title: Doporučení Komise (EU) 2018/464 ze dne 19. března 2018 o monitorování kovů a jodu v mořských řasách, halofytech a produktech na bázi mořských řas (Text s významem pro EHP. )

text:
               21.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 78/16

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2018/464
   ze dne 19. března 2018
   o monitorování kovů a jodu v mořských řasách, halofytech a produktech na bázi mořských řas
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pro arsen, kadmium a olovo jsou podle nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 (1) stanoveny maximální limity v různých potravinách. V současnosti však nejsou stanoveny žádné maximální limity pro tyto látky v mořských řasách a halofytech, kromě maximálních limitů stanovených podle uvedeného nařízení pro doplňky stravy složené výhradně nebo zejména z mořských řas nebo produktů získávaných z mořských řas.

               (2)

               Pro rtuť je v současné době podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 (2) stanoven maximální limit reziduí (MLR) pro řasy a prokaryotické organismy na standardní úrovni 0,01 mg/kg.

               (3)

               V roce 2006 stanovil Vědecký výbor pro potraviny horní limit pro příjem jodu na 600 μg na den pro dospělé osoby a 200 μg na den pro děti ve věku od 1 do 3 let (3). Uvedl, že konzumace produktů z řas bohatých na jod, zejména sušených produktů, může vést k nebezpečnému nadměrnému příjmu jodu, pokud tyto produkty obsahují více než 20 mg jodu na kg sušiny a exponovaná populace žije v oblasti s endemickým nedostatkem jodu.

               (4)

               Dostupné údaje o výskytu ukazují, že mořské řasy obsahují značné koncentrace arsenu, kadmia, jodu, olova a rtuti. Jelikož halofyty také rostou v mořském prostředí, lze důvodně předpokládat, že budou absorbovat tyto látky podobným způsobem, a tedy i jejich kontaminace bude podobná.

               (5)

               Mořské řasy a halofyty přispívají čím dál významněji ke vzorcům spotřeby některých spotřebitelů v EU. Proto je nutné posoudit, zda by příspěvek arsenu, kadmia, jodu, olova a rtuti z mořských řas a halofytů k celkové expozici těmto látkám vyžadoval stanovit maximální limity pro arsen, kadmium a olovo pro tyto komodity nebo změnu MLR pro rtuť u řas a prokaryotických organismů nebo jakékoli opatření týkající se expozice jodu z těchto produktů.

               (6)

               Pro potravinářské přídatné látky na bázi mořských řas jsou specifikace stanoveny v přílohách nařízení Komise (EU) č. 231/2012 (4). U některých z těchto přídatných látek doporučil úřad EFSA, aby byly revidovány limity pro nečistoty v podobě toxických prvků, a tím se zajistilo, že používání těchto přídatných látek nebude představovat významný zdroj expozice uvedeným toxickým prvkům, zejména v případě kojenců a malých dětí (5). Proto by měla být posouzena expozice arzenu, kadmiu, jodu, olovu a rtuti v potravinářských přídatných látkách na bázi mořských řas a řas.

               (7)

               Pro arsen, olovo, kadmium a rtuť v krmivech jsou maximální obsahy stanoveny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES (6). Jelikož se některé druhy mořských řas používají jako krmivo, měl by se rovněž zkoumat obsah kovů v těchto druzích, a to jak z důvodu zdraví zvířat, tak s ohledem na přenos těchto kovů do potravin živočišného původu.

               (8)

               Na podporu posouzení dietární expozice by měly být shromážděny údaje o výskytu pro arsen, kadmium, jod, olovo a rtuť v různých druzích mořských řas, halofytech a produktech na bázi mořských řas,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy by měly ve spolupráci s provozovateli potravinářských a krmivářských podniků provést v letech 2018, 2019 a 2020 monitorování přítomnosti arsenu, kadmia, jodu, olova a rtuti v mořských řasách, halofytech a produktech na bázi mořských řas. Aby bylo možné provést správný odhad expozice, mělo by uvedené monitorování zahrnovat jedlé halofyty včetně druhů Salicorna europaea a Tetragonia tetragonoides a velké množství druhů mořských řas, s ohledem na stravovací návyky a použití v krmivech, včetně druhů Ecklonia bicyclis, chaluha bublinatá (Fucus vesiculosus), Palmaria palmata, Hizikia fusiforme, puchratka kadeřavá (Chondrus crispus), čepelatka prstnatá (Laminaria digitata), Laminaria japonica/Saccharina japonica, Porphyra a Pyropia spp., Ascophyllum nodosum, Ulva sp., Himanthalia elongata, Fucus serratus, Codium sp., Sacharina latissima, Undaria pinnatifida a čepelatka jedlá (Alaria esculenta). Měly by být rovněž shromažďovány údaje o výskytu u potravinářských přídatných látek na bázi mořských řas, včetně látek E400, E401, E403, E404, E405, E406, E407, E407a a E160a(iv).

               2.

               Pro účely monitorování potravin by měly být dodržovány postupy odběru vzorků stanovené v nařízení Komise (ES) č. 333/2007 (7), aby se zajistilo, že vzorky budou reprezentativní pro vzorkovanou šarži.

               3.

               Pro účely monitorování krmiv by měla být dodržována ustanovení nařízení Komise (ES) č. 152/2009 (8).

               4.

               Analýzy by měly být prováděny v souladu s přílohou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (9) s využitím analytické metody, která průkazně vede ke spolehlivým výsledkům.

               5.

               Analýza rtuti by se měla pokud možno provádět stanovením obsahu methylrtuti a celkové rtuti a analýza arsenu by se měla provádět stanovením obsahu anorganického a celkového arsenu a pokud možno i dalších relevantních forem arsenu.

               6.

               Měly by se podávat zprávy o druzích a číslech přídatných látek a o tom, zda byly analyzovány čerstvé, sušené nebo zpracované produkty. Je-li to možné, měly by být na etiketě konečného výrobku uvedeny rovněž informace o původu produktů (volně rostoucí nebo pěstované), datu a místě sběru, části mořské řasy, která byla analyzována, a případné další informace.

               7.

               Údaje o monitorování spolu s příslušnými informacemi by měly být pravidelně poskytovány úřadu EFSA v elektronickém formátu předkládání zpráv, který stanovil úřad EFSA, pro účely jejich kompilace do jedné databáze.

      V Bruselu dne 19. března 2018.

            Za Komisi

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komise

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (Úř. věst. L 364, 20.12.2006, s. 5).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) C. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 1).

      (3)  „Tolerable upper intake levels for vitamins and minerals“ – Vědecký výbor pro potraviny – Vědecká komise pro dietetické výrobky, výživu a alergie. Únor 2006 http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/efsa_rep/blobserver_assets/ndatolerableuil.pdf

      (4)  Nařízení Komise (EU) č. 231/2012 ze dne 9. března 2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (Úř. věst. L 83, 22.3.2012, s. 1).

      (5)  Re-evaluation of agar (E406) as a food additive. EFSA Journal 2016; 14(12): 4645.

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (Úř. věst. L 140, 30.5.2002, s. 10).

      (7)  Nařízení Komise (ES) č. 333/2007 ze dne 28. března 2007, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro kontrolu obsahu stopových prvků a kontaminujících látek z výroby v potravinách (Úř. věst. L 88, 29.3.2007, s. 29).

      (8)  Nařízení Komise (ES) č. 152/2009 ze dne 27. ledna 2009, kterým se stanoví metody odběru vzorků a laboratorního zkoušení pro úřední kontrolu krmiv (Úř. věst. L 54, 26.2.2009, s. 1).

      (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).


title: Doporučení Komise (EU) 2018/951 ze dne 22. června 2018 o normách pro orgány pro rovné zacházení

text:
               4.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 167/28

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2018/951
   ze dne 22. června 2018
   o normách pro orgány pro rovné zacházení
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Z článku 2 Smlouvy o Evropské unii vyplývá, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.

               (2)

               V článku 8 Smlouvy o fungování Evropské unie je stanoveno, že při všech svých činnostech usiluje Unie o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy.

               (3)

               Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie zakazuje jakoukoli diskriminaci z jakýchkoli důvodů, jako je pohlaví, rasa, etnický původ, náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientace. Článek 23 Listiny zakotvuje právo na rovnost žen a mužů ve všech oblastech včetně zaměstnání, práce a odměny za práci. V jejím článku 26 je uznáno a respektováno právo osob se zdravotním postižením na opatření, jejichž cílem je zajistit jejich nezávislost, sociální a profesní začlenění a jejich účast na životě společnosti. V článku 20 Listiny základních práv Evropské unie je mimoto zakotvena rovnost všech před zákonem.

               (4)

               Podle článku 19 Smlouvy o fungování Evropské unie může Rada zvláštním legislativním postupem a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu jednomyslně přijmout vhodná opatření k boji proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, aniž jsou dotčena ostatní ustanovení Smluv a v rámci pravomocí svěřených Unii Smlouvami. Podle čl. 157 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie přijímají Evropský parlament a Rada opatření k uplatnění zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v otázkách práce a zaměstnanosti včetně zásady stejné odměny za stejnou nebo rovnocennou práci.

               (5)

               Na základě těchto ustanovení byla přijata řada směrnic o zákazu diskriminace v příslušných oblastech.

               (6)

               Směrnice Rady 2000/43/ES (1) zakazuje přímou a nepřímou diskriminaci založenou na rase nebo etnickém původu včetně obtěžování. Směrnice se vztahuje na všechny osoby z veřejného i soukromého sektoru včetně veřejných subjektů, pokud jde o a) podmínky přístupu k zaměstnání, samostatně výdělečné činnosti nebo do pracovního poměru včetně kritérií výběru a podmínek náboru, bez ohledu na obor činnosti a na úroveň profesní hierarchie, včetně pracovního postupu; b) přístup ke všem typům a úrovním odborného poradenství, odborného vzdělávání, dalšího odborného vzdělávání a rekvalifikace, včetně získávání praktických zkušeností; c) podmínky zaměstnání a pracovní podmínky včetně podmínek propouštění a odměňování; d) členství a účast v organizaci zaměstnanců nebo zaměstnavatelů nebo v jakékoli organizaci, jejíž členové vykonávají určité povolání, včetně výhod poskytovaných těmito organizacemi; e) sociální ochranu včetně sociálního zabezpečení a zdravotní péče; f) sociální výhody; g) vzdělání a h) přístup ke zboží a službám, které jsou k dispozici veřejnosti, včetně ubytování, a jejich dodávky.

               (7)

               Směrnice Rady 2000/78/ES (2) zakazuje přímou či nepřímou diskriminaci včetně obtěžování na základě náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, co se týče zaměstnání, povolání a odborného vzdělávání. Směrnice se vztahuje na všechny osoby ve veřejném i soukromém sektoru, včetně veřejných subjektů, pokud jde o písmena a)–d) uvedená v předchozím bodě odůvodnění.

               (8)

               Směrnice Rady 2004/113/ES (3) zakazuje přímou i nepřímou diskriminaci na základě pohlaví včetně obtěžování a sexuálního obtěžování v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování.

               (9)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (4) o rovnosti žen a mužů stanoví zákaz přímé i nepřímé diskriminace na základě pohlaví včetně obtěžování a sexuálního obtěžování, pokud jde o přístup k zaměstnání, včetně postupu v zaměstnání, a k odbornému vzdělávání, pracovní podmínky, včetně odměny, a systémy sociálního zabezpečení pracovníků.

               (10)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/41/EU (5) zakazuje přímou a nepřímou diskriminaci, včetně obtěžování a sexuálního obtěžování, mezi muži a ženami samostatně výdělečně činnými. Oblast působnosti směrnice se vztahuje na všechny druhy diskriminace, výslovně jsou však zmíněny sociální ochrana a dávky v mateřství.

               (11)

               Členské státy provedly všechny výše zmíněné směrnice (dále jen „směrnice o rovnosti“) ve vnitrostátním právu. Směrnice o rovnosti s výjimkou směrnice 2000/78/ES stanoví, že členské státy určí jeden nebo několik subjektů pro podporu, analýzu, sledování a prosazování rovného zacházení se všemi osobami bez diskriminace na základě důvodů, na něž se vztahují příslušné směrnice (dále jen „orgány pro rovné zacházení“). Všechny členské státy proto zřídily orgány pro rovné zacházení.

               (12)

               Toto doporučení se vztahuje na orgány pro rovné zacházení, které byly zřízeny podle výše uvedených směrnic o rovnosti.

               (13)

               Pokud směrnice o rovnosti stanoví zřízení těchto orgánů pro rovné zacházení, vyžadují, aby členské státy zajistily, že do pravomoci těchto orgánů spadá poskytování nezávislé pomoci obětem, příprava nezávislých studií týkajících se diskriminace, zveřejňování nezávislých zpráv a vydávání doporučení k jakékoli otázce související s touto diskriminací.

               (14)

               Dne 2. července 2008 přijala Komise mimoto návrh směrnice Rady o provádění zásady rovného zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo víru, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci (6). Oblast působnosti návrhu zahrnuje a) sociální ochranu včetně sociálního zabezpečení a zdravotní péče; b) sociální výhody; c) vzdělávání a d) přístup ke zboží a službám, které jsou k dispozici veřejnosti, včetně ubytování, a jejich dodávky. Podle navrhované směrnice mají členské státy povinnost určit jeden nebo několik orgánů pro rovné zacházení rovněž v těchto oblastech, přičemž se může jednat o stejné orgány, jako jsou orgány, které již byly zřízeny podle směrnic o rovnosti. Ačkoliv tento návrh nebyl dosud přijat, členské státy by měly být vybízeny k určení orgánů pro rovné zacházení v těchto oblastech, jelikož zkušenosti ukazují, že určení těchto orgánů posiluje ochranu před diskriminací.

               (15)

               Směrnice 2006/54/ES a 2010/41/EU rovněž vyžadují, aby členské státy zajistily, že k úkolům orgánů pro rovné zacházení patří výměna dostupných informací s příslušnými evropskými subjekty.

               (16)

               V řadě členských států zahrnuje mandát orgánů pro rovné zacházení také trestné činy z nenávisti a nenávistné verbální projevy. To má význam zejména pro zajištění účinného provádění rámcového rozhodnutí Rady 2008/913/SVV (7) o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva, které stanoví minimální normy pro kriminalizaci, stíhání a trestání rasistických nenávistných verbálních projevů a trestných činů.

               (17)

               Kromě povinností týkajících se zřízení orgánů pro rovné zacházení, jež jsou stanoveny ve směrnicích, rozšířila většina členských států mandát těchto orgánů tak, aby jejich působnost zahrnovala obecně diskriminaci z důvodu pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace v oblasti zaměstnání a povolání, přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování, vzdělávání, sociální ochrany a sociálních výhod, a jejich mandát tudíž pokrývá oblast působnosti směrnice 2000/78/ES, jakož i jiné oblasti.

               (18)

               Znění směrnic o rovnosti ponechává členským státům široký prostor pro uvážení, pokud jde o strukturu a fungování orgánů pro rovné zacházení. To má za následek značné rozdíly mezi orgány pro rovné zacházení zřízenými v jednotlivých členských státech, pokud jde o jejich mandát, pravomoci, struktury, zdroje a provozní fungování. Důsledkem je někdy neuspokojivý přístup občanů k ochraně, přičemž tato ochrana se mezi jednotlivými členskými státy liší (8).

               (19)

               Některé členské státy založily více než jeden orgán pro rovné zacházení, což vyžaduje vytvoření jednoznačných mechanismů pro jejich koordinaci a spolupráci.

               (20)

               V některých členských státech došlo u existujících orgánů pro rovné zacházení k rozšíření jejich mandátu na nejrůznější oblasti, aniž by se odpovídajícím způsobem zvýšily jejich zdroje. Řada orgánů pro rovné zacházení se potýká se značným snížením rozpočtů, což může mít za následek oslabení jejich schopností plnit stanovené úkoly (9).

               (21)

               Ve studiích bylo poukázáno na případy nedostatečné nezávislosti a efektivnosti orgánů pro rovné zacházení, například kvůli vnějším tlakům či neodpovídajícímu personálnímu obsazení (10).

               (22)

               V praxi může být nezávislost nepříznivě ovlivněna zejména tehdy, je-li orgán pro rovné zacházení zřízen v rámci ministerstva, které přijímá pokyny přímo od vlády.

               (23)

               Orgány pro rovné zacházení by se neměly nepřiměřeně soustředit na určité úkoly na úkor jiných (11).

               (24)

               K poskytnutí pomoci diskriminovaným skupinám nebo jednotlivcům při využívání jejich práv by orgány pro rovné zacházení měly také zvyšovat informovanost široké veřejnosti o jejich existenci, o platných pravidlech proti diskriminaci a o způsobech zjednání nápravy. Za tímto účelem by měli mít všichni snadný přístup k orgánům pro rovné zacházení, a to fyzicky i on-line. Podávání stížností by mělo být usnadněno rovněž zachováváním důvěrnosti a jednoduchými postupy, které jsou bezplatné.

               (25)

               Zdá se, že na pomoc při zajišťování řádného a stejného fungování orgánů pro rovné zacházení v celé Unii je vhodné doporučit členským státům normy pro orgány pro rovné zacházení.

               (26)

               Potřeba norem pro orgány pro rovné zacházení byla dále vyzdvižena ve společné zprávě o uplatňování směrnic 2000/43/ES a 2000/78/ES z roku 2014 (12), ve zprávě o používání směrnice 2004/113/ES z roku 2015 (13), jakož i v hodnotící zprávě o uplatňování doporučení o posílení zásady rovného odměňování prostřednictvím transparentnosti z roku 2014 a akčním plánu EU na období 2017–2019 nazvaném „Boj proti rozdílům v odměňování žen a mužů“ (14). Evropský parlament mimoto normy pro orgány pro rovné zacházení požadoval ve svém usnesení z roku 2015 (15).

               (27)

               Normy pro orgány pro rovné zacházení a instituce působící v oblasti lidských práv již přijala Organizace spojených národů (16), evropská síť vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení (17) a Rada Evropy (18).

               (28)

               Toto doporučení je určeno členským státům. Má přispět k odstranění rozdílů v normách mezi orgány pro rovné zacházení v Evropě.

               (29)

               Doporučení stanoví normy týkající se mandátu, nezávislosti, efektivnosti, přístupnosti a koordinace orgánů pro rovné zacházení a přístupu k těmto orgánům, aby bylo zajištěno, že mohou účinně plnit své funkce.

               (30)

               Toto doporučení vychází ze závazku Komise podporovat členské státy a pomáhat jim při zlepšování jejich kapacit nezbytných k prosazování práva EU a poskytování prostředků nápravy k zajištění toho, že diskriminované osoby a skupiny, které právo Unie chrání, mohou plně požívat svých práv, v souladu se sdělením „Právo EU: lepší výsledky díky lepšímu uplatňování“ (19). Nezávislé orgány pro rovné zacházení hrají zásadní úlohu při účinném provádění právních předpisů Unie a jejich komplexním a jednotném prosazování. Orgány pro rovné zacházení představují rovněž cenné instituce pro udržitelný rozvoj rovných a inkluzivních demokratických společností.

               (31)

               V oblastech spadajících do pravomoci Unie by normy pro orgány pro rovné zacházení měly splňovat také požadavky na přístupnost zakotvené v Úmluvě Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením. Tato úmluva byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2010/48/ES (20), a je tudíž nedílnou součástí právního řádu EU a má přednost před sekundárním právem EU.

               (32)

               Směrnice 2000/43/ES, 2000/78/ES, 2004/113/ES a 2006/54/ES obsahují povinnost členských států sdělit veškeré dostupné informace týkající se jejich uplatňování, aby mohla Komise vypracovat zprávu, která hodnotí opatření, jež členské státy přijaly podle příslušných směrnic. Sdělení mají být poskytována v určitých předem stanovených intervalech (21), aby mohla Komise přijmout a zveřejnit zprávu. V tomto sdělení by měly být zahrnuty také informace o zajištění souladu s tímto doporučením ze strany členských států, aby bylo možno posoudit jeho dopad.

               (33)

               Na úrovni Unie nejsou tímto doporučením dotčeny zásady vnitrostátního procesního práva a právní tradice členských států. Toto doporučení neznamená rozšíření pravomocí Unie stanovených ve Smlouvách a v sekundárním právu EU,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   KAPITOLA I

      ÚČEL A PŘEDMĚT

               1)

               Účelem tohoto doporučení je stanovit opatření, která mohou členské státy přijmout, aby pomohly zvýšit nezávislost a efektivnost orgánů pro rovné zacházení, zejména co se týká jejich schopnosti zajistit, aby diskriminované osoby a skupiny mohly plně požívat svých práv.

               2)

               Všechny členské státy by měly zajistit, aby jejich orgány pro rovné zacházení mohly plnit své funkce stanovené ve směrnicích 2000/43/ES, 2004/113/ES, 2006/54/ES a 2010/41/EU nezávisle a efektivně.

         KAPITOLA II

      DOPORUČENÁ OPATŘENÍ

   1.1.   Mandát orgánů pro rovné zacházení

   1.1.1.   Důvody a působnost zahrnuté v mandátu orgánů pro rovné zacházení

               1)

               Kromě svých povinností podle směrnic 2000/43/ES, 2004/113/ES, 2006/54/ES a 2010/41/EU, které se týkají určení subjektů pověřených podporou rovného zacházení (dále jen „orgány pro rovné zacházení“), by měly všechny členské státy uvážit určení orgánu pro rovné zacházení, který se zabývá diskriminací z důvodu náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace v oblasti působnosti směrnice 2000/78/ES.

               2)

               Členské státy by měly uvážit rozšíření mandátu orgánů pro rovné zacházení tak, aby pro všechny zakázané důvody diskriminace zahrnovaly oblasti zaměstnání a povolání, přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování, vzdělávání, sociální ochrany a sociálních výhod, včetně nenávistných verbálních projevů souvisejících s těmito důvody v dotyčných oblastech.

               3)

               Jak v případě orgánů s jedním mandátem, tak i v případě orgánů pro rovné zacházení, které mají několik mandátů a/nebo které se zabývají několika důvody, by měla vnitřní struktura zajistit zaměření na každou část mandátu a na každý důvod. To by mělo být úměrné dopadu souvisejícího důvodu diskriminace a zdroje by měly být rozvrženy odpovídajícím způsobem.

         1.1.2.   Funkce zahrnuté v mandátu orgánů pro rovné zacházení

      Nezávislá pomoc

               1)

               Členské státy by měly vzít v úvahu tyto aspekty poskytování nezávislé pomoci obětem: přijímání a vyřizování individuálních nebo kolektivních stížností; poskytování právního poradenství obětem, a to i při řešení jejich stížností; zapojení do činností v oblasti mediace a smírčího řízení; zastupování stěžovatelů u soudů a v případě potřeby vystupování ve funkci amicus curiae nebo znalce.

               2)

               Členské státy by měly vzít v úvahu rovněž skutečnost, že nezávislá pomoc obětem může zahrnovat možnost orgánů pro rovné zacházení účastnit se soudních sporů nebo být při nich nápomocny v zájmu řešení strukturální a systematické diskriminace v případech, které vzhledem k jejich četnosti, závažnosti nebo potřebě právního vyjasnění vybraly samotné orgány. Tyto soudní spory mohou být vedeny vlastním jménem orgánu, nebo jménem obětí či organizací, které oběti zastupují, v souladu s vnitrostátním procesním právem.

               3)

               Členské státy by měly zohlednit rovněž skutečnost, že pomoc obětem může zahrnovat vydávání doporučení nebo právně závazných rozhodnutí v individuálních či společných případech diskriminace, je-li to přípustné podle vnitrostátního práva, jakož i přijímání následných opatření k zajištění jejich provedení.

               4)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení umožnit shromažďování příslušných důkazů a informací v souladu s vnitrostátním právem.

               5)

               Mají-li orgány pro rovné zacházení právní způsobilost vydávat závazná rozhodnutí, měly by jim členské státy přiznat také způsobilost k ukládání náležitých, účinných a přiměřených sankcí.

               6)

               Výkon pravomocí svěřených orgánům pro rovné zacházení by měl podléhat vhodným zárukám, případně včetně práva na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces. Ve vnitrostátních právních předpisech by mělo být výslovně stanoveno zejména právo na podání opravného prostředku proti závazným rozhodnutím orgánů pro rovné zacházení u soudů, mají-li tyto orgány podle vnitrostátního práva pravomoc přijímat takováto rozhodnutí.

      Nezávislé průzkumy

               7)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení umožnit pravidelné provádění nezávislých průzkumů. Rozsah a forma průzkumů by měly zajišťovat shromáždění dostatečného množství spolehlivých kvantitativních a kvalitativních údajů o diskriminaci, aby bylo možno provést analýzu, která je nezbytná k vyvození závěrů založených na důkazech ohledně toho, v čem spočívají hlavní problémy a jak je řešit.

      Nezávislé zprávy

               8)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení umožnit, aby pravidelně zveřejňovaly nezávislé zprávy a předkládaly je příslušným veřejným institucím, případně včetně příslušných vnitrostátních nebo regionálních vlád a parlamentů. Jejich rozsah by měl být dostatečně široký, aby bylo u každého z dotčených důvodů možné celkové posouzení situace v oblasti diskriminace v daném členském státě.

               9)

               Za účelem získání nezávislých, vysoce kvalitních zpráv by členské státy měly orgánům pro rovné zacházení umožnit provádění nezávislého výzkumu. To by mohlo zahrnovat shromažďování údajů zejména o počtu stížností týkajících se jednotlivých důvodů diskriminace, délce správního řízení od podání stížnosti do uzavření případu, výsledku správního řízení a počtu, délce a výsledku soudních řízení, jichž se orgány pro rovné zacházení zúčastnily.

      Doporučení orgánů pro rovné zacházení

               10)

               Členské státy by měly zajistit, aby jejich orgány veřejné moci zohledňovaly v možném rozsahu doporučení orgánů pro rovné zacházení týkající se právních předpisů, politiky, postupu, programů a praxe. Mělo by být zajištěno, že orgány veřejné moci informují orgány pro rovné zacházení o tom, jak byla doporučení zohledněna, a že tyto informace zveřejňují.

      Prosazování rovnosti

               11)

               Na podporu rovnosti a rozmanitosti by členské státy měly orgánům pro rovné zacházení umožnit, aby přispívaly k předcházení diskriminaci, a to zejména poskytováním odborné přípravy, informací, poradenství, pokynů a podpory nositelům povinností podle směrnic o rovnosti, institucím a jednotlivcům a zvyšováním informovanosti široké veřejnosti o existenci orgánů i o obsahu stávajících pravidel proti diskriminaci a o možnostech zjednání nápravy.

               12)

               Za týmž účelem by členské státy měly orgánům pro rovné zacházení také umožnit, aby se zapojily do veřejné diskuse, vedly pravidelný dialog s orgány veřejné moci, komunikovaly s diskriminovanými skupinami a zúčastněnými stranami a prosazovaly osvědčené postupy a pozitivní opatření.

         1.2.   Nezávislost a efektivnost

   1.2.1.   Nezávislost

               1)

               Aby byla zaručena nezávislost orgánů pro rovné zacházení při plnění jejich úkolů, měly by členské státy uvážit takové prvky, jako je organizace těchto orgánů, jejich místo v celkové správní struktuře, přidělení rozpočtu, jejich postupy pro řízení zdrojů se zvláštním zaměřením na postupy jmenování a odvolávání zaměstnanců včetně osob, které zastávají vedoucí funkce. Tímto aspektem by neměly být dotčeny zvláštní vnitrostátní organizační struktury členských států.

               2)

               Členské státy by měly zajistit, aby se zaměstnanci orgánů pro rovné zacházení, včetně osob zastávajících vedoucí funkce a členů správní rady, nemohli podílet na opatřeních, jež nejsou slučitelná s jejich povinnostmi, a aby během svého funkčního období nevykonávali žádnou kolidující činnost bez ohledu na to, zda je výdělečná, či nikoli.

         1.2.2.   Zdroje

               1)

               Členské státy by měly zajistit, aby měl každý orgán pro rovné zacházení k dispozici lidské, technické a finanční zdroje, prostory a infrastrukturu potřebnou pro účinné plnění svých úkolů a výkon svých pravomocí. Přidělené zdroje by měly odpovídat pravomocem a úkolům, které byly orgánům pro rovné zacházení svěřeny. Zdroje lze považovat za dostatečné pouze tehdy, pokud orgánům pro rovné zacházení umožňují plnit účinně všechny jejich funkce v oblasti rovnosti, v přiměřeném čase a ve lhůtách stanovených ve vnitrostátním právu.

               2)

               Členské státy by měly zajistit, aby byl počet zaměstnanců a jejich kvalifikace dostatečné, pokud jde o dovednosti, znalosti a zkušenosti, aby mohli náležitě a účinně plnit všechny funkce orgánů pro rovné zacházení.

               3)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení umožnit, aby účinně sledovaly provádění jejich vlastních rozhodnutí i rozhodnutí institucí, rozhodčích orgánů a soudů v souvislosti s případy diskriminace. Za tímto účelem by měly být orgány pro rovné zacházení o těchto rozhodnutích a o opatření přijatých k jejich provedení neprodleně informovány.

         1.2.3.   Podávání stížností, přístup a dostupnost

               1)

               Členské státy by měly zajistit, aby bylo možné podávat orgánům pro rovné zacházení stížnosti ústně, písemně a on-line, v jazyce, který si stěžovatel zvolí a který se v členském státě, v němž se orgán pro rovné zacházení nachází, běžně používá.

               2)

               Členské státy by měly zajistit, aby byl postup pro podávání stížností orgánům pro rovné zacházení jednoduchý a bezplatný.

               3)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení uložit povinnost zajistit svědkům a oznamovatelům a pokud možno i stěžovatelům ve věcech týkajících se diskriminace důvěrnost.

               4)

               Členské státy by měly zajistit, aby měly všechny osoby snadný přístup do fyzických prostor orgánů pro rovné zacházení, k jejich informacím a sdělením, včetně informačních technologií, a ke službám a produktům, jako jsou dokumenty a audiovizuální materiály, nebo na jejich zasedání a akce, které jsou otevřené pro veřejnost nebo určené veřejnosti. Měly by být přístupné zejména pro osoby se zdravotním postižením, jimž by mělo být poskytnuto přiměřené uspořádání, jak je vymezeno v Úmluvě Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, aby bylo zajištěno, že osoby se zdravotním postižením mají přístup k orgánům pro rovné zacházení na stejném základě s ostatními.

               5)

               Je-li to nezbytné z geografických či jiných důvodů, měly by členské státy uvážit možnost, aby si orgány pro rovné zacházení zřídily místní a/nebo regionální kanceláře orgánů pro rovné zacházení nebo místní a/nebo regionální osvětové iniciativy za účelem pravidelné dočasné přítomnosti.

               6)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení poskytnout dostatečný rozpočet a zdroje, aby mohly účinně provádět osvětu, která je zaměřena na informování široké veřejnosti o jejich existenci a o možnosti podávat na diskriminaci stížnosti.

         1.3.   Koordinace a spolupráce

               1)

               Existuje-li v témže členském státě několik orgánů pro rovné zacházení, měly by jim členské státy umožnit zavedení pravidelné a účinné koordinace, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování zásad nediskriminace. Orgány pro rovné zacházení by se neměly nepřiměřeně soustředit na některé úkoly na úkor těch ostatních. Jsou-li prováděny osvětové činnosti, měly by být do nich v možném rozsahu zapojeny ostatní příslušné orgány, aby byla plně informována široká veřejnost.

               2)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení umožnit, aby se zapojily do dialogu a účinné spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány a subjekty v témže členské státě. To znamená rovněž zajištění toho, aby byly orgány pro rovné zacházení včas a transparentně konzultovány ohledně politiky a legislativních návrhů a vývoje v souvislosti se záležitostmi, na něž se vztahuje jejich mandát.

               3)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení poskytnout kapacity pro spolupráci s ostatními orgány pro rovné zacházení a jinými organizacemi na evropské a mezinárodní úrovni, včetně prostřednictvím společných průzkumů.

               4)

               Členské státy by měly orgánům pro rovné zacházení umožnit, aby spolupracovaly s příslušnými subjekty. To zahrnuje vnitrostátní rámce určené podle čl. 33 odst. 2 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, národní kontaktní místa pro Romy, organizace občanské společnosti a řídicí orgány evropských strukturálních a investičních fondů k zajištění toho, že finanční prostředky nejsou přiděleny na projekty, které porušují zákaz diskriminace.

         KAPITOLA III

      SDĚLENÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ

   Členské státy se vyzývají, aby ve svých sděleních o uplatňování směrnic 2000/43/ES, 2000/78/ES, 2004/113/ES a 2006/54/ES uvedly informace o zohlednění tohoto doporučení.

      V Bruselu dne 22. června 2018.

            Za Komisi

         Věra JOUROVÁ

            členka Komise

      (1)  Směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22).

      (2)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16).

      (3)  Směrnice Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování (Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 37).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 23).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/41/EU ze dne 7. července 2010 o uplatňování zásady rovného zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné a o zrušení směrnice Rady 86/613/EHS (Úř. věst. L 180, 15.7.2010, s. 1).

      (6)  KOM(2008) 426 v konečném znění.

      (7)  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/913/SVV ze dne 28. listopadu 2008 o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva (Úř. věst. L 328, 6.12.2008, s. 55).

      (8)  Viz mimo jiné Human European Consultancy v partnerství s Ludwig Boltzmann Institute of Human Rights, říjen 2010, Study on Equality Bodies set up under Directives 2000/43/EC, 2004/113/EC, and 2006/54/EC, s. 177, a evropská síť vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení, říjen 2012, Equality Bodies. Current Challenges.

      (9)  Human European Consultancy, citováno výše, s. 78, 125, 142, a evropská síť vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení, citováno výše, s. 8 a 17. Viz rovněž evropská síť vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení, Strategic Role of Equality Bodies, 2009, s. 43–44 a 52.

      (10)  Human European Consultancy, citováno výše, s. 70–145, a evropská síť vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení, citováno výše, s. 8 a 13–20.

      (11)  Evropská komise, 2006, Catalysts for Change? Equality bodies according to Directive 2000/43/EC – existence, independence and effectiveness, s. 57.

      (12)  Společná zpráva o uplatňování směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ („směrnice o rasové rovnosti“), a směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání („směrnice o rovnosti v zaměstnání“), COM(2014) 2 final.

      (13)  Zpráva o používání směrnice Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování, COM(2015) 190 final. Tato potřeba byla zmíněna rovněž v přezkumu rámce EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů v polovině období, COM(2017) 458 final; ve zprávě Agentury pro základní práva o základních právech z května 2017; ve zprávě o uplatňování doporučení Komise o posílení zásady rovného odměňování mužů a žen prostřednictvím transparentnosti, COM(2017) 671 final.

      (14)  Zpráva o uplatňování doporučení Komise o posílení zásady rovného odměňování mužů a žen prostřednictvím transparentnosti, citováno výše; akční plán EU na období 2017–2019 – Boj proti rozdílům v odměňování žen a mužů, COM(2017) 678 final.

      (15)  Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. října 2015 o uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (2014/2160(INI)).

      (16)  Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva, zásady Valného shromáždění OSN týkající se postavení vnitrostátních institucí (Pařížské zásady), rezoluce č. 48/134, 20. prosince 1993, a obecné připomínky k výkladu a uplatňování těchto zásad vydané Mezinárodním koordinačním výborem národních institucí pro podporu a ochranu lidských práv ve znění ze dne 21. února 2018.

      (17)  Evropská síť vnitrostátních orgánů pro rovné zacházení, 2016, Developing Standards for Equality Bodies. An Equinet Working Paper.

      (18)  Evropská komise proti rasismu a nesnášenlivosti (ECRI), revidované Všeobecné politické doporučení č. 2 o orgánech pro rovné zacházení k boji proti rasismu a nesnášenlivosti na vnitrostátní úrovni (Equality Bodies to combat racism and intolerance at national level), CRI(2018) 06, přijaté dne 7. prosince 2017.

      (19)  C(2016) 8600.

      (20)  Rozhodnutí Rady 2010/48/ES ze dne 26. listopadu 2009 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením Evropským společenstvím (Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 35).

      (21)  Každé čtyři roky podle směrnice 2006/54/ES a každých pět let podle směrnic 2000/43/ES, 2000/78/ES a 2004/113/EHS.


               18.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/298

         P8_TA(2017)0029
   Priority EU pro 61. zasedání Komise OSN pro postavení žen
   Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 14. února 2017 týkající se priorit EU pro 61. zasedání Komise OSN pro postavení žen (2017/2001(INI))
   (2018/C 252/30)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na návrh doporučení Radě, který předložily Constance Le Gripová za skupinu PPE a Maria Arenová za skupinu S&D, týkající se priorit EU pro 61. zasedání Komise OSN pro postavení žen (B8-1365/2016),

               —

               s ohledem na závěry Rady ze dne 26. května 2015 o problematice rovnosti žen a mužů v oblasti rozvojové spolupráce a o novém globálním partnerství pro vymýcení chudoby a udržitelný rozvoj na období po roce 2015 a ze dne 16. prosince 2014 o transformačním rámci na období po roce 2015,

               —

               s ohledem na 61. zasedání Komise OSN pro postavení žen a jeho prioritní téma „Posílení ekonomického postavení žen v měnícím se světě práce“,

               —

               s ohledem na čtvrtou světovou konferenci o ženách, která se konala v září 1995 v Pekingu, na deklaraci a akční platformu přijaté v Pekingu a na následující výsledné dokumenty přijaté na zvláštních zasedáních OSN Peking + 5 dne 9. června 2000, Peking + 10 dne 11. března 2005, Peking + 15 dne 2. března 2010 a Peking + 20 dne 9. března 2015 o návazných opatřeních a iniciativách pro provádění Pekingské deklarace a akční platformy,

               —

               s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) z roku 1979,

               —

               s ohledem na článek 113 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A8-0018/2017),

               A.

               vzhledem k tomu, že rovnost žen a mužů je základní zásadou EU zakotvenou ve Smlouvě o Evropské unii a jedním z jejích cílů a úkolů, a vzhledem k tomu, že EU se touto zásadou řídí i ve své vnější činnosti, protože by obě tyto dimenze měly být koordinovány;

               B.

               vzhledem k tomu, že lidská práva žen a rovnost žen a mužů nejsou jen základními lidskými právy, ale také nezbytným předpokladem dosažení pokroku v oblasti rozvoje a snižování chudoby a nezbytným základem pro světový mír, prosperitu a udržitelnost;

               C.

               vzhledem k tomu, že sexuální obtěžování a násilí páchané na ženách zahrnuje širokou škálu porušování lidských práv; vzhledem k tomu, že všechny tyto případy porušení práv mohou zanechat hluboké stopy na psychice, přičemž zahrnují fyzickou nebo sexuální újmu či utrpení, včetně hrozeb takových činů či nátlaku, poškozují celkové zdraví žen a dívek i jejich reprodukční a sexuální zdraví a v některých případech končí smrtí;

               D.

               vzhledem k tomu, že dne 23. ledna 2017 prezident Spojených států Donald Trump znovu zavedl tzv. „globální roubíkové pravidlo“ (global gag), které znemožňuje mezinárodním organizacím získávat jakoukoli globální zdravotní podporu USA, pokud provádějí umělé přerušení těhotenství, poskytují poradenství v této oblasti, doporučují dotčeným ženám, na koho se mají za tímto účelem obrátit, nebo obhajují služby spojené s umělým přerušením těhotenství, a to i v případě, že tak činí za vlastní finanční prostředky, které nepocházejí z USA, a i tehdy, je-li umělé přerušení těhotenství v jejich zemi legální; vzhledem k tomu, že tím budou postiženy programy, které se zabývají HIV/AIDS, zdravím matek a dětí, bojem proti viru Zika a dalšími otázkami spojenými se zdravím a s chorobami; vzhledem k tomu, že toto pravidlo bude představovat krok zpět o mnoho let, které umožnily dosáhnout pokroku, pokud se jedná o zdraví a životní podmínky komunit na celém světě, zejména v oblasti práv žen a dívek, a mohlo by ohrozit přístup ke zdravotnickým službám pro miliony lidí na celém světě;

               E.

               vzhledem k tomu, že pátým cílem udržitelného rozvoje je dosažení rovnosti žen a mužů a posílení postavení žen a dívek na celém světě; vzhledem k tomu, že pátý cíl udržitelného rozvoje je samostatným cílem, což znamená, že bude muset být začleněn do celého plánu Agendy pro udržitelný rozvoj 2030 a do realizace všech cílů udržitelného rozvoje; vzhledem k tomu, že posílit postavení žen znamená poskytnout jim nástroje nezbytné k tomu, aby se staly ekonomicky nezávislými a aby byly napříč společností zastoupeny stejnou měrou, sehrávaly stejnou úlohu ve všech sférách života a získaly více moci ve veřejném životě a kontrolu nad veškerými rozhodnutími, která ovlivňují jejich životy;

               F.

               vzhledem k tomu, že ženy jsou na celém světě významnými hospodářskými subjekty a zapojení žen může stimulovat hospodářství, vytvářet pracovní místa a dosáhnout prosperity pro všechny; vzhledem k tomu, že země, které si cení žen a podporují jejich plnou účast na trhu práce a rozhodování jsou stabilnější, bezpečnější a lépe prosperují; vzhledem k tomu, že genderové rozpočtování představuje inteligentní ekonomiku a zajišťuje, aby veřejné výdaje sloužily na podporu rovnosti žen a mužů;

               G.

               vzhledem k tomu, že tvořivost a podnikatelský potenciál žen jsou nedostatečně využívaným zdrojem hospodářského růstu a zaměstnanosti, který by měl být dále rozvíjen;

               H.

               vzhledem k tomu, že navzdory jasným důkazům o tom, že posílení žen je klíčové pro snižování chudoby, podporu rozvoje a řešení nejnaléhavějších světových problémů, vlády EU 20 let po pekingské konferenci uznaly, že žádná země nedosáhla úplné rovnosti žen a mužů ani plného posílení postavení žen a dívek, že pokrok postupuje pomalu a nerovnoměrně, že hlavní nedostatky a formy diskriminace přetrvávají a že se při provádění 12 kritických oblastí zájmů akční platformy objevily nové problémy;

               I.

               vzhledem k tomu, že EU hraje důležitou roli v posilování žen a dívek v EU i celosvětově prostřednictvím politických a finančních prostředků; vzhledem k tomu, že EU musí hrát klíčovou úlohu strážkyně dohodnutého přístupu OSN a EU k lidským právům žen;

               J.

               vzhledem k tomu, že ženy v těch nejchudších zemích i nadále produkují přibližně 80 % potravin a současně jsou hlavními strážkyněmi biologické rozmanitosti a osiva plodin;

               K.

               vzhledem k tomu, že půda není jen nástrojem k produkci, nýbrž i místem spojovaným s kulturou a identitou; vzhledem k tomu, že přístup k půdě je tedy základní součástí života a nezcizitelným právem žen z řad zemědělského a původního obyvatelstva;

               1.

               dává Radě toto doporučení:

                     Obecné podmínky posílení postavení žen a dívek

                           a)

                           potvrdit svůj závazek k akční platformě přijaté v Pekingu a ke všem jejím činnostem zaměřeným na prosazování lidských práv žen a rovnosti žen a mužů; potvrdit svůj závazek k přístupu ve dvou rovinách k lidským právům žen prostřednictvím začleňování hlediska rovnosti žen a mužů do všech oblastí politiky a realizování konkrétních činností zaměřených na prosazování lidských práv žen a rovnosti žen a mužů;

                           b)

                           podporovat politiky, které investují do rovnocenného přístupu žen a dívek ke kvalitnímu vzdělávání a odborné přípravě, včetně formálního a neformálního vzdělávání a informálního učení, a odstraňují genderové nerovnosti v těchto oblastech a napříč všemi odvětvími, zejména v těch, ve kterých tradičně převažují muži;

                           c)

                           bojovat proti všem formám násilí na ženách a dívkách ve veřejné a soukromé sféře jakožto závažnému narušení jejich fyzické a duševní integrity, jež jim zabraňuje plně rozvinout svůj potenciál; prosadit úplnou ratifikaci Istanbulské úmluvy všemi stranami;

                           d)

                           domnívá se, že aby se OSN, EU a její členské státy staly skutečnými aktéry na celosvětové úrovni, musí rovněž zvýšit své úsilí o odstranění násilí páchaného na ženách a násilí na základě pohlaví na svém území; znovu proto připomíná svou výzvu Komisi, aby navrhla strategii EU pro boj proti násilí na ženách, včetně směrnice, která by stanovila minimální pravidla; žádá v tomto ohledu všechny strany, aby podepsaly a ratifikovaly úmluvu Rady Evropy o prevenci a boji proti násilí na ženách a domácímu násilí;

                           e)

                           vypracovat politiky prosazující a podporující důstojnou práci a plnou zaměstnanost pro všechny ženy;

                           f)

                           zajistit všeobecný přístup ke zdravotní péči v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví a k reprodukčním právům, jak bylo dohodnuto v akčním programu Mezinárodní konference o populaci a rozvoji, Pekingské akční platformě a výsledných dokumentech jejích hodnotících konferencí; zajistit dívkám, chlapcům a mladým ženám a mužům sexuální výchovu přiměřenou jejich věku, aby se snížil počet nechtěných těhotenství v raném věku či šíření sexuálně přenosných nemocí;

                           g)

                           důrazně odsuzuje „globální roubíkové pravidlo“ (global gag), které zakazuje mezinárodním organizacím čerpat finanční prostředky USA na plánované rodičovství, pokud provádějí umělé přerušení těhotenství, poskytují poradenství v této oblasti, doporučují dotčeným ženám, na koho se mají za tímto účelem obrátit, nebo lobbují za služby spojené s umělým přerušením těhotenství; domnívá se, že toto pravidlo představuje přímý útok na výdobytky v oblasti práv žen a dívek a krok zpět; naléhavě vyzývá k tomu, aby EU a její členské státy omezily dopady tohoto „roubíkového pravidla“ tím, že výrazně navýší prostředky určené na sexuální a reprodukční zdraví a práva a zřídí mezinárodní fond, který bude financovat přístup k plánovanému rodičovství a k bezpečnému a zákonnému umělému přerušení těhotenství, a to za použití vnitrostátního i unijního rozvojového financování a s cílem zaplnit mezeru ve financování, která vznikla na základě kroků Trumpovy administrativy na zastavení financování všech zámořských organizací mezinárodní pomoci poskytujících služby v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví;

                           h)

                           odstranit rozdíly v platech, celoživotních výdělcích a důchodech žen a mužů;

                           i)

                           ukončit všechny formy diskriminace vůči ženám v právních předpisech a politikách na všech úrovních;

                           j)

                           bojovat proti všem formám genderových stereotypů, které zachovávají nerovnost, násilí a diskriminaci ve všech sférách společnosti;

                           k)

                           podporovat ženské organizace ve všech úrovních jejich činností; zapojit ženské organizace do tvorby politiky a zajistit přiměřené financování;

                           l)

                           uplatňovat genderové rozpočtování jako nástroj začleňování hlediska rovnosti žen a mužů do všech veřejných výdajů;

                     Posilování ekonomického postavení žen a překonávání překážek na pracovním trhu

                           m)

                           vyzvat všechny strany k ratifikaci a provedení Úmluvy OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) se zvláštním zřetelem na články 1, 4, 10, 11, 13, 14 a 15;

                           n)

                           naléhat na všechny strany, aby přijaly politiky a zákony zajišťující rovný přístup k práci a rovné odměňování za stejnou nebo rovnocennou práci;

                           o)

                           intenzivně i nadále usilovat o politiky, které podporují a prosazují podnikání žen v prostředí zaručujícím důstojnou práci a odstraňují všechny překážky a společenské předsudky, jež ženám brání v zakládání a vedení podniku, včetně zlepšení přístupu k finančním službám, úvěrům, rizikovému kapitálu a trhům za stejných podmínek a podporování přístupu k informacím, odborné přípravě a sítím pro pracovní účely; v této souvislosti uznává a podporuje úlohu sociálních podniků, družstev a alternativních obchodních modelů při posilování postavení žen;

                           p)

                           uznat, že makroekonomické politiky, zejména pokud jde o rozpočtovou kázeň a veřejné služby, mají nepřiměřený dopad na ženy a že tvůrci politik musí tyto dopady na ženy brát v úvahu;

                           q)

                           prosazovat nové investice do infrastruktury sociální péče, vzdělávání a zdravotní péče a do veřejného poskytování přístupných, cenově dostupných a kvalitních služeb v oblasti péče během celého života, včetně péče děti a závislé a starší osoby; zajistit silnou ochranu a pracovní práva těhotným ženám, a to jak v průběhu jejich těhotenství, tak po něm;

                           r)

                           podporovat politiky, které upřednostňují rovné sdílení domácích a pečovatelských povinností mezi ženami a muži;

                           s)

                           podpořit vypracování úmluvy Mezinárodní organizace práce, která by poskytovala mezinárodní normu pro řešení genderově podmíněného násilí na pracovišti;

                           t)

                           provádět politiky s cílem řešit fenomén politického násilí vůči ženám, včetně psychického násilí, zastrašování a obtěžování na internetu;

                           u)

                           přijmout účinná opatření s cílem odstranit dětskou práci, jelikož miliony dívek jsou zneužívány; zavést nové mechanismy do současných právních předpisů EU s cílem zamezit dovozu zboží, při jehož výrobě je využívána dětská práce;

                           v)

                           prostřednictvím osvětových kampaní a podpůrných programů podněcovat ženy a dívky k budování kariéry ve všech vědeckých oblastech, se zvláštním důrazem na technologie a digitální ekonomiku;

                           w)

                           zajistit soudržnost mezi vnitřními a vnějšími politikami EU a cíli v oblasti udržitelného rozvoje;

                     Zajištění rovného podílu žen na všech úrovních rozhodování

                           x)

                           chránit občanská a politická práva a podporovat zajištění genderové rovnováhy v rozhodování na všech úrovních, včetně politického rozhodování, hospodářské politiky a programů, pracovních míst, podniků nebo akademické sféry;

                           y)

                           zapojit sociální partnery, občanskou společnost a ženské organizace do hospodářského rozhodování;

                           z)

                           posilovat vedoucí postavení a účast žen při rozhodování o řešení konfliktů a postkonfliktních situací a zajistit ženám přístup k pracovním místům, trhům, politické účasti a vedoucím pozicím v zemích, které prošly konfliktem, neboť všechny tyto prvky jsou pro stabilitu zásadní;

                     Řešení potřeb nejvíce marginalizovaných žen

                           aa)

                           usnadnit ženám žijícím ve venkovských oblastech vlastnictví půdy a přístup k úvěrům a podněcovat, povzbuzovat a podporovat jejich podnikatelskou činnost ve venkovských oblastech a umožnit jim tak, aby se staly ekonomicky nezávislými a plně se účastnily udržitelného rozvoje venkova a těžily z něj; ochraňovat a podporovat krátké dodavatelské řetězce potravin prostřednictvím aktivních politik jak na vnitřní, tak vnější úrovni EU;

                           ab)

                           stanovit vnitrostátní a mezinárodní pravidla, která by zajistila omezení, pokud jde o hromadné zabírání půdy, které je v rozporu se zájmy drobných vlastníků, zejména žen;

                           ac)

                           vyzvat k zapojení organizací žen žijících ve venkovských oblastech do místní, regionální, vnitrostátní a světové tvorby politik a podporovat sítě žen zaměřené na výměnu zkušeností a osvědčených postupů, zejména tam, kde by příslušná rozhodnutí mohla mít dopad na život žen;

                           ad)

                           vyzvat všechny země k ratifikaci a provedení Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením, včetně článku 6 této úmluvy nazvaného „Ženy se zdravotním postižením“;

                           ae)

                           klást důraz na právo migrujících pracovnic, zejména migrantek a uprchlic pracujících v cizí domácnosti, na důstojné pracovní podmínky a stejnou sociální ochranu; vyzvat k ratifikaci a uplatňování úmluvy Mezinárodní organizace práce č. 189;

                           af)

                           naléhavě vyzvat všechny strany, aby uplatňovaly politiky, které ženám a dívkám z řad uprchlíků zajistí práva a důstojné zacházení;

                           ag)

                           zajistit, aby bylo genderově motivované pronásledování považováno za důvod pro žádost o azyl podle Ženevské úmluvy OSN z roku 1951 týkající se postavení uprchlíků;

                           ah)

                           zdůraznit, že je třeba chránit a podporovat ženy z řad osob LGBTI;

                           ai)

                           vyzvat Komisi pro postavení žen a Výbor pro odstranění diskriminace žen, aby institucionalizovaly intersekcionální přístup ke svojí analýze a aby ve všech orgánech OSN prosazovaly koncepci boje proti vícenásobné diskriminaci pomocí intersekcionální analýzy;

                           aj)

                           provádět politiky zaměřené na řešení otázky žen čelících chudobě a sociálnímu vyloučení;

                           ak)

                           uznat úlohu žen jako formálních a neformálních pečovatelek a provádět politiky zaměřené na zlepšení podmínek, za kterých tuto péči poskytují;

                     Promítnutí těchto závazků do výdajů a jejich zviditelnění

                           al)

                           uvolnit finanční prostředky potřebné pro realizaci ekonomických práv žen a snížení genderové nerovnosti, a to i prostřednictvím stávajících nástrojů na úrovni EU a členských států, jako jsou posouzení dopadů na rovnost žen a mužů; uplatňovat genderové rozpočtování v rámci všech veřejných výdajů s cílem zajistit rovnost mezi ženami a muži a odstranit všechny genderové nerovnosti;

                           am)

                           zajistit plné zapojení Parlamentu a jeho Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví do rozhodovacího procesu o postoji EU na 61. zasedání Komise OSN pro postavení žen;

                           an)

                           vyjadřuje svou jednoznačnou podporu práci orgánu UN Women, který zastává hlavní úlohu v systému OSN zaměřujícím se na odstraňování násilí na ženách a dívkách na celém světě a který spojuje všechny příslušné subjekty v zájmu dosažení politických změn a koordinace činností; vyzývá všechny členské státy OSN i EU, aby zvýšily financování orgánu UN Women;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě a pro informaci také Komisi.


title: Doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2018 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska z roku 2018

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/72

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 13. července 2018
      k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2018 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska z roku 2018
      (2018/C 320/16)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Maďarsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

                  (2)

                  Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Maďarsku pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Maďarsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017 (2), v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

                  (3)

                  Dne 30. dubna 2018 předložilo Maďarsko svůj národní program reforem na rok 2018 a svůj konvergenční program z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

                  (4)

                  Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

                  (5)

                  Na Maďarsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém konvergenčním programu z roku 2018 vláda plánuje zhoršení celkového schodku z 2,0 % HDP v roce 2017 na 2,4 % HDP v roce 2018 a následně postupné zlepšování na 0,5 % HDP do roku 2022. Střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 1,5 % HDP – by podle plánu mělo být dosaženo do roku 2020. Na základě přepočteného strukturálního salda (4) by byl střednědobý rozpočtový cíl dosažen do roku 2022. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP bude postupně klesat a do konce roku 2022 klesne na hodnotu mírně pod 60 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý, což představuje riziko zejména pro plnění cílových hodnot schodku.

                  (6)

                  Konvergenční program z roku 2018 uvádí, že rozpočtové důsledky bezpečnostních opatření jsou v roce 2017 značné, a náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise činily v roce 2017 způsobilé dodatečné výdaje související s bezpečnostními opatřeními 0,17 % HDP. Ustanovení uvedená v čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, protože závažnost teroristické hrozby představují mimořádné události, jejich dopad na veřejné finance v Maďarsku je značný a udržitelnost by povolením dočasné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebyla ohrožena. Požadovaná korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro rok 2017 proto byla s ohledem na tyto dodatečné náklady snížena.

                  (7)

                  Dne 12. července 2016 Rada Maďarsku doporučila, aby za účelem dosažení střednědobého rozpočtového cíle dosáhlo v roce 2017 roční fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP, pokud nelze střednědobého rozpočtového cíle dosáhnout s nižším úsilím. Na základě údajů o výsledcích za rok 2017 bylo zjištěno, že Maďarsko zaznamenalo významnou odchylku od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Komise v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy a čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97 vydala 23. května 2018 pro Maďarsko varování týkající se skutečnosti, že v roce 2017 byla zaznamenána významná odchylka od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Rada dne 22. června 2018 přijala následná doporučení (5), v nichž potvrdila, že Maďarsko bude muset přijmout opatření nezbytná k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých výdajů vládních institucí (6) v roce 2018 nepřesáhla 2,8 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2018 existuje riziko odchylky od doporučeného úsilí.

                  (8)

                  S ohledem na míru celkového veřejného dluhu Maďarska vyšší než 60 % HDP a očekávanou produkční mezeru ve výši 2,3 % by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí neměla v roce 2019 překročit 3,9 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,75 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Na základě prognózy Komise z jara 2018 existuje v roce 2019 riziko významného odchýlení od tohoto požadavku. Celkově se Rada domnívá, že od roku 2018 budou zapotřebí další podstatná opatření, aby bylo dosaženo souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu, a to s ohledem na prudce se zhoršující fiskální výhled v souladu s doporučením adresovaným dne 22. června 2018 Maďarsku s cílem napravit pozorované významné odchýlení od postupu korekce vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

                  (9)

                  Celková míra zaměstnanosti se výrazně zlepšila a příznivý hospodářský trend skýtá příležitost k opětovnému začlenění zejména nezaměstnaných lidí na trh práce. Rozdíly v zaměstnanosti žen a mužů jsou velké, zejména ve věkové skupině 25–39 let, což lze částečně vysvětlit omezeným poskytováním kvalitní péče o děti. Míra zařazení dětí do zařízení péče o děti mladší 3 let je výrazně pod barcelonským cílem a průměrem Unie. Ačkoli program veřejných prací je i nadále hlavním nástrojem aktivní politiky na trhu práce, počet účastníků výrazně poklesl, což představuje pozitivní vývoj. Systém je nicméně i nadále nedostatečně zaměřen a jeho účinnost, pokud jde o opětovné začleňování účastníků do otevřeného trhu práce, je vzhledem k situaci na trhu práce nadále omezená. Aktivní politiky trhu práce, které se více zaměřují na rozšiřování dovedností a rekvalifikaci, nejsou dostatečně rozvinuty.

                  (10)

                  Podíl osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením se v roce 2016 snížil na 26,3 %, je však i nadále vyšší než průměr Unie. Obecně jsou více ohroženy chudobou děti než jiné věkové skupiny. Úroveň dávek zaručujících minimální příjem je nižší než 50 % prahu chudoby pro jednu domácnost, patří tak k nejnižším v EU. Přiměřenost dávek v nezaměstnanosti je velmi nízká: maximální doba trvání je 3 měsíce, což je nejkratší doba v EU, a představuje pouze asi čtvrtinu průměrné doby potřebné k tomu, aby si osoba hledající zaměstnání našla práci. Navíc, pokud jde o výši dávek, ty patří mezi nejnižší v EU.

                  (11)

                  Maďarské struktury a procesy sociálního dialogu jsou i nadále nedostačující a neumožňují smysluplné zapojení sociálních partnerů do koncipování a provádění politik. Nedostatky v zapojení zúčastněných subjektů a malá transparentnost ovlivňují datové základny pro kvalitu tvorby politik, vytvářejí nejistotu pro investory a zpomalují hospodářskou konvergenci.

                  (12)

                  Byla realizována opatření ke zlepšení daňového systému, ale některé problémy přetrvávají. Ačkoli se daňové zatížení práce postupně snižuje, zejména pro určité skupiny obyvatel s nízkými příjmy je v unijním srovnání stále vysoké. Nedostatkem je celková složitost daňového systému spolu s trvalou existencí odvětvových daní s rušivým účinkem. Opatření proti strategiím agresivního daňového plánování mají zásadní význam pro to, aby se zabránilo narušení hospodářské soutěže mezi firmami, daňovým poplatníkům bylo poskytnuto spravedlivé zacházení a byly chráněny veřejné finance. Vedlejší účinky strategií agresivního plánování mezi členskými státy vyžadují koordinované kroky v oblasti vnitrostátních politik, jež by doplňovaly právní předpisy Unie. Maďarsko vykazuje poměrně vysoký příliv a odliv kapitálu prostřednictvím zvláštních účelových jednotek, které nemají spojitost s reálnou ekonomikou. Neexistence srážkové daně na odchozí dividendy (tj. od rezidentů Unie k rezidentům třetích zemí), na úroky a licenční poplatky od společností se sídlem v Maďarsku může vést k tomu, že se tyto platby zcela vyhnou zdanění, pokud nejsou předmětem daně rovněž v jurisdikci příjemce. Komise bere na vědomí, že Maďarsko uznává, že odchozí platby mohou vést k agresivnímu daňovému plánování, pokud jsou zneužity. Na základě nedávné komunikace bude Komise pokračovat v konstruktivním dialogu s cílem bojovat proti strategiím agresivního daňového plánování.

                  (13)

                  Regulační překážky v oblasti služeb, a zejména maloobchodu, mají dopad na výkonnost tohoto odvětví a brání efektivnímu přerozdělení zdrojů, produktivitě a inovaci. Dále pokračuje trend, že určitými službami jsou pověřovány státem vlastněné podniky, zvlášť pro tyto účely vytvořené, a to na úkor otevřeného výběrového řízení. Dalším problémem je nepředvídatelnost právního rámce, a to zejména v maloobchodním sektoru, který se v posledních letech potýká s častými změnami předpisů. Vzhledem k tomu, že předkládaná nařízení často nejsou přizpůsobena velikosti, obratu nebo prodejní ploše, ovlivňují především zahraniční maloobchodní řetězce. To zvyšuje mezi hospodářskými subjekty nejistotu a může odrazovat od investic. Je potřebné stabilní regulační prostředí příznivé pro hospodářskou soutěž. Omezující právní úpravy pro povolání jsou v Maďarsku i nadále značné, zejména pokud jde o klíčové profese, jako jsou účetní a právní služby.

                  (14)

                  Přetrvávají obavy, pokud jde o prevenci a stíhání korupce. Podle několika ukazatelů se vystavení Maďarska korupci v posledních letech zřejmě zvýšilo a nebezpečí korupce by mohlo negativně ovlivnit růstový potenciál země. Zásadní význam v boji proti korupci a praní špinavých peněz má fungování státního zastupitelství, a i když se zdá, že opatření pro boj s korupcí na nižších místech byla realizována s určitými úspěchy, vyšetřování korupce na vysokých místech podle všeho nebylo provedeno s dostatečným úsilím. Opatření pro předcházení korupce jsou nadále brzděna omezenou transparentností a omezením přístupu k informacím. Byly podniknuty významné kroky týkající se zadávání veřejných zakázek, ale stále je prostor k dalšímu zlepšování transparentnosti a hospodářské soutěže v nabídkových řízeních. Toho by mohlo být dosaženo zpřístupněním údajů získaných ze systému elektronického zadávání veřejných zakázek.

                  (15)

                  Výsledky vzdělávání u základních dovedností jsou značně pod průměrem Unie, zejména u dětí ze znevýhodněných socioekonomických poměrů. Žáci jsou předčasně rozřazováni do různých typů škol, přičemž existují velké rozdíly ve výsledcích vzdělávání a možnostech profesní dráhy. Znevýhodněné děti, včetně romských, jsou obvykle soustředěny v odborných středních školách, které se vyznačují horší úrovní základních dovedností a vyšší mírou předčasného ukončování školní docházky, a osoby, které tyto školy ukončí, mají v průměru nižší mzdy. Míra předčasného ukončování školní docházky vzrostla na průměrných 12,4 % a je zvláště vysoká mezi romskými dětmi. Tyto problémy jsou zvláště naléhavé v rámci kvalitního a inkluzivního vzdělávání. Klesající počet zájemců o terciárním vzdělávání a vysoká míra jeho předčasného ukončování dále omezí míru dosaženého vzdělání v době, kdy roste poptávka po vysoce kvalifikované pracovní síle.

                  (16)

                  I přes pokračující úsilí o zlepšení v oblasti veřejného zdraví přetrvává špatný zdravotní stav obyvatel, umocněný nezdravým životním stylem, což má negativní dopad na lidský kapitál. Nízká úroveň výdajů na zdravotní péči násobená neúčinným přidělováním zdrojů omezuje účinnost maďarského systému zdravotní péče. Společně s velkou závislostí na přímých platbách to má negativní dopad na včasný přístup k cenově dostupné a kvalitní preventivní a léčebné zdravotní péči. Přístupu ke zdravotní péči rovněž brání nedostatek zdravotnického personálu, ačkoli nedávné zvýšení platů tento problém zmírnilo. Probíhající reformní úsilí je zaměřeno na řešení nadměrného využívání nemocniční péče, jehož hlavní příčinou je fakt, že poskytovatelé primární péče nejsou vhodně vybaveni plnit roli efektivních „strážců“ přístupu k nemocniční péči. Další racionalizace využívání nemocničních zdrojů spolu s investicemi zaměřenými na posílení primární péče by umožnila snížení nerovnosti v přístupu ke zdravotní péči, zvýšení efektivity a zlepšení výsledků v oblasti zdraví.

                  (17)

                  V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Maďarska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Maďarsku pro rok 2018. Posoudila také konvergenční program z roku 2018, národní program reforem na rok 2018 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Maďarsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a socioekonomickou politiku v Maďarsku, ale také rozsah jejich souladu s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

                  (18)

                  Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2018, přičemž její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

            DOPORUČUJE Maďarsku v období 2018–2019:

                  1.

                  V roce 2018 zajistit plnění doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě významného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2019 nepřesáhla 3,9 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,75 % HDP.

                  2.

                  Pokračovat ve zjednodušování daňového systému, zejména redukcí odvětvových daní. Zlepšit kvalitu a transparentnost rozhodovacího procesu prostřednictvím účinného sociálního dialogu a spolupráce s dalšími zúčastněnými stranami a pravidelným náležitým posouzením dopadů. Posílit rámec pro boj proti korupci, posílit úsilí v oblasti stíhání a zvýšit transparentnost a hospodářskou soutěž v oblasti veřejných zakázek, a to mimo jiné i dalším rozvíjením systému elektronického zadávání veřejných zakázek. Posílit hospodářskou soutěž, regulační stabilitu a transparentnost v odvětví služeb, zejména v maloobchodu.

                  3.

                  Uvolnit rezervy pracovní síly zlepšením kvality aktivních politik na trhu práce. Zlepšit výsledky vzdělávání a zvýšit účast znevýhodněných skupin, zejména Romů, ve všeobecném inkluzivním vzdělávání. Zlepšit přiměřenost a rozsah sociální pomoci a dávek v nezaměstnanosti.

         V Bruselu dne 13. července 2018.

               Za Radu

               předseda

            H. LÖGER

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (4)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

         (5)  Doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 1).

         (6)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozprostřena na dobu čtyř let. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

         (7)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.