title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/77

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska z roku 2014
   2014/C 247/15
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím‐.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Maďarska na období 2013‐2016.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Maďarsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu Maďarska, který provedla podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Maďarsko stále potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která si zasluhuje sledování a vyžaduje rozhodná politická opatření. Zejména probíhající korekce vysoce záporné čisté pozice vůči zahraničí, vysoká míra veřejného a soukromého zadlužení v kontextu nestabilního finančního odvětví a zhoršující se výkonnosti vývozu vyžadují i nadále zvýšenou pozornost, aby se snížilo vysoké riziko nepříznivých účinků na fungování ekonomiky.

               (8)

               Dne 30. dubna 2014 předložilo Maďarsko svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj konvergenční program z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v konvergenčním programu z roku 2014 je snížit celkový schodek na konci programového období z 2,9 % HDP v roce 2014 na 1,9 %. Toho má být dosaženo konsolidací, která bude mít těžiště zejména na konci programového období, a cílové schodky byly oproti předchozímu konvergenčnímu programu výrazně zvýšeny. Konvergenční program potvrzuje střednědobý cíl ve výši ‐ 1,7 % HDP, což odráží cíle Paktu o stabilitě a růstu. Na základě nově vypočteného strukturálního salda se však neočekává, že střednědobého cíle bude do konce programového období dosaženo. Očekává se, že se (nově vypočtené) strukturální saldo v roce 2014 zhorší o 1,5 procentního bodu, čímž se značně odchýlí od střednědobého cíle, a že se stabilizuje v roce 2015, což znamená rozdíl ve výši 0,5 % HDP oproti požadovanému zlepšení směrem ke střednědobému cíli. Výdajové kritérium vykazuje v roce 2014 i 2015 značnou odchylku. Očekává se, že (nově vypočtené) strukturální saldo se v roce 2016 a 2017 dále zhorší. Celkově se v roce 2014 očekává značné odchýlení od postupu korekce směrem ke střednědobému cíli. Konvergenční program předpokládá postupný, avšak trvalý pokles veřejného dluhu ze 79 % HDP v roce 2013 na 75 % HDP v roce 2017. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce konvergenčního programu, je pro období 2014‐2016 v podstatě realistický, přičemž se očekává, že HDP poroste v roce 2014 o 2,3 % a v roce 2015 o 2,5 % ve srovnání s jarní prognózou útvarů Komise, která předpokládala v roce 2014 růst o 2,3 % a v roce 2015 o 2,1 %. Pro rok 2007 je konvergenční program však příliš optimistický.
               Rizika týkající se plnění rozpočtových cílů jsou v roce 2014 v podstatě vyrovnaná, avšak existují rostoucí rizika, že by schodek mohl být od roku 2015 vyšší, než bylo plánováno. Zvláštní rizika pocházejí ze skutečnosti, že se předpokládá, že plánovaného snížení podílu výdajů bude dosaženo obecným nominálním zmrazením prostředků nebo omezením růstu pod míru inflace pro většinu z položek diskrečních výdajů. Útvary Komise v prognóze z jara 2014 předpokládají pro roky 2014 a 2015 celkový schodek ve stejné výši jako jsou cíle konvergenčního programu. V předpokládaném strukturálním schodku ve výši 2,2 % HDP v roce 2014 a 2,3 % v roce 2015 prognóza Komise potvrzuje riziko, že by od roku 2014 mohlo dojít k významné odchylce od střednědobého cíle. Prognóza Komise dále upozorňuje na nedodržení referenční hodnoty pro snížení dluhu v letech 2014 a 2015. V roce 2014 dosahuje předpokládané zhoršení strukturálního salda (‐ 1,4 % HDP) vyšší hodnoty, než jaká je možná pro dodržení pravidla týkajícího se zadlužení (‐ 0,5 % HDP). Na základě hodnocení konvergenčního programu a prognózy Komise podle nařízení (ES) č. 1466/97 dospěla Rada k závěru, že je nutná další strukturální konsolidace s ohledem na rizika značného odchýlení se od střednědobého cíle, jakož i nedodržení pravidla týkajícího se zadlužení od roku 2014.

               (10)

               Střednědobý rozpočtový rámec byl posílen rozšířením časového horizontu pro plánování nad rámec současného rozpočtového roku. Dosud však není zajištěna jeho účinnost a závaznost. Byla zavedena nová numerická fiskální pravidla, avšak nebyly opraveny jejich koncepční nedostatky spojené zejména s neexistencí systematického následného sledování, neexistencí maximálních přípustných úrovní odchylek a řádného opravného mechanismu. Úzký seznam povinných úkolů Fiskální rady a její analytické kapacity dosud neodpovídají jejímu právu veta ve vztahu k rozpočtu. Další posílení střednědobého rozpočtového rámce a rozšíření obligatorní působnosti Fiskální rady by pomohlo zvýšit důvěryhodnost, transparentnost a účinnost celkového fiskálního rámce.

               (11)

               Ačkoli je k dispozici režim financování růstu pro malé a střední podniky subvencovaný centrální bankou, běžné poskytování úvěrů ekonomice nebylo udržitelným způsobem obnoveno. Regulační zátěž ve finančním sektoru byla dále zvýšena, čímž se omezila kapacita pro akumulaci kapitálu. Opatření, jako je například zvýšení daně z finančních transakcí, přispěla k nárůstu používání hotovosti v ekonomice. Portfolio domácností se dále zhoršilo a vysoký podíl nesplácených úvěrů představuje nyní pro finanční sektor jeden z největších problémů. Pročištění portfolia brání malá efektivita likvidačního řízení. Nebyla přijata žádná nová zásadní opatření na odstranění špatných aktiv z rozvah bank. Kombinace značné regulační zátěže a vysokého podílu nesplácených úvěrů vedla k omezení dostupných úvěrů. Vláda opakovaně oznámila svůj záměr zavést nový režim úlev zaměřený na pomoc osobám s úvěry denominovanými v cizí měně; tyto úlevy nebyly ve většině případů zaměřeny na ty z nich, kteří se nacházejí v obtížné situaci, a mají negativní dopad na platební morálku domácností, které očekávají další pomoc vlády. Finanční regulace a dohled byly posíleny začleněním orgánu finančního dohledu do struktury centrální banky a centrální bance byla svěřena odpovědnost za makroobezřetnostní dohled. Byly zahájeny přípravné činnosti ke zřízení režimu řešení problémů bank.

               (12)

               Ačkoli se četnost daňových změn oproti předchozímu roku snížila, v zajištění vyváženějšího systému zdanění obchodních společností nebylo dosaženo žádného podstatného pokroku. Některé stávající odvětvové daně byly dokonce zvýšeny. Uplatňování různých daňových sazeb v jednotlivých odvětvích představuje překážku pro efektivní alokaci zdrojů, a má tak negativní dopad na růst. Aby zdanění více podporovalo zaměstnanost, rozšířilo Maďarsko způsobilost pro slevu na dani z příjmů fyzických osob pro rodiny, což může pomoci zaměstnaným osobám. Daňové zatížení svobodných osob s nízkými příjmy je jedno z nejvyšších v Unii. Navzdory určitému rozšíření jejich působnosti na matky se třemi a více dětmi zůstávají kritéria způsobilosti v zákoně o ochraně pracovních míst v podstatě nezměněna, ačkoli výrazný počet pracovníků s nízkými příjmy nespadá do působnosti opatření. Bude důležité posoudit dopad a nákladovou efektivnost opatření a v případě potřeby jej upravit tak, aby se zvýšily jeho možnosti pomoci lidem nalézt zaměstnání. Určitého pokroku bylo dosaženo v přesunu zdanění práce směrem k ekologickým daním, avšak jsou nutná další opatření. Po opakovaných odkladech v minulosti je postupně zaváděno on-line propojení registračních pokladen s daňovými orgány. Maďarsko však stále trpí vysokou úrovní nedodržování daňových předpisů s přetrvávající vysokou úrovní nehlášené práce a nedodržováním předpisů v oblasti DPH. Měla by být posílena kontrolní opatření, a to zejména s ohledem na zlepšení účinnosti boje proti podvodům s DPH.

               (13)

               Míra nezaměstnanosti mladých lidí se v roce 2013 snížila, avšak počet mladých lidí, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo profesní přípravy, vzrostl. Prostřednictvím účinné koordinace úřadů veřejné služby zaměstnanosti se vzdělávacími institucemi a místními zúčastněnými stranami by bylo možné zapojit větší počet mladých lidí. Bylo zahájeno budování kapacit ve veřejné službě zaměstnanosti, včetně přípravy systému profilování klientů, přičemž by měla být posouzena opatření aktivní politiky na trhu práce ve prospěch otevřeného trhu práce s cílem zhodnotit jejich efektivitu a účinnost a v případě potřeby by měla být upravena tak, aby se zlepšil přístup znevýhodněných osob na trh práce. Aktivační prvek u různých opatření týkajících se trhu práce a u sociálních opatření (program veřejných prací, dávky v nezaměstnanosti a sociální pomoc) musí být posílen. Na program veřejných prací je vynakládáno velké množství rozpočtových prostředků určených na podporu zaměstnanosti, avšak v roce 2013 bylo po ukončení programu schopno vrátit se na otevřený trh práce méně než 11,54 % účastníků programu. To vede k otázce, zda by program neměl být upraven, například vytvořením silnějších vazeb k aktivaci, odbornému vzdělávání a podpoře při hledání zaměstnání, tak aby byl zajištěn trvalejší dopad na zaměstnanost. Účast žen na trhu práce byla podpořena zvýšenou flexibilitou v systému placené rodičovské dovolené a poskytnutím kapacit zařízení pro péči o děti, avšak je nutné další úsilí, neboť úroveň zaměstnanosti žen zůstává pod 60 %. Doba způsobilosti pro dávky v nezaměstnanosti je kratší, než je průměrná doba potřebná k tomu, aby si osoba hledající zaměstnání našla práci. Počet lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením v Maďarsku neustále roste a v současné době se týká téměř třetiny celkové populace. Chudoba dále nepřiměřeně postihuje znevýhodněné skupiny, zejména děti a Romy. Je zavedena národní strategie sociálního začleňování, opatření politiky ve většině oblastí však systematicky nepodporují cíle definované v této strategii. K účinnému snížení chudoby jsou nutná integrovaná a efektivní politická opatření.

               (14)

               Podnikatelské prostředí v Maďarsku se vyznačuje častými změnami regulačního rámce a v rostoucí řadě odvětví omezenou konkurencí. V odvětví služeb byly zavedeny nové překážky a stávající nebyly odstraněny (např. lékárny, nakládání s odpady, mobilní platby, maloobchodní prodej tabáku a učebnic). Investice se silně snížily zejména v odvětvích, na která byly v minulých letech uvaleny daňové přirážky. Mezi roky 2010 a 2013 klesly nominální investice v odvětví energetiky o 44 %, ve finančním odvětví o 28 % a v odvětví komunikací o 18 %, zatímco celkově investice vzrostly o 3,4 %. Určitého pokroku bylo dosaženo ve zvýšení hospodářské soutěže při zadávání veřejných zakázek, avšak je nutné další úsilí. Například větší využívání elektronického zadávání zakázek by mohlo vést ke značným úsporám nákladů, zlepšit transparentnost veřejných zakázek a posílit hospodářskou soutěž. Byla přijata opatření pro zavedení strategií zaměřených na bezúhonnost a podporu lepších norem transparentnosti ve veřejné správě, avšak pro účinný boj s korupcí je nutné další úsilí.

               (15)

               Počet osob předčasně ukončujících školní docházku roste a přijetí strategie zaměřené na prevenci předčasného ukončení školní docházky bylo opakovaně odloženo. Je nutné vyvinout další úsilí a vybavit žáky základními dovednostmi, kompetencemi a kvalifikacemi, které odpovídají potřebám trhu práce. Rovný přístup k všeobecnému kvalitnímu vzdělávání zůstává pro znevýhodněné děti, zejména Romy, stále velkým problémem. V zájmu usnadnění stále obtížného přechodu ze vzdělávacího systému na trh práce byl přijat nový zákon o odborném vzdělávání, který mimo jiné zavádí nový „duální model“ a jehož účinky musí být podrobně sledovány.

               (16)

               V letech 2013 a 2014 Maďarsko pokračovalo ve snižování cen elektřiny a plynu pro koncové zákazníky. Tato snížení cen měla spolu s dalším daňovým zatížením energetických společností negativní dopad na možnosti poskytovatelů energií pokrýt náklady, investice v odvětví energetiky a údržbu sítě. V současné době je energetická intenzita domácností jednou z nejvyšších v Unii a energetická účinnost by mohla být zlepšena zejména v odvětví bydlení. Chybějící nezávislost energetického regulačního orgánu při stanovování podmínek pro přístup k síti a tarifů dosud vzbuzuje obavy. Byla přijata některá opatření na zefektivnění organizace společností veřejné dopravy, nicméně udržitelnost by mohla být dále zvýšena snížením provozních nákladů a změnou tarifního systému.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Maďarska. Posoudila národní program reforem i konvergenční program. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Maďarsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je nutné posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 7.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení Rada projednala konvergenční program, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (19)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto hodnocení přezkoumala Rada národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1, 2, 3 a 5,

         DOPORUČUJE Maďarsku v období 2014‐2015:

               1.

               Posílit rozpočtová opatření pro rok 2014 vzhledem ke vznikajícímu rozdílu oproti požadavkům Paktu o stabilitě a růstu, zejména pravidla snižování dluhu, na základě prognózy Komise z jara 2014. V roce 2015 a v dalších letech značně posílit rozpočtovou strategii s cílem zajistit dosažení střednědobého cíle a splnění požadavků na snížení zadlužení, aby mohla být trvale snižována vysoká míra veřejného zadlužení. Zajistit závaznost střednědobého rozpočtového rámce prostřednictvím systematického následného monitorování dodržení numerických fiskálních pravidel a používáním opravných mechanismů. Zlepšit transparentnost veřejných financí, a to také prostřednictvím rozšíření obligatorní působnosti Fiskální rady vyžadováním vypracování pravidelných makrofiskálních prognóz a posouzení dopadů hlavních politických návrhů na rozpočet.

               2.

               Pomoci obnovit běžné toky úvěrů do hospodářství, mimo jiné zlepšením koncepce daní uvalených na finanční instituce a snížením jejich daňového zatížení. Upravit daň z finančních transakcí, aby se předešlo přesměrování úspor z bankovního odvětví, a zvýšit pobídky pro využívání elektronických plateb. Prozkoumat a odstranit překážky pročištění portfolia, mimo jiné zpřísněním pravidel pro poskytování restrukturalizovaných úvěrů, odstraněním překážek pro realizaci zajištění při nesplácení úvěru, jakož i zvýšením rychlosti a účinnosti insolvenčního řízení. V této souvislosti konzultovat se zúčastněnými stranami nové politické iniciativy a zajistit, že tyto iniciativy jsou vhodně zacíleny a nezvyšují u vypůjčovatelů morální hazard. Dále posílit finanční regulaci a dohled.

               3.

               Zajistit stabilní, vyváženější a zjednodušený systém zdanění obchodních společností, včetně odstranění odvětvových daní s rušivým účinkem. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy, mimo jiné zlepšením účinnosti ekologických daní. Zintenzívnit opatření pro zlepšení dodržování daňových předpisů – zejména snížit podvody v oblasti DPH – a snížit jejich celkové náklady.

               4.

               Posílit vhodně zaměřená opatření aktivní politiky na trhu práce, mimo jiné urychlením zavedení systému profilování klientů veřejných služeb zaměstnanosti. Zavést síť mentorů pro mladé lidi a koordinovat ji se vzdělávacími institucemi a místními zúčastněnými stranami s cílem zapojit více mladých lidí. Přezkoumat program veřejných prací s cílem posoudit jeho účinnost při pomáhání lidem v nalezení následného zaměstnání a dále posílit jeho aktivační prvky. Zvážit prodloužení doby způsobilosti pro dávky v nezaměstnanosti a zohlednit přitom průměrnou dobu nutnou k nalezení nového zaměstnání a propojit ji s aktivačními opatřeními. Zlepšit přiměřenost a rozsah sociální pomoci a posílit jejich propojení s aktivací. Za účelem odstranění chudoby zavést efektivní a integrovaná opatření politiky k výraznému snížení chudoby, zejména mezi dětmi a Romy.

               5.

               Stabilizovat regulační rámec a posílit hospodářskou soutěž, mimo jiné odstraněním překážek v odvětví služeb. Přijmout ambicióznější kroky ke zvýšení konkurence a transparentnosti při zadávání veřejných zakázek, včetně lepšího využívání elektronického zadávání zakázek, a dále snížit korupci a celkovou administrativní zátěž.

               6.

               Zavést národní strategii týkající se prevence předčasného ukončování školní docházky se zaměřením na předčasné ukončování odborného vzdělávání a přípravy. Zavést systematický přístup k podpoře inkluzivního systému vzdělávání pro znevýhodněné skupiny, především pro Romy. Podporovat přechod mezi různými etapami vzdělávání a vstup na trh práce a podrobně sledovat provádění reformy odborného vzdělávání. Provést reformu vysokoškolského vzdělávání, která umožní vyšší míru dosažení terciárního vzdělání, zejména u znevýhodněných studentů.

               7.

               Přezkoumat dopad regulace cen energie na motivace k investicím a hospodářskou soutěž na trzích s elektřinou a plynem. Přijmout další opatření k zajištění nezávislosti vnitrostátního regulačního orgánu při stanovování podmínek pro přístup k síti a tarifů. Přijmout opatření ke zvýšení energetické účinnosti, zejména v odvětví bydlení. Dále zvýšit udržitelnosti systému dopravy, mimo jiné snížením provozních nákladů a přezkumem tarifního systému státem‐ vlastněných podniků v odvětví dopravy.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 37.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise (EU) 2016/1111 ze dne 6. července 2016 o monitorování niklu v potravinách (Text s významem pro EHP)

text:
               8.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/70

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/1111
   ze dne 6. července 2016
   o monitorování niklu v potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nikl je kov, který se vyskytuje hojně na zemském povrchu. V důsledku přírodní i antropogenní činnosti je nikl přítomný v potravinách a pitné vodě.

               (2)

               Řecký úřad pro potraviny požádal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“), aby posoudil riziko pro lidské zdraví vyplývající z přítomnosti niklu v potravinách, zejména v zelenině.

               (3)

               Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (komise CONTAM) při úřadu EFSA se rozhodla posouzení rizika rozšířit na pitnou vodu a přijala stanovisko o rizicích přítomnosti niklu v potravinách a pitné vodě pro veřejné zdraví (1). Toto stanovisko identifikovalo jakožto kritický účinek pro charakterizaci rizika chronické orální expozice niklu reprodukční a vývojovou toxicitu. Jakožto kritický účinek akutní orální expozice niklu u osob senzibilizovaných na nikl bylo identifikováno propuknutí ekzémových reakcí a zhoršení alergických reakcí.

               (4)

               Údaje o výskytu niklu v potravinách a pitné vodě byly shromážděny z 15 různých evropských zemí. Protože však 80 % z celkového počtu shromážděných údajů pocházelo z jednoho členského státu, bude k ověření výskytu niklu v potravinách v celé Unii zapotřebí zeměpisně rovnoměrněji rozložených údajů.

               (5)

               Pro určité skupiny potravin považované ve vědeckém stanovisku úřadu EFSA za hlavní zdroje dietární expozice byly k dispozici pouze omezené údaje o výskytu. Vzhledem k případným budoucím opatřením řízení rizika by bylo vhodné získat lepší přehled o obsahu niklu v potravinách náležejících do těchto skupin potravin,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy by měly spolu s aktivním zapojením provozovatelů potravinářských podniků a dalších zúčastněných stran provádět monitorování přítomnosti niklu v potravinách v letech 2016, 2017 a 2018. Monitorování by se mělo zaměřit na obiloviny, výrobky z obilovin, počáteční a pokračovací kojeneckou výživu, obilné a ostatní příkrmy pro kojence a malé děti, potraviny pro zvláštní lékařské účely určené speciálně pro kojence a malé děti, doplňky stravy, luštěniny, ořechy a olejnatá semena, mléko a mléčné výrobky, alkoholické a nealkoholické nápoje, cukr a cukrovinky (včetně kakaa a čokolády), ovoce, zeleninu a zeleninové výrobky (včetně hub), sušené čajové listy, sušené části jiných rostlin k přípravě bylinných čajů a mlže.

               2.

               Postupy odběru vzorků by měly být prováděny v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 333/2007 (2), aby bylo zajištěno, že vzorky jsou reprezentativní pro vzorkovanou šarži.

               3.

               Vzorky by měly být analyzovány v podobě, v jaké jsou uváděny na trh. Analýza celkového obsahu niklu by měla být provedena v souladu s normou EN 13804:2013 „Potraviny – Stanovení prvků v různém oxidačním stupni – Obecné a specifické požadavky“, s přednostním využitím analytické metody založené na plamenové atomové absorpční spektrometrii (FAAS) nebo atomové absorpční spektrometrii s grafitovou kyvetou (GFAAS), optické emisní spektrometrii s indukčně vázaným plazmatem (ICP-OES) nebo hmotnostní spektrometrii (ICP-MS).

               4.

               Členské státy, provozovatelé potravinářských podniků a další zúčastněné strany by měli úřadu EFSA do 1. října 2016, 2017 a 2018 poskytnout údaje z monitorování vyjádřené na základě celkové hmotnosti spolu s informacemi v elektronickém formátu předkládání zpráv podle pokynů úřadu EFSA pro kompilaci do jedné databáze. Dostupné údaje o výskytu z předcházejících let, které nebyly dosud poskytnuty, by měly být předány stejným způsobem při nejbližší příležitosti.

      V Bruselu dne 6. července 2016.

            Za Komisi

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komise

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2015. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of nickel in food and drinking water. EFSA Journal 2015;13(2):4002, 202 s. doi:10.2903/j.efsa.2015.4002.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 333/2007 ze dne 28. března 2007, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro kontrolu obsahu stopových prvků a kontaminujících látek z výroby v potravinách (Úř. věst. L 88, 29.3.2007, s. 29).


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Francie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/42

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Francie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2014
   2014/C 247/09
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Francie na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Francie na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Francie na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu Francie podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Francie se i nadále potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která vyžaduje zvláštní sledování a rozhodná politická opatření. Stálou pozornost při formulování politik je třeba věnovat zejména zhoršování obchodní bilance a konkurenceschopnosti a dopadům vysokého veřejného zadlužení.

               (8)

               Dne 5. března 2014 Komise doporučila Francii, aby vyvinula větší úsilí k zajištění plného souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném schodku.

               (9)

               Dne 7. května 2014 předložila Francie svůj národní program reforem na rok 2014 a program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Hlavním cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability z roku 2014 je do roku 2015 odstranit nadměrný schodek a v roce 2017 dosáhnout střednědobého cíle. Program potvrzuje dříve stanovený střednědobý rozpočtový cíl, kterým je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření a který je přísnější než požadavek Paktu o stabilitě a růstu. Program stability plánuje snížení deficitu na 3 % HDP v roce 2015, což je více, než kolik stanovila Rada ve svém doporučení ze dne 21. června 2013. Plánovaný (přepočítaný) pokrok v dosahování střednědobého cíle je pak v jednotlivých následujících letech stanoven pod požadovanou minimální hranicí 0,5 % HDP. Celkově rozpočtová strategie uvedená v programu stability odpovídá pouze částečně požadavkům Paktu o stabilitě a růstu. Podle prognóz uvedených v programu stability veřejný dluh dosáhne vrcholu v letech 2014 a 2015 na úrovni 95,6 % HDP a poté klesne na 91,9 % v roce 2017. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu stability vycházejí, je realistický pro rok 2014, ale mírně optimistický pro rok 2015, přičemž pro tento a příští rok předpokládá růst ve výši 1,0 % a 1,7 % oproti 1,0 % a 1,5 %, které předpokládá prognóza útvarů Komise z jara 2014. V dubnu 2014 vydala nezávislá Nejvyšší rada pro veřejné finance (Haut Conseil des finances publiques) stanovisko k makroekonomickému scénáři programu stability. Program stability navrhuje pro rok 2014 několik dalších opatření, mimo jiné zrušení prostředků přidělených ministerstvům, k němuž má dojít v rámci dodatečného rozpočtu a jež má představovat první výsledky plánu úspor o objemu 50 miliard EUR, který oznámila vláda.
               Díky tomu, a rovněž s ohledem na skutečnost, že fiskální úsilí vynaložené v roce 2013 překonalo očekávání, která panovala v době vydání doporučení Komise, lze mít za to, že program stability doporučení Komise v zásadě odpovídá. Opatření týkající se fiskální konsolidace nejsou dostatečně konkrétní, aby spolehlivě zaručila nápravu nadměrného schodku do roku 2015, což ukazuje i prognóza Komise, která předpokládá schodek pro příští rok ve výši 3,4 % HDP a související strukturální korekci, která značně zaostává za úrovní doporučenou Radou. Vládní cíle jsou navíc ohroženy. Především stále ještě nebyla přijata všechna dodatečná opatření pro rok 2014, která jsou v programu stability uvedena, a objem úspor plánovaných pro rok 2015 je velmi ambiciózní. Na základě prognózy Komise zaostává fiskální úsilí v období 2013–2014 o 0,2 procentního bodu HDP, pokud jde o (opravenou) změnu strukturálního salda, a přinejmenším o 0,1 procentního bodu HDP, pokud jde o hodnotu opatření považovanou v době vydání doporučení Rady za nezbytnou. Na základě prognózy Komise a posouzení programu stability provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že opatření, na nichž je rozpočtová strategie založená, musí být konkrétnější, a že ke splnění doporučení Rady a k následnému zajištění postupného dosažení střednědobého cíle odpovídajícím způsobem je třeba vyvinout další úsilí. Zejména by mělo být větší úsilí zřejmé v připravovaném zákoně o opravném rozpočtu na rok 2014.

               (11)

               Vzhledem k vysokému a stále narůstajícímu veřejnému dluhu a vzhledem k tomu, že lhůta pro nápravu nadměrného schodku byla prodloužena do roku 2015, je o to důležitější, aby byl striktně plněn rozpočet na rok 2014 a v roce 2015 bylo důsledně vynakládáno značné konsolidační úsilí. Zejména veřejné výdaje by v souladu s plánem francouzské vlády měly růst mnohem pomalejším tempem, než tomu bylo v uplynulých letech. Proto je třeba více propracovat strategii snižování výdajů pomocí intenzívnější práce na již probíhajícím přezkumu výdajů a případně přehodnocením rozsahu příslušných vládních opatření. Velkých úspor v krátkém časovém horizontu nelze dosáhnout bez výrazného omezení nárůstu výdajů na sociální zabezpečení, které tvoří téměř polovinu veřejných výdajů.
               To znamená zkrátit výdaje na zdravotnictví a důchody, například stanovením odvážnějších cílů pro roční výdaje na zdravotnictví a dočasným zmrazením důchodů a dalších sociálních dávek, s čímž vláda v současnosti počítá. Kromě toho by měl připravovaný nový zákon o decentralizaci racionalizovat jednotlivé úrovně francouzské státní správy a odstranit vzájemné překrývání jejich kompetencí a sloučením nebo zrušením některých z nich podpořit těsnější synergii, zvýšit efektivitu a přinést úspory. V tomto směru nejenže strukturální reformy obsažené v programu stability začnou přinášet výsledky až ve střednědobém horizontu, přestože plánovaný harmonogram již byl oproti programu stability zkrácen, ale jejich realizace je navíc značně ohrožena. Posílena by měla být i kontrola výdajů místní správy, mimo jiné omezením meziročního růstu daňových příjmů místní správy, přičemž je třeba přihlédnout ke stávajícím stropům u řady místních daní, a zároveň důsledným prováděním plánovaného snižování dotací od centrální vlády. Kromě nutných úspor v krátkodobém horizontu představuje problém i dlouhodobá udržitelnost veřejných financí.
               Ačkoliv veřejné výdaje na zdravotnictví byly v několika posledních letech pod kontrolou, je nutné dále usilovat o zlepšení nákladové efektivity systému zdravotní péče. Zejména jsou třeba další úsporná opatření, neboť v tomto systému se ve středně- až dlouhodobém časovém horizontu počítá s výrazným nárůstem výdajů. Oblasti, jejichž efektivita by se měla zvýšit, zahrnují výdaje na léčiva, správní výdaje a výdaje na nemocniční péči. V prosinci 2013 byla přijata důchodová reforma, která by měla zajistit dlouhodobou udržitelnost systému. K odstranění schodku financování důchodového systému, především schodku vytvářeného režimy pro státní úředníky a zaměstnance pracující v řadě státem ovládaných společností, však tato reforma nebude stačit a nová důchodová opatření sníží celkový deficit systému do roku 2020 podle prognóz francouzských úřadů ve výsledku pouze na polovinu, tedy na zhruba 0,5 % HDP. Zda bude korekce v tomto rozsahu dosaženo, je navíc značně nejisté, neboť makroekonomický scénář, z něhož tyto projekce vycházejí, by se mohl ukázat jako příliš optimistický. Nově vytvořený výbor pro dohled nad důchodovým systémem (Comité de suivi des retraites) by měl zajistit postupné odstranění schodku systému.

               (12)

               Francie patří k členským státům s nejvyššími náklady na pracovní sílu. Vysoké daňové zatížení práce zejména snižuje ziskovost podniků a negativně působí na zaměstnanost. Vláda přijala k jeho snížení několik opatření, aby podpořila nákladovou konkurenceschopnost. V prosinci 2012 zavedla daňové slevy pro konkurenceschopnost a zaměstnanost (CICE), které snižují náklady na pracovní sílu u zaměstnanců, kteří pobírají mzdu nižší, než je 2,5násobek minimální mzdy. Další úspory v nákladech na práci o objemu 10 miliard EUR byly ohlášeny v lednu 2014 v rámci tzv. paktu odpovědnosti a solidarity. Náklady na obě opatření budou činit 30 miliard EUR, resp. 1,5 % HDP, což je srovnatelné s celkovým nárůstem zaznamenaným ve zdanění právnických osob v období 2010–2013 a pokrývá rozdíl v odvodech zaměstnavatele na sociální pojištění mezi Francií a průměrem eurozóny pouze z poloviny. Kromě toho vývozní podniky, které zpravidla vyplácejí vyšší mzdy, budou z režimu CICE profitovat méně než nevývozní podniky, což dopad tohoto opatření na konkurenceschopnost sníží. Součástí paktu odpovědnosti a solidarity je snížení nákladů na práci za nízké mzdy a za mzdy odpovídající 1,6 až 3,5 násobku minimální mzdy. Poslední uvedené opatření, které by mělo začít platit od roku 2016, by mělo mít přímější dopad právě na vývozní podniky. Tvorba mezd ve Francii má tendenci vést k narušení struktury mezd i schopnosti podniků upravit mzdy v případě, že dojde k ekonomickému poklesu. Rada pro financování sociální ochrany (Haut Conseil du financement de la protection sociale) posoudila různé scénáře týkající se výjimek z povinností v oblasti sociálního zabezpečení z hlediska jejich dopadu na zaměstnanost, méně pozornosti už však věnovala jejich dopadu na vývoj mezd a konkurenceschopnost.
               Avšak ačkoliv byly zavedeny rozsáhlé výjimky pro zaměstnance pobírající minimální mzdu, jsou náklady na práci za minimální mzdu stále vysoké. Tyto výjimky pomohly vývoj nákladů na práci v roce 2013 zmírnit, což je pozitivní vývoj, avšak úroveň minimální mzdy je ve Francii ve srovnání s jinými členskými státy stále vysoká. Minimální mzda by se proto měla nadále vyvíjet tak, aby podpořila konkurenceschopnost a tvorbu pracovních míst. Ve Francii platí pro zákonnou minimální mzdu jen málo výjimek a další úsilí by bylo možné vynaložit i na snížení nákladů na práci u ohrožených skupin.

               (13)

               Globální hodnocení Francie se v řadě mezinárodních průzkumů podnikatelského prostředí zhoršilo. V rámci radikálního zjednodušování zahájeného v červenci 2013 sice bylo vynaloženo určité úsilí s cílem zlepšit vztahy mezi podniky a veřejnou správou, podnikatelské prostředí je však ještě stále třeba zlepšit. Navíc řada opatření zvažovaných v rámci plánovaného zjednodušení dosud nebyla definována a zavedena. Zvláštní pozornost by měla být věnována především předpisům vyplývajícím ze zákoníku práce a účetním pravidlům spojeným s určitou velikostí podniku, které brání francouzským podnikům v růstu. Mohou hrát svou roli v problémech, které mají malé a střední podniky s dosažením takové velikosti, která by jim umožňovala exportovat a inovovat. Politické iniciativy zaměřené na podporu výdajů na výzkum a vývoj a na inovace soukromých podniků, zejména daňové úlevy na výzkum a póly konkurenceschopnosti, zatím přinesly spíše smíšené výsledky. Klesající význam průmyslových odvětví ve francouzském soukromém sektoru se promítá do stagnujících výdajů soukromých podniků na výzkum a vývoj, a to i přes velkou snahu těchto podniků. V důsledku toho je velká část výdajů na výzkum a vývoj nadále financována z veřejných peněz, ať už přímo prostřednictvím veřejného výzkumu, nebo nepřímo prostřednictvím dotací. K nastartování vyšších výdajů na výzkum a vývoj ze strany soukromých podniků a inovací v soukromém sektoru je nutné zlepšit účinnost stávajících nástrojů. Zejména prostředky vyčleněné na póly konkurenceschopnosti by mohly více přispívat k dosahování úspor z rozsahu a zlepšit šíření inovací. Tato politika by také byla efektivnější, kdyby tyto póly mohly vytvářet skutečné sítě podniků se vzájemnými pozitivními účinky. Konečně se také předpokládá, že náklady spojené s daňovými úlevami na výzkum budou v roce 2014 činit 5,8 miliardy EUR (přibližně 0,3 % HDP). Navzdory nákladům na toto opatření není k dispozici žádné ex post hodnocení jeho účinků na výzkum a vývoj, které by zohledňovalo nejnovější reformy.

               (14)

               Ačkoliv omezení týkající se právní formy, držení podílů či tarifů byly u některých profesí (např. veterinářů, účetních) odstraněny a v rámci nedávného spotřebitelského zákona byla přijata nová opatření k posílení hospodářské soutěže, u některých profesí (např. taxikářů, notářů a právnických profesí obecně či ve zdravotnictví) významné překážky zahájení či provozování činnosti stále brání. Princip numerus clausus uplatňovaný u přístupnosti řady profesí (lékaři, lékárníci apod.) stále omezuje dostupnost služeb a mohl by se přehodnotit, aniž by se ohrozila kvalita či bezpečnost. Tato omezení týkající se regulovaných povolání, jejich potřebnost a přiměřenost dosud nebyly zevrubně posouzeny. Přílišné požadavky spojené s povolením pro zřízení maloobchodní prodejny vyplývající zejména z předpisů územního plánování a zákaz prodeje se ztrátou dosud nebyly odstraněny a mají negativní dopad na hospodářskou soutěž a spotřebitele. Francie dosud nepodnikla žádné konkrétní kroky, aby překážky vstupu na maloobchodní trh odstranila. V odvětví distribuce plynu a elektřiny se postupně ruší regulované ceny pro firemní zákazníky, ceny pro domácnosti však zůstávají regulované a v případě elektřiny jsou nastaveny pod úrovní nákladové ceny. Zároveň alternativní dodavatelé mají na trh omezený přístup. V otázce propojení energetických soustav by měly být dokončeny započaté projekty, aby se posílilo propojení s elektrickými a plynárenskými sítěmi sousedních zemí, zejména se Španělskem. Překážky vstupu na trh nadále znemožňují jeho efektivní fungování i v oblasti železniční dopravy. Francie dosud neotevřela konkurenci trh vnitrostátní osobní železniční dopravy – učinila tak pouze u mezinárodních služeb, kde se objevilo několik nových poskytovatelů. Zahájila reformu železničního systému s cílem zvýšit jeho finanční udržitelnost. V říjnu 2013 byl předložen návrh zákona, který v současnosti projednává parlament. Navrhovaná opatření zahrnují zřízení funkce plně kvalifikovaného provozovatele infrastruktury, která by byla součástí vertikálně integrované struktury, do níž patří zavedený provozovatel dopravních služeb. Tato nová struktura by mohla znesnadnit přístup k síti pro alternativní provozovatele dopravních služeb.

               (15)

               Všeobecná daňová zátěž je ve Francii vysoká a stále roste. V roce 2013 byl poměr daní k HDP na úrovni 45,9 %, jedné z nejvyšších v Unii a o 3,3 procentního bodu vyšší než v roce 2010, kdy byla zahájena fiskální konsolidace. Na základě toho podnítil zvláštní daňový výbor (Assises de la fiscalité) zahájení reformy daňového systému. Dosavadní pokrok ve snižování zákonných sazeb daní z příjmů fyzických a právnických osob a zefektivnění DPH není velký. Namísto toho byla dočasná přirážka pro velké podniky prodloužena až do roku 2015, což zvýší celkovou zákonnou sazbu daně z příjmů právnických osob na rekordních 38,1 % (současná 33,3 % zákonná sazba je už tak jedna z nejvyšších v Unii). Vláda oznámila, že postupně zruší sociální příspěvek solidarity společností (C3S) a do roku 2020 postupně sníží zákonnou sazbu na 28 %. Neexistují však podrobné informace o tom, jak přesně bude snižování zákonné sazby načasováno. Pokrok za poslední rok je omezený, i pokud jde o snižování a racionalizaci daňových výdajů u daně z příjmu. V oblasti ekologických daní zůstává navzdory určitému pokroku (např. postupnému zavedení uhlíkové daně neboli tzv. contribution climat énergie) podíl ekologických daní na HDP nízký. Zejména spotřební daně nejsou ve Francii indexovány mírou inflace a některé druhy dotací, které jsou škodlivé pro životní prostředí, jako je preferenční sazba spotřební daně z motorové nafty, stále platí. Konečně v roce 2013 nebyly podniknuty ani žádné další kroky, které by řešily zvýhodnění zadlužování u daní z příjmů právnických osob a tím zabránily dalšímu nárůstu zadluženosti soukromého sektoru.

               (16)

               Situace na trhu práce se ve Francii v roce 2013 i přes řadu politických opatření nadále zhoršovala a značné problémy přetrvávají. Růst nezaměstnanosti pokračoval, v roce 2013 dosáhl 10,3 % (oproti 7,5 % v roce 2008). Francouzský trh práce zůstává segmentovaný a k přechodům z pracovních smluv na dobu určitou na smlouvy na dobu neurčitou dochází velmi zřídka (pravděpodobnost přechodu z pracovního poměru na dobu určitou na poměr na dobu neurčitou byla v roce 2010 jen 10,6 % oproti 25,9 % průměru Unie). Meziodvětvová dohoda o zajištění zaměstnanosti se promítla do zákona, který byl přijat v červenci 2013. Ačkoliv je tato reforma pozitivním krokem, její dopad zůstává v této fázi nerovnoměrný. Především jen velmi málo společností využilo možnosti podnikových dohod, které zákon nabízí jako způsob zvýšení flexibility pracovních podmínek pro případ dočasných ekonomických potíží. Počet žalob pro výpověď se však výrazně snížil. Ačkoliv v roce 2014 proběhla jednání sociálních partnerů s cílem reformovat systém dávek v nezaměstnanosti, nepředpokládá se, že by nová dohoda deficit systému výrazně snížila. Kumulovaný schodek systému dávek v nezaměstnanosti činil v roce 2013 téměř 1 % HDP, a má-li být udržitelný, musí být provedena další strukturální opatření. Zejména prvky jako podmínky způsobilosti, postupné snižování dávek v čase nebo náhradové poměry pro pracovníky s nejvyššími mzdami byly na základě poslední dohody sociálních partnerů v březnu 2014 upraveny jen mírně, a mají-li být pobídky k práci přiměřené, měly by být změny větší. Míra zaměstnanosti osob mezi 55 a 64 lety v posledních třech letech díky několika po sobě jdoucím důchodových reformám trvale rostla.
               Zaměstnanost starších osob (45,6 % v roce 2013) se však ve Francii drží pod průměrem Unie (o 4,5 procentního bodu níže) a pouze 55 % starších pracovníků odchází do důchodu přímo ze zaměstnání (2008–2011). V důsledku toho míra nezaměstnanosti u této věkové skupiny v posledních několika letech velmi vzrostla. Proto je třeba posílit opatření ke zlepšení jejich zaměstnatelnosti a zároveň přehodnotit pobídky, které by je motivovaly k setrvání v práci nebo návratu do práce.

               (17)

               Výsledky výzkumu provedeného v rámci Programu pro mezinárodní hodnocení žáků v roce 2013 poukázaly na to, že nerovnosti ve vzdělávání patří ve Francii k nejvyšším ze zemí OECD. Jedna šestina mladých lidí ve Francii ukončí školu či odbornou přípravu, aniž by složila závěrečné zkoušky. To je zvlášť znepokojující, neboť na konci roku 2013 byla míra nezaměstnanosti mladých lidí 25,5 % a u nejméně kvalifikovaných mladých lidí bylo riziko nezaměstnanosti téměř dvakrát vyšší. Režimy na podporu učňovské přípravy by se měly týkat zejména nejméně kvalifikovaných mladých lidí. Určitého pokroku bylo v této oblasti dosaženo zahájením reformy povinné školní docházky v červenci 2013 a přijetím zákona o odborné přípravě a celoživotním učení v březnu 2014. Na hodnocení účinnosti těchto opatření při odstraňování nerovností v systému vzdělávání je však ještě příliš brzy a také je třeba začít realizovat nový plán týkající se nižšího sekundárního vzdělávání ve znevýhodněných oblastech, který byl představen v lednu 2014. Přechod ze školy do zaměstnání byl sice usnadněn, ale počet učňů v roce 2012 klesl a z nových opatření rostoucí měrou těžili studenti vysokých škol.

               (18)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Francie. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Francie, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 7.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení Rada projednala program stability Francie, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (20)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.

               (21)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Francie měla rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Francii v období 2014–2015:

               1.

               Posílit rozpočtovou strategii na období počínající rokem 2014, mj. upřesněním opatření, o něž se bude opírat, a zajistit tak udržitelné odstranění nadměrného schodku do roku 2015 dosažením strukturální korekce uvedené v doporučení Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Trvalá náprava fiskální nerovnováhy vyžaduje důvěryhodné provádění ambiciózních strukturálních reforem zaměřených na zvýšení schopnosti přizpůsobit se a podporu růstu a zaměstnanosti. Po odstranění nadměrného schodku pokračovat ve strukturální korekci za účelem dosažení střednědobého cíle tempem odpovídajícím alespoň 0,5 % HDP ročně nebo více, budou-li ekonomické podmínky dobré nebo bude-li to třeba ke splnění pravidla týkajícího se dluhu, tak aby mohla vysoká míra veřejného zadlužení začít trvale klesat. Zintenzívnit snahu o zlepšení efektivity napříč všemi subsektory veřejné správy a v případě potřeby znovu vymezit rozsah příslušných vládních opatření. Zejména podniknout kroky k výraznému omezení nárůstu výdajů na sociální zabezpečení od roku 2015, tak jak bylo naplánováno, a sice nastavením ambicióznějších cílů pro roční výdaje na zdravotnictví, zastavením růstu výdajů na důchody a racionalizací rodinných přídavků a příspěvků na bydlení. Stanovit jasný harmonogram probíhající decentralizace a do prosince 2014 podniknout první kroky k odstranění administrativní duplicity, usnadnění slučování orgánů místní správy a jasnějšímu vymezení kompetencí jednotlivých úrovní místní správy. Více motivovat k racionalizaci výdajů místních správ zavedením stropu meziročního růstu daňových příjmů místní správy a zároveň prováděním plánovaného snižování dotací od centrální vlády. Nad rámec úspor nutných v krátkodobém časovém horizontu podniknout kroky k zastavení nárůstu veřejných výdajů na zdravotní péči a na léčiva, který se očekává ve střednědobém a dlouhodobém horizontu, a dle potřeby přijmout další nezbytná opatření, která do roku 2020 uvedou udržitelným způsobem a ve vztahu ke všem režimům do rovnováhy důchodový systém, se zvláštním důrazem na stávající zvláštní režimy a doplňkové režimy.

               2.

               Zajistit udržitelnost nižších nákladů na práci vyplývajících z tzv. crédit d’impôt compétitivité emploi. Přijmout opatření v zájmu dalšího snížení odvodů zaměstnavatelů na sociální pojištění v souladu se závazky přijatými v rámci paktu odpovědnosti a solidarity a ujistit se, že jejich přínos nebude snížen jinými opatřeními a že jeho stávající cíle zůstanou zachovány. Podrobněji zhodnotit ekonomický dopad výjimek týkajících se příspěvků na sociální pojištění, především z hlediska zaměstnanosti, vývoje mezd a konkurenceschopnosti, a v případě potřeby přijmout odpovídající opatření. Ještě více snížit náklady na práci, zejména u nižších mzdových tříd, aniž by se tím zatížil rozpočet, a to především cíleným snížením odvodů zaměstnavatelů na sociální pojištění s přihlédnutím k jednotlivým systémům podpory příjmů.

               3.

               Zjednodušit administrativní, fiskální a účetní pravidla platná pro právnické osoby a do prosince 2014 podniknout konkrétní kroky k realizaci aktuálního vládního „plánu zjednodušení“. Odstranit regulatorní překážky bránící právnickým osobám v růstu, zejména přezkoumat pravidla spojená s určitou velikostí podniku a vyhnout se tak prahovým efektům. Podniknout kroky v zájmu zjednodušení a zefektivnění inovační politiky, zejména prostřednictvím hodnocení, jež zohledňuje nejnovější reformy, a v případě potřeby úpravou „crédit d’impôt recherche“. Zajistit, aby se prostředky vynakládaly na ty nejúčinnější póly konkurenceschopnosti, a dále podporovat ekonomický dopad inovací vyvinutých v těchto pólech.

               4.

               Odstranit neodůvodněná omezení v přístupu k regulovaným povoláním a jejich výkonu, snížit náklady spojené se vstupem na trh a podpořit hospodářskou soutěž v odvětví služeb. Přijmout další opatření s cílem zmírnit regulatorní zátěž, která ovlivňuje fungování maloobchodu, zejména zjednodušit vydávání povolení pro zřízení maloobchodní prodejny a zrušit zákaz prodeje se ztrátou. Zajistit, aby regulované tarify za plyn a elektřinu pro domácnosti byly nastaveny na úrovni, která nebude bránit hospodářské soutěži, aniž by se změnila jejich dostupnost pro ohrožené skupiny. Posílit propojení elektrických a plynárenských sítí se Španělskem, zejména propojení plynárenských sítí tak, aby došlo k plné integraci iberského trhu s plynem s evropským trhem. V odvětví železniční dopravy zajistit nezávislost nového jednotného provozovatele infrastruktury na zavedeném provozovateli dopravních služeb a podniknout kroky k otevření vnitrostátní osobní dopravy konkurenci v souladu s ustanoveními nadcházejících směrnic a s harmonogramem, který stanoví.

               5.

               Zmírnit daňové zatížení práce a zintenzívnit snahu o zjednodušení a zefektivnění daňového systému. Za tímto účelem přijmout počínaje rozpočtem na rok 2015 opatření s cílem: zrušit neefektivní daňové výdaje u daní z příjmů fyzických a právnických osob v návaznosti na nedávná hodnocení a iniciativu daňového výboru Assises de la fiscalité a zároveň snížit zákonné sazby; přijmout další opatření k odstranění zvýhodnění zadlužování u daní z příjmu právnických osob; rozšířit daňovou základnu, zejména u spotřeby; postupně zrušit dotace, které škodí životnímu prostředí.

               6.

               Podniknout další kroky v boji proti nepružnosti trhu práce, zejména kroky k reformování podmínek tzv. accords de maintien de l’emploi, aby je podniky v obtížích využívaly častěji. Přijmout další opatření k reformě systému podpory v nezaměstnanosti ve spolupráci se sociálními partnery, a to tak, aby byla zaručena udržitelnost systému a zároveň existovaly přiměřené pobídky k návratu do práce. Zajistit, aby se starším pracovníkům dostalo náležitého poradenství a odborné přípravy, a přehodnotit příslušnou zvláštní úpravu podpory v nezaměstnanosti s ohledem na jejich situaci na trhu práce.

               7.

               Pokračovat v modernizaci systému odborného vzdělávání a přípravy, provést reformu povinné školní docházky a podniknout další kroky k odstranění nerovností ve vzdělávání, především posílením opatření proti předčasnému ukončování školní docházky. Zajistit, aby aktivní opatření na trhu práce účinně podporovala nejohroženější skupiny. Zlepšit přechod ze školy do práce, zejména prostřednictvím důslednějších opatření na podporu dalšího rozvoje učňovského vzdělávání se zvláštním důrazem na osoby s nízkou kvalifikací.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 27.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


				|

		52011SC0815

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Slovakiaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Slovakia, 2011-2014

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Slovenska na rok
2011
a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému programu stability Slovenska na období 2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu
nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a
o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na čl. 5
odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada schválila dne 26.
března 2010 návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na
intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se
zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba
přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný
růst a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (2010 až 2014) a dne
21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech
politik zaměstnanosti členských států[3], které společně tvoří
„integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly
integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první
roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového
cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru ex-ante
a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie Evropa
2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011 potvrdila
priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu
se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v
návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí).
Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na
návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na
snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce
a na další úsilí o posílení růstu. Žádala členské státy,
aby tyto priority promítly do konkrétních opatření, jež budou
součástí jejich programů stability či konvergenčních
programů a národních programů reforem.
(5)
Evropská rada dne 25. března 2011 rovněž
vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby včas
představily své závazky, tak aby mohly být zahrnuty do jejich
programů stability či konvergenčních programů
a národních programů reforem.
(6)
Slovensko dne 28. dubna 2011 předložilo
svůj aktualizovaný program stability na období 2011–2014 a dne
2. května svůj národní program reforem na rok 2011. Aby se vzaly
v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
současně.
(7)
Vzhledem ke značné otevřenosti obchodu a
specializaci na průmyslové zboží dlouhodobé spotřeby bylo slovenské
hospodářství silně zasaženo zhroucením světového obchodu a
agregátní poptávky v návaznosti na finanční krizi. V důsledku toho se
v roce 2009 HDP snížilo o 4,7 % a nezaměstnanost vzrostla na
12 %. V roce 2010 se především díky oživení vnější poptávky
hospodářská situace výrazně zlepšila, pokud jde o růst produkce
(4,1% nárůst HDP), ale nadále se zhoršovala z hlediska zaměstnanosti:
míra nezaměstnanosti dosáhla 14,5 %, což je jedna z nejvyšších úrovní
a jeden z největších nárůstů nezaměstnanosti v EU.
Zaměstnanost v letech 2011–2012 nebude nadále zdaleka dosahovat úrovní
před krizí. V důsledku krize se značně zhoršil stav
veřejných financí a schodek veřejných financí se zvýšil ze 2 %
HDP v roce 2008 na 8 % HDP v letech 2009–2010. Poměr dluhu k HDP je
stále poměrně nízký, přesto však také vzrostl o 15 procentních
bodů a v roce 2010 dosáhl 41 % HDP.
(8)
Rada je na základě posouzení aktualizovaného
programu stability podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 toho
názoru, že makroekonomický scénář, z něhož program vychází, je
realistický pro první dva roky, ale příliš optimistický ke konci
programového období. V programu se předpokládá snížení schodku pod
3 % HDP v roce 2013 v souladu s termínem stanoveným Radou a dále na
2,8 % HDP v roce 2014. Po roce 2011 se úprava v zásadě týká
výdajů. Rozpočtové cíle jsou ohroženy riziky poklesu, zejména v
důsledku realizace navrhovaných opatření. Program nepředpokládá
dosažení střednědobého cíle. Plnění rozpočtových cílů
by pro období 2011–2013 znamenalo průměrné roční fiskální úsilí
na úrovni přibližně 1,4 % HDP.
(9)
V roce 2011 se očekává podstatné snížení
schodku díky konsolidačním opatřením, jež jsou ve slovenském programu
stability odhadována na přibližně 2,5 % HDP. Úprava má v roce
2011 a 2013 podle očekávání dále pokračovat prostřednictvím
snižování schodku zhruba o 1 procentní bod HDP ročně.
Konsolidační úsilí se zaměřuje především na stranu
výdajů, a to prostřednictvím úspor u výdajů na zboží a služby a
na mzdové náklady, což však může být dále obtížně realizovatelné na
udržitelném základě. Celkově stojí před Slovenskem úkol
zajistit, aby konsolidace zaručila, a dokonce zvýšila výdaje na složky
podporující růst, např. vzdělávání a dopravní infrastrukturu.
Znepokojení vyvolává především nízká tvorba hrubého fixního kapitálu ve
veřejném sektoru, která má dále klesat. Existuje prostor pro
zvýšení příjmů z daní, jež jsou nejméně škodlivé pro růst,
např. z daně z nemovitosti a ekologické daně, a pro zlepšení
účinnosti vybírání daní, zvláště s ohledem na velký výpadek
příjmů z DPH.
(10)
Díky reformě z roku 2005, kterou se zavedlo
víceleté plánování, programové rozpočtování a několik fiskálních
pravidel, Slovensko výrazně zlepšilo svůj fiskální rámec.
Současné uspořádání však vládě nezabránilo, aby vykazovala
schodky i v letech vysokého hospodářského růstu. Mezi hlavní
nedostatky patří skutečnost, že fiskální cíle na roky po skončení
programu lze snadno změnit, a ty proto neslouží k upevňování
rozpočtového procesu v nadcházejících letech. Tento nedostatek by bylo
možné odstranit díky výdajovým stropům navrženým v aktualizovaném programu
stability a národním programu reforem za předpokladu, že by zahrnovaly co
největší podíl veřejných výdajů. Další překážkou pro
meziroční monitorování fiskálního vývoje a prosazování fiskálních pravidel
je v současnosti nedostatek včas zveřejňovaných informací,
zejména pokud jde o místní samosprávu a fondy sociálního zabezpečení.
Slovensku rovněž chybí nezávislá instituce, která by mohla být přímo
zapojena do přípravných prací, monitorování a hodnotících mechanismů
spojených s rozpočtem.
(11)
Slovensko je jedním z členských států,
které čelí značným výzvám, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost
veřejných financí. Výdaje související se stárnutím obyvatelstva budou v
příštích desetiletích na základě předpokladů růst
rychleji, než je průměr EU. Hlavním zdrojem tohoto nárůstu by
byly důchody, a to i přes rozsáhlou reformu provedenou v období
2004–2006. Tato reforma neřešila systematicky předpokládané budoucí
prodlužování střední délky života. Další tlak na pilíř
průběžného financování může v budoucnu vyvíjet silná zásluhová
složka pro výpočet důchodů a mechanismus indexace.
Životaschopnost plně financovaného pilíře oslabily jeho změny v
letech 2008–2009, mezi něž patří požadavek, aby penzijní fondy
hradily vzniklé ztráty, a odstranění povinné účasti nově
příchozích na trh práce. Národní program reforem a program stability
předpokládají několik úprav důchodového systému, které by
řešily jeho současné nedostatky.
(12)
Další velký úkol představuje řešení
značného nárůstu nezaměstnanosti před tím, než nabude
strukturální charakter. Míra nezaměstnanosti je v současné době
vyšší než 14 %. Míra dlouhodobé nezaměstnanosti ve výši 9,2 % je
i nadále nejvyšší v EU a je doprovázena silnými regionálními rozdíly a
nesouladem mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Ačkoli trh práce na
Slovensku funguje za relativně pružných podmínek, vláda hodlá tuto
pružnost ještě zvýšit změnami zákoníku práce. Nezaměstnanost je
obzvláště vysoká mezi pracovníky s nízkou kvalifikací, jejichž míra
zaměstnanosti je jedna z nejnižších v EU. Může to být způsobeno
poměrně vysokým 34% daňovým zatížením nízkopříjmových
skupin (67 % průměrné mzdy), které snižuje motivaci k
zaměstnávání pracovníků s nízkou kvalifikací. Cílené a dobře
navržené aktivní politiky na trhu práce mohou mimoto sehrát významnou úlohu,
pokud jde o návrat nezaměstnaných zpět do práce. V současnosti
patří výdaje na tyto politiky a účast na nich k nejnižším v EU a jen
málo se sleduje či vyhodnocuje jejich účinnost. Vláda plánuje
uskutečnit do konce tohoto roku reformu služeb na trhu práce a aktivních
politik na trhu práce.
(13)
Vzhledem k tomu, jak důležití jsou
dostatečně kvalifikovaní pracovníci pro zlepšení necenové
konkurenceschopnosti, přišlo Slovensko s ambiciózním cílem zvýšit do roku
2020 podíl osob s vysokoškolským vzděláním ze současných 17,6 %
na 40 %. V zájmu snížení nesouladu mezi nabízenými a požadovanými
dovednostmi prochází školní vzdělávání a odborné vzdělávání a
příprava na Slovensku reformou, jež je popsána v národním programu
reforem. Počet osob s vysokoškolským vzděláním však zůstává
značně pod průměrem EU, přičemž – jak
naznačují různé stávající ukazatele – problémem je kvalita. Nízká
vzdělanost marginalizovaných romských komunit je významným faktorem, který
přispívá k dlouhodobé nezaměstnanosti na Slovensku. Celoživotního
učení se ve srovnání s průměrem EU stále účastní jen velmi
málo osob v produktivním věku (2,8 %), což má patrně negativní
dopad na zaměstnatelnost a dále to podkopává úsilí o snižování
současné vysoké nezaměstnanosti.
(14)
V národním programu reforem je uznána potřeba
prosazovat na Slovensku podnikatelské prostředí, které více podporuje
růst, jakož i potřeba zlepšit výkonnost soudnictví, zvýšit
transparentnost veřejných zakázek a bojovat proti korupci, ačkoli
existují rizika spojená s plněním. Problém slabých veřejných
orgánů se však neřeší dostatečně a více by se dalo
učinit i pro posílení tvorby politik podložené fakty. Nedostatečná
kapacita a vysoká fluktuace zaměstnanců ve veřejné správě
snižují její účinnost a transparentnost, oslabují analytické schopnosti a
brání účinnému využívání prostředků z fondů EU a
veřejných zdrojů obecně. Tyto faktory omezují růstový
potenciál hospodářství a jeho konkurenceschopnost.
(15)
Slovensko přijalo několik závazků v
rámci Paktu euro plus[4].
Tyto závazky se týkají tří oblastí paktu, které jsou pro Slovensko
relevantní: udržitelnosti veřejných financí, zaměstnanosti a
konkurenceschopnosti. Ve fiskální oblasti se Slovensko zavazuje ke zvýšení
dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí a k posílení vnitrostátního
fiskálního rámce přijetím nového právního aktu o fiskální
odpovědnosti. Opatření v oblasti zaměstnanosti se týkají plánované
úpravy zákoníku práce s cílem zajistit ještě větší pružnost trhu
práce. Opatření ke zvýšení konkurenceschopnosti se zaměřují na
snížení administrativní zátěže, boj proti korupci, větší
transparentnost veřejných zakázek a soudního systému a vyšší účinnost
daňového systému. Uvedené závazky jsou odrazem reformní agendy obsažené v
programu stability a národním programu reforem. Posilují probíhající projekty
reforem, jež souvisí s podnikatelským prostředím a prosazováním práv, a
otevírají důležitou otázku důchodů a dlouhodobé udržitelnosti
veřejných financí. Tyto závazky byly posouzeny a zohledněny v
doporučeních.
(16)
Komise posoudila program stability a národní
program reforem, včetně závazků v rámci Paktu euro plus[5]. V úvahu vzala nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Slovensku, ale
také to, zda jsou v souladu s pravidly a pokyny EU, jelikož je celkově
třeba posílit správu ekonomických záležitostí Evropské unie tím, že
součástí budoucích vnitrostátních rozhodnutí budou podněty na úrovni
EU. V této souvislosti se Komise domnívá, že dosažení rozpočtových
cílů je po roce 2011 ohroženo riziky poklesu. Konsolidační úsilí by
mělo zajistit výdaje na složky podporující růst a měla by ho
podpořit opatření k posílení fiskálního řízení a dlouhodobé
udržitelnosti veřejných financí. Další kroky v letech 2011–2012 by se
měly soustředit na posílení domácích zdrojů růstu,
řešení nedávného prudkého nárůstu nezaměstnanosti, a to zejména
snížením daňového zatížení pracovníků s nízkými příjmy a
reformou aktivních politik na trhu práce, řešení nesouladu mezi nabízenými
a požadovanými dovednostmi, zlepšení kvality vzdělávání a odborné
přípravy, podporu podnikatelského prostředí a posílení veřejných
orgánů a jejich řízení.
(17)
Na základě tohoto posouzení a s
přihlédnutím k doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7
Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 2. prosince 2009 Rada
přezkoumala aktualizovaný program stability Slovenska z roku 2011 a její
stanovisko[6] je
obsaženo zejména v níže uvedených doporučeních č. 1, 2 a 3. S
přihlédnutím k závěrům Evropské rady ze dne 25. března
2011 Rada přezkoumala národní program reforem Slovenska,
DOPORUČUJE, aby Slovensko v období
2011–2012 provedlo tato opatření:
(1)
Plnit rozpočet na rok 2011 podle plánu a v
roce 2012 a 2013 zavést plánovaná zvláštní opatření trvalé povahy ke
snížení schodku pod 3 % HDP do roku 2013. Zajistit výdaje podporující
růst a využít prostor, který má Slovensko k dispozici pro zvýšení
příjmů zlepšením účinnosti vybírání DPH.
(2)
Posílit fiskální řízení tím, že v roce 2011
přijme a od roku 2012 bude uplatňovat závazné víceleté výdajové
stropy týkající se ústřední vlády a systému sociálního zabezpečení.
Zavést kromě toho nezávislou fiskální radu a zajistit včasné
zveřejňování rozpočtových údajů na všech úrovních
veřejného sektoru.
(3)
Zvýšit dlouhodobou udržitelnost veřejných
financí prostřednictvím další úpravy pilíře průběžného
financování důchodového systému, zejména navázáním důchodového
věku na střední délku života, a prostřednictvím vytvoření
pobídek k zajištění životaschopnosti plně financovaného
důchodového pilíře v zájmu fiskální udržitelnosti při
současném zajištění přiměřených důchodů.
(4)
Podniknout kroky na podporu poptávky na trhu práce
po nezaměstnaných s nízkou kvalifikací snížením daňového zatížení
pracovníků s nízkými příjmy. Kromě toho zavést opatření ke
zvýšení správní kapacity veřejných služeb zaměstnanosti s cílem
zlepšit zaměření, navrhování a hodnocení aktivních politik na trhu
práce, zejména pro mládež a dlouhodobě nezaměstnané.
(5)
Urychlit provádění plánovaných reforem
školního vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy a
přijmout opatření ke zlepšení kvality vysokoškolského vzdělávání
a zvýšení jeho relevantnosti s ohledem na potřeby trhu. Vytvořit
rámec pobídek pro jednotlivce i zaměstnavatele na podporu účasti osob
s nízkou kvalifikací na celoživotním učení.
(6)
Zajistit uskutečnění plánovaných
opatření, jež mají za cíl účinnější uplatňování pravidel
pro zadávání veřejných zakázek, vyšší výkonnost a transparentnost soudního
systému.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. C , s. .
[3]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011
stanoví, že platí i pro rok 2011.
[4]               Více podrobností o závazcích v rámci Paktu euro plus lze
nalézt v dokumentu SEK(2011) 733.
[5]               Viz SEK(2011) 733.
[6]               Podle čl. 5 odst. 3 nařízení Rady
(ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 26. dubna 2010 o výzkumné iniciativě společného plánování Kulturní dědictví a globální změny: nová výzva pro Evropu

text:
               28.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 106/18

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 26. dubna 2010
   o výzkumné iniciativě společného plánování „Kulturní dědictví a globální změny: nová výzva pro Evropu“
   (2010/238/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 181 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Kulturní dědictví ve smyslu úmluv UNESCO o ochraně světového kulturního a přírodního dědictví a o zachování nemateriálního kulturního dědictví (1) je velmi křehké a je vystaveno mnoha nebezpečím v důsledku stárnutí, nepříznivých podmínek prostředí a působení lidské činnosti.

               (2)

               Pro většinu evropských občanů jsou hodnoty kulturního dědictví jedinečné a nenahraditelné ve svém zhmotnění v podobě historických budov, sbírek, památek a movitých předmětů, jakož i ve své nehmotné podobě, která zahrnuje dějiny, kolektivní paměť a identitu.

               (3)

               Společné účinky změny klimatu, dalších změn životního prostředí, lidských zásahů a bezpečnostních rizik ohrožují kulturní dědictví Evropy. Zejména změna klimatu může vést k nenapravitelnému poškození nebo ztrátě statků kulturního dědictví v důsledku jejich křehkosti a stáří. Fyzickou podstatu statků kulturního dědictví jakožto symbolů a pozoruhodností evropských měst a památkových lokalit navíc ohrožují katastrofy a bezpečnostní rizika.

               (4)

               Je nutné vynaložit koordinované úsilí, aby tato kombinovaná rizika ohrožující evropské kulturní dědictví nezpůsobila nevratné škody.

               (5)

               Na svém zasedání dne 3. prosince 2009 Rada ve složení pro konkurenceschopnost uznala iniciativu „Kulturní dědictví, změna klimatu a bezpečnost“ (tento název byl později změněn na „Kulturní dědictví a globální změny: nová výzva pro Evropu“) za oblast, ve které by společné plánování významně přispělo ke zlepšení stávajícího roztříštěného úsilí členských států v oblasti výzkumu. Z toho důvodu přijala závěry, v nichž uznala, že je nezbytné zahájit iniciativu společného plánování věnovanou tomuto tématu, a vyzvala Komisi, aby přispěla k její přípravě. Rada také potvrdila, že společné plánování je proces vedený členskými státy a úlohou Komise je tento proces usnadňovat.

               (6)

               Společné plánování výzkumu kulturního dědictví a globálních změn by umožnilo koordinaci výzkumu v této oblasti, což by významně přispělo k vytvoření plně funkčního Evropského výzkumného prostoru zaměřeného na zachování kulturního dědictví a posílilo vedoucí úlohu Evropy a konkurenceschopnost výzkumu na tomto poli.

               (7)

               Za účelem dosažení cílů vytyčených v tomto doporučení by členské státy měly spolupracovat s Komisí při zvažování možných iniciativ Komise, které by členským státům pomohly při přípravě a provádění strategického plánu výzkumu.

               (8)

               Aby Komise mohla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy, měly by členské státy pravidelně podávat Komisi zprávy o pokroku této iniciativy společného plánování,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1)

               Členské státy se vyzývají, aby vytvořily společnou vizi, jak může spolupráce a koordinace v oblasti výzkumu na úrovni Unie pomoci zachovat kulturní dědictví ve všech jeho formách a zajistit jeho bezpečnost a udržitelné využívání.

               2)

               Členské státy se vyzývají, aby vypracovaly společný strategický plán výzkumu stanovující střednědobé až dlouhodobé potřeby a cíle výzkumu v oblasti zachování a využívání kulturního dědictví v souvislosti s globálními změnami. Strategický plán výzkumu by měl obsahovat prováděcí plán, který stanoví priority a časové rozvrhy a přesně vymezí činnosti, nástroje a zdroje potřebné k jeho provádění.

               3)

               Členské státy se vyzývají, aby do strategického plánu výzkumu a prováděcího plánu zahrnuly tato opatření:

                           a)

                           zjišťování a výměnu informací o příslušných národních programech a výzkumných činnostech;

                           b)

                           posílení kapacit pro společné prognózy a posuzování technologií, zejména co se týče dopadu globálních změn na statky kulturního dědictví a příslušných reakcí v oblasti prevence a ochrany;

                           c)

                           výměnu informací, zdrojů, osvědčených postupů, metodik a pokynů;

                           d)

                           určení oblastí nebo výzkumných činností, které by měly prospěch z koordinace nebo společných výzev k předkládání návrhů nebo sdružování zdrojů;

                           e)

                           definování způsobů výzkumu, který má být společně prováděn v oblastech uvedených v písmenu d);

                           f)

                           zvážení měnících se potřeb návštěvníků a spotřebitelů při definování cílů programů výzkumu kulturního dědictví;

                           g)

                           ve vhodných případech sdílení stávajících výzkumných infrastruktur nebo budování nových zařízení, například koordinovaných databank, nebo vývoj modelů pro studium procesů zhoršování stavu kulturního dědictví;

                           h)

                           podněcování lepší spolupráce mezi veřejným a soukromým sektorem, jakož i otevřené inovace mezi různými výzkumnými činnostmi a podnikatelskými odvětvími týkajícími se kulturního dědictví, včetně cestovního ruchu, udržitelné správy a budování nebo rekonstrukce pamětihodností, budov nebo krajiny a souvisejících podnikatelských služeb;

                           i)

                           poskytování a šíření znalostí, inovací a mezioborových metodických přístupů;

                           j)

                           budování sítí středisek, která se věnují výzkumu kulturního dědictví.

               4)

               Členské státy se vyzývají, aby zřídily společnou řídící strukturu pro oblast kulturního dědictví a globálních změn, pověřenou stanovením společných podmínek, pravidel a postupů pro spolupráci a koordinaci a sledováním provádění strategického plánu výzkumu.

               5)

               Členské státy se vyzývají, aby společně prováděly strategický plán výzkumu, mimo jiné prostřednictvím svých národních programů výzkumu nebo jiných vnitrostátních výzkumných činností.

               6)

               Členské státy se vyzývají, aby spolupracovaly s Komisí s cílem prozkoumat možné iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění strategického plánu výzkumu a koordinovat společné programy s jinými iniciativami Unie v této oblasti.

               7)

               Členské státy se vyzývají, aby pravidelně podávaly Komisi zprávy o pokroku této iniciativy společného plánování.

      V Bruselu dne 26. dubna 2010.

            Za Komisi

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            členka Komise

      (1)  Definice „hmotného a nehmotného kulturního dědictví“ viz: Úmluva UNESCO o ochraně světového kulturního a přírodního dědictví, Paříž, 16. listopadu 1972; Úmluva UNESCO o zachování nemateriálního kulturního dědictví, Paříž, 17. října 2003.