pokrytí uvedeného typu v roce 2019 na úrovni 32,7 % v porovnání s průměrem Unie ve výši 44 %, přičemž podíl pokrytí systémem „optické vlákno k zákazníkovi“ odpovídal 10,5 %, což je hluboko pod unijním průměrem ve výši 33,5 %. Krize COVID-19 zdůraznila význam propojených digitálních služeb. Nedostatky v konektivitě mohou být hlavním faktorem, který brzdí investice do digitalizace, zejména v případě malých a středních podniků, které i nadále digitální technologie zavádějí pomalým tempem. V porovnání s ostatními členskými státy Německo stále zaostává v poskytování digitálních veřejných služeb, a to i přes zlepšení těchto služeb pro podniky. Míra elektronické interakce mezi veřejnými orgány a širokou veřejností je však velmi nízká. Provádění zákona o elektronickém přístupu probíhá pomalu a splnění cíle digitalizace všech 575 služeb do konce roku 2022 bude problematické. Uvedený zákon by měly provádět všechny příslušné orgány státní správy – na spolkové, zemské i místní úrovni – s cílem dosáhnout většího zlepšení v oblasti digitální veřejné správy.

                  (22)

                  Je důležité dbát na to, aby regulační a administrativní zátěž spojená s prováděním podpůrných a navazujících opatření byla nízká. Udržení administrativní zátěže pro přístup k podpůrným opatřením na minimu by mělo zajistit, že menší podniky obdrží od zprostředkovatelů stejnou podporu jako větší podniky. Snížení další administrativní zátěže v širším měřítku, tj. nad rámec podpůrných opatření, například využitím flexibility pro nepodstatné byrokratické postupy, může malým a středním podnikům poskytnout další úlevu.

                  (23)

                  Technologický pokrok proměňoval trh práce již před propuknutím krize COVID-19, přičemž vyžadoval zvýšené investice do vzdělávání a odborné přípravy, včetně odborného vzdělávání a rekvalifikace a prohlubování a zlepšování digitálních dovedností. Krize COVID-19 tuto potřebu ještě zdůraznila, zejména v případě pracovníků zaměstnaných v odvětvích, která mohou být dlouhodoběji ovlivněna sociálním distancováním, nebo osob ohrožených nezaměstnaností. Náhlý posun směrem k intenzivněji digitalizované společnosti a domácímu vzdělávání může být problematický zejména pro zranitelné žáky a studenty, kteří ve svém domově nemají podporu a přístup k digitálním řešením, včetně studentů se zdravotním postižením. Zvláštní pozornost je třeba věnovat tomu, aby všichni žáci a studenti získali klíčové dovednosti stanovené v učebních osnovách, a aby měsíce studia, které COVID-19 narušil, nevedly k celoživotnímu znevýhodnění. Hrozí zhoršení již existujících nerovností v základních dovednostech, které souvisejí se sociálně-ekonomickým a přistěhovaleckým prostředím. Krize zdůraznila, že je důležité dále rozvíjet vzdělávací systém s cílem podpořit inteligentní a inkluzivní oživení a nastavený kurs směrem k ekologické a digitální transformaci.

                  (24)

                  Zatímco doporučení určená Německu v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (25)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Německo plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (26)

                  Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Německo mělo zajistit, aby jeho politiky byly i nadále v souladu s doporučeními pro eurozónu pro rok 2020 a byly koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (27)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Německa, kterou zveřejnila ve své zprávě o Německu pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Německu určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Německu, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (28)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

                  (29)

                  Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2020 a program stability z roku 2020. Doporučení pro jednotlivé země pro rok 2020 zohledňují potřebu řešit pandemii COVID-19 a usnadnit hospodářské oživení jako nezbytný první krok k umožnění nápravy nerovnováhy. Doporučení pro jednotlivé země pro rok 2020, která se přímo týkají makroekonomické nerovnováhy zjištěné Komisí podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011, jsou promítnuta níže do doporučení č. 2,

            DOPORUČUJE Německu v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetné střednědobé fiskální pozice a zajištění udržitelnosti dluhu a zároveň zvýšit investice. Mobilizovat odpovídající zdroje a posílit odolnost systému zdravotnictví, mimo jiné zaváděním služeb elektronického zdravotnictví.

                  2.

                  Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, aby se napomohlo hospodářskému oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na udržitelnou dopravu, čisté, účinné a integrované energetické systémy, digitální infrastrukturu a dovednosti, bydlení, vzdělávání a výzkum a inovace. Zlepšit digitální veřejné služby na všech úrovních a podpořit digitalizaci v malých a středních podnicích. Snížit regulační a administrativní zátěž podniků.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 24.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Estonska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2020 2020/C 282/06

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/33

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Estonska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Estonska z roku 2020
      (2020/C 282/06)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) taktéž zprávu mechanismu varování, ve které Estonsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Estonsku pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Estonsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o přijetí revidované fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Estonsko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč odvětvími a regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. To s sebou nese riziko, že se v Estonsku prohloubí rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Dne 30. dubna 2020 předložilo Estonsko svůj národní program reforem na rok 2020 a dne 28. dubna 2020 svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Estonsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. V rámci doporučení pro jednotlivé země, které přijala Rada dne 13. července 2018 (7), Rada Estonsku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (8) v roce 2019 nepřekročila hodnotu 4,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % hrubého domácího produktu (HDP). Celkové posouzení Komise potvrzuje v roce 2019 závažnou odchylku od doporučeného postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Vzhledem k aktivaci obecné únikové doložky však nejsou další kroky v rámci postupu při významné odchylce opodstatněné.

                  (12)

                  Ve svém programu stability z roku 2020 předpokládá estonská vláda zhoršení celkového salda ze schodku ve výši 0,3 % HDP v roce 2019 na schodek ve výši 10,1 % HDP v roce 2020. Pro rok 2021 je pak prognózován pokles schodku na 3,8 % HDP. Poměr veřejného dluhu k HDP, který se v roce 2019 snížil na 8,4 % HDP, by měl podle odhadů v programu stability z roku 2020 vzrůst v roce 2020 na 21,9 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota spojená s pandemií COVID-19.

                  (13)

                  Estonsko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného přístupu Unie přijalo včasná rozpočtová opatření ke zvýšení kapacity svého systému zdravotní péče, proti šíření pandemie a k poskytování pomoci obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 činila tato rozpočtová opatření 4,3 % HDP. Opatření zahrnují mimo jiné posílení služeb zdravotní péče, mimořádnou pomoc podnikům v obtížích, dočasné subvencování mezd a vyšší veřejné investice. Estonsko navíc oznámilo opatření, která sice nemají přímý rozpočtový dopad, avšak přispějí k poskytování likvidity podnikům. K těmto opatřením patří úvěrové záruky a úvěry podnikům ve výši 8,7 % HDP. Opatření, která Estonsko přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (14)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo estonské saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit -8,3 % HDP v roce 2020 a -3,4 % HDP v roce 2021. Poměr dluhu k HDP by měl podle odhadů v letech 2020 a 2021 zůstat pod úrovní 60 % HDP a v roce 2021 dosáhnout 22,6 % HDP. Komise v prognóze z jara 2020 předpokládá pro rok 2020 nižší schodek veřejných financí než program stability z roku 2020, protože vychází z rozdílných makroekonomických projekcí.

                  (15)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Estonsko pro rok 2020 plánuje překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (16)

                  Estonská vláda vyhlásila kvůli pandemii COVID-19 na období od 12. března 2020 do 17. května 2020 stav nouze. Cílem prvotní reakce vlády bylo zabránit dalšímu šíření viru a zajistit, aby estonské hospodářství mohlo fungovat v maximální možné míře normálním způsobem. Omezení, jejichž účelem bylo zastavit šíření pandemie, měla na hospodářství závažný dopad. Od vyhlášení stavu nouze se počet osob, které se zaregistrovaly jako nezaměstnané, zvýšil o 35 %. Největší počet nově nezaměstnaných osob byl zaznamenán v maloobchodě a zákaznických službách, v odvětví stavebnictví, cateringu, ubytování a organizace akcí. Očekává, že míra nezaměstnanosti vzroste v roce 2020 na 9,2 % a poté v roce 2021 opět klesne na 6,5 %. Dne 15. dubna 2020 schválil estonský parlament dodatkový rozpočet na rok 2020. Byla zavedena nová opatření, jejichž cílem je zachovat pracovní místa, zabránit hromadnému propouštění a zajistit likviditu podniků. Rozpočet obsahuje širokou škálu opatření, mimo jiné na podporu zdravotnictví, obcí, určité investiční programy a necílenou podporu likvidity pro podniky (například režimy záruk a odklady daní). Některá opatření jsou zvláště určena mikropodnikům a odvětví cestovního ruchu a zahrnují cílená opatření pro nejvíce postižené regiony. Byla zavedena dodatečná daňová opatření, k nimž patří dočasné snížení spotřebních daní na motorovou naftu, zemní plyn a elektřinu. Balíček opatření předpokládá dočasné pozastavení státních příspěvků do druhého pilíře důchodového systému.

                  (17)

                  Estonsko přijalo významná opatření, aby zamezilo šíření onemocnění COVID-19 a jeho dopadu na zdraví. Pandemie COVID-19 však odhalila některé strukturální nedostatky v systému zdravotní péče, které souvisejí s omezenou dostupností finančních a lidských zdrojů. Odolnost systému je oslabena nedostatkem zdravotnických pracovníků a nerovným přístupem k primární péči a dostupnosti klíčového zdravotnického materiálu. Estonsko rovněž řeší problém, jak překonat narůstající počet léčebných zákroků, jež byly kvůli stavu nouze odloženy nebo nedostupné. Navíc již před pandemií COVID-19 byla subjektivně neuspokojená potřeba zdravotní péče v Estonsku jedna z nejvyšších v Unii z důvodu dlouhých čekacích lhůt, a to jak u primární, tak u specializované péče. Tyto faktory a rovněž rizika související s životním stylem pomáhají vysvětlit špatný zdravotní stav obyvatelstva. Zlepšení dostupnosti a odolnosti systému zdravotní péče je předpokladem pro zajištění účinné reakce na šíření pandemií a pro řešení výzev spojených se zdravotním stavem obyvatel.

                  (18)

                  Zlepšení přiměřenosti sociální záchranné sítě je v Estonsku dlouhodobým problémem. I před touto poslední krizí byly sociální dávky v Estonsku vyhodnoceny jako méně účinné při snižování výskytu chudoby, než je tomu v průměru EU. Kromě toho systém dávek v nezaměstnanosti nedostatečně pokrývá osoby s nestandardními formami práce a osoby s krátkými pracovními obdobími. Negativní dopad pandemie COVID-19 na zaměstnanost a příjmy spolu s nedostatečným sociálním zajištěním by mohly zvýšit chudobu, zejména u domácností bez zaměstnané osoby. Estonsko zavedlo dočasný režim zkrácené pracovní doby, který má sloužit jako zvláštní podpora pro postižené podniky, aby zachovaly svá pracovní místa. Toto opatření je omezeno na období dvou měsíců, což možná ke zmírnění dopadu krize nebude stačit, protože obtíže mohou trvat déle a v některých hospodářských odvětvích se mohou projevit se zpožděním. Pandemie COVID-19 prohloubila problémy s poskytováním cenově dostupných a přístupných sociálních služeb, včetně služeb dlouhodobé péče, zejména pro starší osoby, osoby se zdravotním postižením a pro osoby s nízkými příjmy. K řešení těchto problémů by přispělo zachování plánu na vytvoření integrovaného poskytování sociálních a zdravotních služeb. Při koncipování strategie ukončování mimořádných opatření a procesu oživení je důležité zajistit smysluplné a včasné zapojení sociálních partnerů, a zároveň v tomto ohledu posilovat jejich kapacitu.

                  (19)

                  Krize způsobená COVID-19 se dotkla estonských podniků v mnoha odvětvích, ale malé a střední podniky byly zasaženy nejvíce. Negativní dopad na hospodářské činnosti byl způsoben nejen omezeními, ale také klesající poptávkou na vývozních trzích a narušením globálních hodnotových řetězců. Opatření na podporu likvidity přijatá vládou mají pomoci dopad zmírnit, avšak jejich rychlé a účinné provádění bude mít zásadní význam pro podporu životaschopných firem ve všech postižených odvětvích a zároveň pro zachování odolnosti bankovního sektoru. Peněžní tok malých a středních podniků by rovněž mohly zlepšit odklady daní a splátkové prázdniny. Oživení bude navíc záviset na tom, do jaké míry budou investice zacíleny. Současná krize podtrhla význam digitálních a inovativních řešení pro udržení běhu ekonomiky. Ačkoli elektronická veřejná správa již funguje dobře, další digitalizace malých a středních podniků by zvýšila jejich odolnost, pomohla urychlit oživení a zároveň by ve střednědobém horizontu přispěla k větší produktivitě. V posledních letech se hospodářství jako celek stále více digitalizuje. Ve zpracovatelském průmyslu se však využívání informačních a komunikačních technologií zatím rozšiřuje jen pozvolna. Ačkoli se celková inovační výkonnost Estonska v roce 2019 zlepšila, úroveň inovační kapacity a činnosti založené na výzkumu zůstává v podnikatelském odvětví nízká. Inovace založená na výzkumu a zavádění inovativních řešení v podnicích by mohla zlepšit konkurenční postavení země a podpořit hospodářský růst. Aby se podnikům usnadnila cesta z krize způsobené COVID-19, bude důležité zajistit dobrý přístup k financování, mimo jiné i ke kapitálovému financování pro začínající podniky.

                  (20)

                  Pro podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Jak je uvedeno zejména v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu, udržitelný hospodářský růst Estonska závisí na pokroku směrem k dekarbonizaci, a to snížením uhlíkové náročnosti v energetice, dopravě a budovách, restrukturalizací odvětví ropy z břidlic a zlepšením produktivity zdrojů, což by zahrnovalo i zavedení obchodních modelů oběhového hospodářství. Produktivita zdrojů je v Estonsku jedna z nejnižších v Unii a spotřeba energie je vyšší než průměr EU. Napomoci přechodu k dekarbonizaci, snížit negativní dopad odvětví ropy z břidlic na životní prostředí a podpořit hospodářství by mohla celková strategie pro oběhové hospodářství, která by doplňovala integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu. Jelikož je Estonsko periferní země s nízkou hustotou obyvatelstva, je pro jeho hospodářské činnosti a vývoz klíčový dobře fungující a propojený systém dopravy. Dopravní infrastruktura Estonska se potýká s určitými nedostatky v oblasti konektivity a udržitelnosti. Železniční a intermodální doprava je stále nedostatečně rozvinutá. Emise skleníkových plynů ze silniční dopravy se v posledních letech zvýšily a podíl energie z obnovitelných zdrojů v dopravě zůstává pod hranicí, kterou si Estonsko stanovilo jako cíl. Projekt Rail Baltica a projekty propojení energetických soustav patří ke klíčovým investičním prioritám Estonska, které mají zvýšit jeho bezpečnost a začlenění do vnitřního trhu. Podpora investičních projektů, jež zohledňují otázky životního prostředí a klimatu, má zásadní význam pro udržitelné hospodářské oživení a pro snížení regionálních rozdílů. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Estonsku mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Estonsku z roku 2020. To by Estonsku umožnilo tento fond optimálně využít.

                  (21)

                  Estonský bankovní sektor je celkově zdravý, ale přetrvávají rizika praní peněz. Ačkoli byla přijata opatření, jež mají expozici omezit snížením vkladů od nerezidentů, vnitrostátní posouzení rizik nezahrnuje jiné produkty, jež by mohly představovat riziko, například služby úschovy pro nerezidenty. Aktualizace vnitrostátního posouzení rizik by zajistila přiměřené odhalování rizik a umožnila, aby byla provedena nezbytná zmírňující opatření. Ačkoli byly v rámci finančního dohledu podniknuty kroky proti bankám a platebním institucím, které pravidla nedodržují, existuje prostor pro další zvýšení účinnosti dohledu a vymáhání. Zejména dosud nebyl přijat soubor legislativních aktů, jenž má posílit preventivní rámec a konfiskaci a zvýšit správní sankce. Vyšetřování případů praní peněz probíhá pomalu. Kapacita estonského orgánu finančního dohledu nebyla ještě dostatečně posílena a přístup k dohledu založený na posouzení rizik není dosud plně prováděn, zvláště pokud jde o tematické kontroly na místě. Výměna informací mezi finanční zpravodajskou jednotkou a orgány prosazování práva není dostatečně proaktivní.

                  (22)

                  Zatímco doporučení určená Estonsku v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie COVID-19 a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (23)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Estonsko plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (24)

                  Pro rychlé zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je zásadně důležitá úzká koordinace mezi ekonomikami v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Estonsko mělo zajistit, aby jeho politiky zůstaly v souladu s doporučeními pro eurozónu pro rok 2020 a byly i nadále koordinovány s politikami ostatních členských států, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (25)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Estonska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Estonsku pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Estonsku určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (26)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (9) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Estonsku v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a zajištění udržitelnosti dluhu a současně zvýšit investice. Zlepšit dostupnost a odolnost systému zdravotní péče, mimo jiné řešením nedostatku zdravotnických pracovníků, posílením primární zdravotní péče a zajištění dodávek kritického zdravotnického materiálu.

                  2.

                  Posílit přiměřenost sociální záchranné sítě, mimo jiné rozšířením rozsahu dávek v nezaměstnanosti.

                  3.

                  K podpoře hospodářského oživení předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na digitalizaci podniků, výzkum a inovace, čistou a účinnou výrobu a využívání energie, účinné využívání zdrojů a udržitelnou dopravu, a přispět tak k postupné dekarbonizaci ekonomiky. Podpořit inovační kapacitu malých a středních podniků a zajistit dostatečný přístup k financování.

                  4.

                  Zvýšit úsilí o zajištění efektivního prosazování rámce pro boj proti praní peněz a dohledu nad tímto rámcem.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 30.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Úř. věst. C 320, 10.9.2018, s. 24.

         (8)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (9)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 20. července 2020 k národnímu programu reforem Irska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2020 2020/C 282/07

text:
               26.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/39

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 20. července 2020
      k národnímu programu reforem Irska na rok 2020 a stanovisko Rady k programu stability Irska z roku 2020
      (2020/C 282/07)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 17. prosince 2019 přijala Komise roční strategii pro udržitelný růst, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2020. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Dne 17. prosince 2019 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Irsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny.

                  (2)

                  Dne 26. února 2020 byla zveřejněna zpráva o Irsku pro rok 2020. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Irsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 9. července 2019 (3) (dále jen „doporučení z roku 2019“), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 26. února 2020. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Irsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Nerovnováhy se týkají zejména významných objemů veřejného dluhu, soukromého dluhu a čistých vnějších závazků.

                  (3)

                  Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila šíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí, jakož i podnikání firem. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na úrovni členských států i na úrovni Unie.

                  (4)

                  Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

                  (5)

                  Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Obecná úniková doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (4) usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení ze dne 20. března 2020 dospěla k závěru, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku pandemie COVID-19 jsou splněny podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky, a vyzvala Radu k potvrzení tohoto závěru. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Shodli se na tom, že závažný hospodářský útlum vyžaduje ráznou, ambiciózní a koordinovanou reakci. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

                  (6)

                  Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie COVID-19 omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky pandemie prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout ponaučení z krize.

                  (7)

                  Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou vnitřní trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, měla by být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování vnitřního trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví. Mezi klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti patří lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení.

                  (8)

                  Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a (EU) 2020/558 (6) tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100 % míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Irsko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo nejvíce zasaženým jednotlivcům a odvětvím.

                  (9)

                  Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie COVID-19 se projeví nerovnoměrně napříč regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. To s sebou nese zásadní riziko, že se v Irsku prohloubí regionální rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

                  (10)

                  Dne 21. dubna 2020 předložilo Irsko svůj národní program reforem na rok 2020 a dne 30. dubna 2020 svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (11)

                  Na Irsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení.

                  (12)

                  V programu stability z roku 2020 vláda předpokládá, že celkové saldo se zhorší z přebytku ve výši 0,4 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 na schodek ve výši 7,4 % HDP v roce 2020. Pro rok 2021 je pak prognózován pokles schodku na 4,1 % HDP. Poměr veřejného dluhu k HDP se podle programu stability z roku 2020 poté, co se v roce 2019 snížil na 58,8 % HDP, v roce 2020 zvýší na 69,1 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota z důvodu pandemie COVID-19.

                  (13)

                  Irsko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného unijního přístupu přijalo včasná rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 činila tato rozpočtová opatření zhruba 2,0 % HDP. Opatření zahrnují opatření na podporu zaměstnanosti a podporu v nezaměstnanosti ve dvanáctitýdenním období (přibližně 1,4 % HDP) a dodatečné výdaje na zvýšení kapacity a dostupnosti systému zdravotní péče (přibližně 0,6 % HDP). Irsko navíc oznámilo opatření, která sice nemají dopad na rozpočet, avšak přispějí k poskytování podpory likvidity podnikům, kterou program stability z roku 2020 odhaduje na 0,3 % HDP. Tato opatření zahrnují úvěrové záruky a různé režimy úvěrů, pozastavení úroků a sankcí za některé opožděné platby ze strany zaměstnavatelů, pozastavení vymáhání dluhů a přerušení plateb u podnikatelských úvěrů v délce až tří měsíců. Dne 2. května 2020 oznámila vláda nový balíček opatření v oblasti dluhové a kapitálové podpory pro podniky ve výši přibližně 2 % HDP. Tato opatření nebyla začleněna do programu stability z roku 2020 ani do prognózy Komise. Opatření, která Irsko přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise ze dne 13. března 2020. Plné provedení těchto krizových opatření a podpůrných rozpočtových opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

                  (14)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 by mělo irské saldo veřejných financí, za předpokladu, že nedojde ke změně politik, činit -5,6 % HDP v roce 2020 a -2,9 % HDP v roce 2021. Míra veřejného zadlužení by měla dosáhnout 66,4 % HDP v roce 2020 a 66,7 % HDP v roce 2021.

                  (15)

                  Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, jelikož Irsko pro rok 2020 plánuje překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy Komise vyplývá, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nebylo naplněno.

                  (16)

                  Pandemie skupiny COVID-19 postihla Irsko v první polovině roku 2020 výrazně a vystavila systém zdravotní péče mimořádnému tlaku. Irsko zavedlo naléhavá opatření k posílení systému zdravotní péče, jakož i omezující opatření k tlumení pandemie, která v určitých odvětvích výrazně omezila hospodářskou činnost. Kromě toho vláda zavedla širokou škálu hospodářských opatření s cílem co nejvíce důsledky krize COVID-19 zmírnit. Patří mezi ně systémy subvencování mezd k ochraně pracovních míst, sociální dávky, dočasné zákazy zvyšování nájmů a vystěhovávání, jakož i opatření v oblasti likvidity a úvěrové podpory pro podniky. Ačkoli cílem těchto opatření je zmírnit hospodářský otřes pandemie, zůstává riziko významného výpadku produkce, bankrotů a insolvencí a zvýšení nezaměstnanosti a počtu osob ohrožených chudobou i nadále vysoké.

                  (17)

                  Před pandemií COVID-19 již nemocnice pracovaly téměř se zcela vytíženou kapacitou, přičemž míra obsazenosti lůžek akutní péče patřila k nejvyšším v zemích OECD. Důvodem byla zejména absence všeobecného přístupu k primární péči a značná závislost na nemocniční péči. Problémy související s náborem a udržením pracovníků vedly v některých regionech a nemocnicích k nedostatku zdravotních ošetřovatelů a sester. Dlouhodobá domácí péče byla nedostatečná a postrádá zákonem stanovené zakotvení, přičemž politici pobízeli k využívání ústavní péče. Pandemie COVID-19 vyvinula na systém zdravotní péče nebývalý tlak. Byla zavedena včasná mimořádná opatření s cílem zvýšit kapacitu nemocnic a poskytnout dočasnou všeobecnou zdravotní péči. Ve střednědobém horizontu však Irsko stále potřebuje řešit strukturální omezenou účinnost, flexibilitu, odolnost a dostupnost svého systému zdravotní péče. Ambiciózní reforma Sláintecare má za cíl dosáhnout všeobecně dostupný a udržitelný systém zdravotní péče. Je však třeba zlepšit plány jejího provádění, pokud jde o milníky, a vysvětlit pokrok v přístupu k veřejné primární zdravotní péči během období provádění, dokud nebude dosaženo univerzálního pokrytí. K včasnému zavedení univerzálního pokrytí může přispět vymezení jasných milníků a lhůt a pevný rámec pro sledování. Zavedení reforem dlouhodobé péče, včetně nových způsobů práce v komunitách prostřednictvím podpory domácí péče a reorganizace pečovatelských zdrojů, by mohlo vyžadovat vyhodnocení stávajících zařízení, prognózy budoucího růstu poptávky a odpovídající analýzu nedostatků, po níž by následoval plán realizace.

                  (18)

                  Podle prognózy Komise z jara 2020 se očekává, že nezaměstnanost v roce 2020 vzroste na 7,4 % a v roce 2021 se mírně sníží na 7 %. Vláda v reakci na pandemii výrazně využila politiku na podporu příjmů a zaměstnanosti, zejména režimy zkrácené pracovní doby, které by měly být i nadále rychle zaváděny. Tyto režimy je třeba přezkoumat a v případě potřeby by měly být rozšířeny na podporu zachování zaměstnanosti nebo zachování příjmů. Poměrně vysoký počet lidí žijících v domácnostech s nízkou intenzitou práce vyžaduje další úsilí o podporu individualizovaných aktivačních strategií. Problémy, s nimiž se Irsko potýká, pokud jde o chudobu a kvalitu a podporu zaměstnanosti, a to i pro osoby se zdravotním postižením, přetrvávají a pandemie je pravděpodobně ještě zhorší. Ve stávající situaci je žádoucí ve spolupráci se sociálními partnery i nadále zvyšovat dovednosti a pokračovat v rekvalifikaci s cílem reagovat na měnící se potřeby trhu práce a připravit pracovní sílu na transformaci v souvislosti se změnou klimatu, transformaci energetiky a oběhové hospodářství. V odvětví bydlení byl zjištěn nedostatek kvalifikovaných pracovníků, ale během transformace se předpokládají další problémy. V souvislosti s pandemií COVID-19 je nezbytné zajistit, aby digitalizace vzdělávání a práce nezvyšovala sociální nerovnost.

                  (19)

                  Vláda provedla různá opatření na podporu nabídky bydlení, která přispěla ke zvýšení ročního počtu nájemních smluv o téměř 57 % během dvouletého období ukončeného v září 2019. V kombinaci s účinnými makroobezřetnostními nástroji se zdá, že to pomohlo omezit inflaci cen nemovitostí. Nabídka bydlení však stále zaostává za poptávkou. Dostupnost bydlení je problémem mnoha domácností a inflace v odvětví pronájmu je trvale vysoká. Lepší infrastruktura ve spojení s územním plánováním by mohla být pro zlepšení nabídky bydlení rozhodujícím faktorem. Kromě toho by řešení správních nedostatků v oblasti výběru volných míst mohlo v konečném důsledku přispět ke zlepšení cenové dostupnosti bydlení ve střednědobém horizontu. Pokud jde o podporu inkluze včetně nejzranitelnějších osob, významnou výzvou zůstává nedostatek nabídky v oblasti sociálního bydlení. Nedávná politická opatření urychlila poskytování sociálního bydlení, ale v červnu 2019 bylo v Irsku stále 68 700 domácností na pořadnících sociálního bydlení. Je třeba vyvinout další úsilí k pokrytí potřeb zbývajících domácností na stávajícím pořadníku a potenciálních nových žadatelů. Z přibližně 10 000 osob bez domova registrovaných v Irsku je 3 500 dětí. To vyvolává obavy ohledně možného rizika prohlubování nerovností, zakořeněné chudoby a sociálního vyloučení. Rodiče samoživitelé s dětmi patří mezi skupiny, které jsou bezdomovectvím nejvíce postiženy. Přetrvávají značné regionální a městské rozdíly, přičemž 69 % všech dospělých osob bez domova je soustředěno v aglomeraci Dublinu.

                  (20)

                  Vnitrostátní bankovní systém je pro irské podniky důležitým zdrojem likvidity. Včasný přístup k úvěrům může být obtížný pro malé a střední podniky, jakož i pro podniky bez zajištění nebo pro podniky, které nemají vztah s věřitelem. Irské orgány a banky zavedly ke zmírnění finančních potíží podniků a domácností řadu opatření. Je důležité, aby tato opatření poskytovala potřebnou likviditu a podporovala udržitelná řešení restrukturalizace vypůjčovatelů, jejichž finanční potíže jsou spojeny výhradně s pandemií, a u nichž se proto očekává po přechodném období obnovení životaschopnosti. Pouze takový vyvážený přístup může pomoci podnikům a domácnostem překonat přechodné problémy, aniž by se narušila ziskovost (již tak slabá) a vznikající pokrok, který Irsko učinilo v posledních letech při zlepšování finanční stability svého bankovního sektoru. Při koncipování a provádění uvedených opatření je třeba zohlednit odolnost bankovního sektoru.

                  (21)

                  Pro podporu hospodářského oživení bude důležité předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, mimo jiné relevantními reformami. Opětovné oživení hospodářství vyžaduje, aby Irsko pokročilo v plnění ambiciózních investic v oblasti životního prostředí, klimatu, energetiky a infrastruktury. Irsko dosud zaostává v řešení dekarbonizace. Emise skleníkových plynů v dopravě a budovách jsou vysoké a stále rostou. Irsko bude zaostávat za cíli v oblasti energetické účinnosti k roku 2020 a za cíli v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Irsko je závislé na dovozu energie a patří k členským státům s nejvyššími cenami za elektřinu, což by mohlo mít negativní dopad na životní prostředí i na konkurenceschopnost podniků. Transformace Irska na klimaticky neutrální ekonomiku bude vyžadovat značné soukromé a veřejné investice mimo jiné do oblastí obnovitelné energie, energetické infrastruktury, energetické účinnosti a udržitelné dopravy, a to po delšího dobu. Akční plán v oblasti klimatu představuje důvěryhodnou iniciativu, jejímž cílem je zvrátit vývoj emisí. Aby se ambice v této oblasti přeměnily na konkrétní výsledky, bude třeba dosáhnout účinného a trvalého provádění politik a opatření. Programování Fondu pro spravedlivou transformaci na období 2021–2027, které je předmětem návrhu Komise, by Irsku mohlo pomoci řešit některé z problémů, jež s sebou nese přechod ke klimaticky neutrální ekonomice, zejména v oblastech, které jsou zmiňovány v příloze D zprávy o Irsku z roku 2020. To by Irsku umožnilo co nejlépe tohoto fondu využít.

                  (22)

                  Úsilí Irska snížit rozdíly v produktivitě mezi svými zahraničními a vnitrostátními sektory je i nadále pomalé. Je vítána přímá podpora spolupráce mezi podniky a veřejnými výzkumnými středisky prostřednictvím inovačního fondu pro přelomové technologie (Disruptive Technologies Innovation Fund), například ve formě projektů spolupráce mezi průmyslem – včetně malých a středních podniků – a výzkumnými subjekty. Ačkoli Irsko poskytuje podnikům poměrně vysokou míru veřejné podpory, tato podpora je prováděna především prostřednictvím systému daňových úlev pro výzkum a vývoj. Nedávné změny v rozpočtu na rok 2020 sice zvyšují atraktivitu daňové úlevy pro malé a střední podniky, tento systém však spíše zvýhodňuje větší nadnárodní společnosti. Program pro budoucí pracovní místa v Irsku identifikuje klíčová opatření, která by mohla pomoci řešit nedostatky tuzemského hospodářství, konkrétně iniciativy na posílení produktivity tuzemských podniků, zejména malých a středních podniků. Je důležité, aby tato opatření byla účinně prováděna. Krize rovněž zdůraznila potřeby malých a středních podniků v oblasti digitalizace, zejména pokud jde o řešení práce na dálku, odbornou přípravu pracovníků a kybernetickou bezpečnost. Pro zvýšení produktivity malých a středních podniků a podporu podnikání má zásadní význam digitální infrastruktura. Superrychlé širokopásmové připojení je k dispozici pouze v 5 % venkovských oblastí, což je hluboko pod průměrem Unie 29 %, a Irsko je jedním z členských států s nejdražším pevným širokopásmovým připojením. Vzhledem k tomu, že v rámci vnitrostátního plánu pro širokopásmové sítě byla podepsána smlouva o rozsáhlých veřejných investicích s cílem řešit nedostatky v infrastruktuře, je důležité pečlivě sledovat zavádění veřejně podporované superrychlé širokopásmové sítě, zejména ve venkovských oblastech, a zajistit její včasné zavedení.

                  (23)

                  Jak je konstatováno v doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (2020), pro zlepšení účinnosti a spravedlnosti daňových systémů je klíčový boj proti agresivnímu daňovému plánování. Dopady strategií agresivního daňového plánování daňových poplatník na jiné členské státy vyžadují koordinovanou činnost vnitrostátních politik s cílem doplnit právní předpisy Unie. Irsko učinilo kroky k řešení praktik agresivního daňového plánování provedením dohodnutých mezinárodních a evropských iniciativ a přijetím dalších opatření na vnitrostátní úrovni. Vysoká úroveň licenčních poplatků a výplat dividend vyjádřená jako procento HDP nicméně naznačuje, že irská daňová pravidla jsou využívána společnostmi, které provádějí agresivní daňové plánování, a bude třeba posoudit účinnost vnitrostátních opatření. Rozšířením daňového základu by se příjmy staly odolnějšími vůči hospodářským výkyvům a typickým otřesům a posílilo by se fungování automatických stabilizátorů. Vysoká koncentrace daní z příjmů právnických osob, kdy prvních deset podniků představuje 45 % daní z příjmů právnických osob, jejich volatilita a potenciálně přechodná povaha, spolu s jejich rostoucím podílem na celkových výnosech z daní (rekordně 18,7 % v roce 2018) zdůrazňují rizika v případě, že se financování stálých běžných výdajů bude nadměrně spoléhat na tyto příjmy.

                  (24)

                  Navzdory úsilí o posílení svého rámce pro boj proti praní peněz Irsko stále čelí rizikům v důsledku svého mezinárodně orientovaného hospodářství, které zahrnuje značný příliv přímých zahraničních investic, jakož i rizikům v důsledku existence složitých právních struktur se zahraničními sponzory. Vnitrostátní posuzování rizik bylo přezkoumáno, aby lépe odráželo skutečnou rizikovou expozici odborníků, kteří jsou zapojeni do poskytování služeb společnostem a svěřenským fondům. Nedostatečné pochopení rizikové expozice těmito odborníky vede k malému počtu oznámení podezřelých transakcí. Intenzita dohledu k nápravě těchto problémů nepostačuje a nespočívá na přístupu založeném na posouzení rizik, což brání účinnosti rámce pro boj proti praní peněz. Pro společnosti byl zřízen vnitrostátní registr skutečných majitelů, jehož cílem je omezit utajování majitelů a identifikovat skutečné majitele. Kvalitu poskytovaných informací a účinnost rejstříku je třeba průběžně sledovat.

                  (25)

                  Zatímco doporučení určená Irsku v tomto doporučení (dále jen „doporučení z roku 2020“) se zaměřují na řešení socioekonomických dopadů pandemie a na usnadnění hospodářského oživení, doporučení z roku 2019 se rovněž zabývala reformami, které jsou nezbytné pro řešení střednědobých a dlouhodobých strukturálních problémů. Doporučení z roku 2019 jsou stále relevantní a během příštího ročního cyklu evropského semestru budou dále sledována. To platí i pro doporučení z roku 2019 týkající se investičních hospodářských politik. Veškerá doporučení z roku 2019 by měla být zohledněna při strategickém programování fondů politiky soudržnosti v období po roce 2020, mimo jiné i při přijímají zmírňujících opatření a strategií pro ukončování mimořádných opatření ve spojitosti s aktuální krizí.

                  (26)

                  Evropský semestr poskytuje rámec pro průběžné koordinování hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v Unii, které může přispět k udržitelné ekonomice. Členské státy ve svých národních programech reforem na rok 2020 bilancují pokrok, kterého bylo dosaženo při plnění cílů udržitelného rozvoje OSN. Zajistí-li Irsko plné provedení doporučení z roku 2020, přispěje tak k pokroku v plnění cílů udržitelného rozvoje a ke společnému úsilí o konkurenceschopnou udržitelnost v Unii.

                  (27)

                  Klíčem k dosažení rychlého zotavení z hospodářského dopadu pandemie COVID-19 je úzká koordinace ekonomik v hospodářské a měnové unii. Jako členský stát, jehož měnou je euro, by Irsko mělo zajistit, aby jeho politiky byly i nadále v souladu s doporučeními pro eurozónu z roku 2020 a koordinovány s doporučeními pro ostatní členské státy, jejichž měnou je euro, přičemž by měly být zohledněny politické pokyny Euroskupiny.

                  (28)

                  V kontextu evropského semestru 2020 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Irska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Irsku pro rok 2020. Posoudila také program stability z roku 2020, národní program reforem na rok 2020 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Irsku určena v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Irsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (29)

                  Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2020 a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

                  (30)

                  Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2020 a program stability z roku 2020. Doporučení pro jednotlivé země z roku 2020 zohledňují potřebu řešit pandemii COVID-19 a usnadnit hospodářské oživení jako první nezbytný krok k umožnění nápravy nerovnováh. Doporučení pro jednotlivé země z roku 2020, která se přímo týkají makroekonomických nerovnováh identifikovaných Komisí podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011, jsou promítnuta do doporučení č. 1, 2 a 4,

            DOPORUČUJE Irsku v letech 2020 a 2021:

                  1.

                  V souladu s obecnou únikovou doložkou Paktu o stabilitě a růstu přijmout veškerá nutná opatření k účinnému řešení pandemie COVID-19, k udržení ekonomiky a k podpoře následného oživení. Pokud to hospodářské podmínky dovolí, provádět fiskální politiku zaměřenou na dosažení obezřetné střednědobé fiskální situace a zajištění udržitelnosti dluhu a zároveň zvýšit investice. Zlepšit dostupnost systému zdravotní péče a posílit jeho odolnost, včetně reakce na potřeby zdravotnických pracovníků a zajištění všeobecného pokrytí primární péče.

                  2.

                  Podporovat zaměstnanost prostřednictvím rozvoje dovedností. Řešit riziko digitální propasti, a to i v oblasti vzdělávání. Zvýšit poskytování sociálního a cenově dostupného bydlení.

                  3.

                  Nadále poskytovat podporu firmám, zejména malým a středním podnikům, zvláště prostřednictvím opatření zajišťujících jejich likviditu. Předsunout veřejné investiční projekty ve vyšší fázi připravenosti a podpořit soukromé investice, aby se napomohlo hospodářskému oživení. Zaměřit investice na ekologickou a digitální transformaci, zejména na čistou a účinnou výrobu a využívání energie, udržitelnou veřejnou dopravu, zásobování vodou a její čištění, výzkum a inovace a digitální infrastrukturu.

                  4.

                  Rozšířit daňovou základnu. Posílit opatření zaměřená na řešení prvků daňového systému, které usnadňují agresivní daňové plánování, včetně plateb vyplácených do zahraničí. Zajistit účinný dohled nad rámcem pro boj proti praní peněz a jeho prosazování, pokud jde o odborníky poskytující svěřenské služby a služby pro obchodní společnosti.

         V Bruselu dne 20. července 2020.

               Za Radu

               předsedkyně

            J. KLOECKNER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Úř. věst. C 301, 5.9.2019, s. 35.

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.