title: Doporučení Komise (EU) 2019/1665 ze dne 30. září 2019 o opatřeních pro předcházení krizím a jejich řešení podle čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (vzájemné fondy)

text:
               3.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 253/1

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2019/1665
      ze dne 30. září 2019
      o opatřeních pro předcházení krizím a jejich řešení podle čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (vzájemné fondy)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Toto doporučení se týká použití čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (1) (dále jen „nařízení o společné organizaci trhů“) a článku 40 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 (2).

                  (2)

                  Podpora předcházení krizím v zemědělství a jejich řešení je jedním ze šesti cílů politiky Unie v oblasti ovoce a zeleniny již od jejího zavedení v roce 1996. V tomto ohledu představují pro organizace producentů v rámci jejich operačních programů důležitý nástroj pro předcházení krizím vzájemné fondy.

                  (3)

                  V této souvislosti dává čl. 33 odst. 3 první pododstavec písm. d) nařízení o společné organizaci trhů ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2393 (3) možnost získat prostřednictvím operačních programů organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny finanční příspěvky k doplnění vzájemných fondů poté, co byly vyplaceny kompenzace členům organizace producentů, kteří se v důsledku nepříznivých podmínek na trhu potýkají s výrazným poklesem příjmů.

                  (4)

                  Podle článku 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 mají členské státy stanovit konkrétní podmínky pro poskytování podpory v rámci tohoto opatření. Přitom musí zajistit rovné zacházení se zemědělci v celé Unii, jakož i soulad s pravidly Unie v oblasti hospodářské soutěže a s mezinárodními závazky Unie (jako jsou dohody WTO).

                  (5)

                  Cílem tohoto doporučení je poskytnout členským státům a hospodářským subjektům jasné informace o uplatňování opatření týkajícího se vzájemných fondů organizacemi producentů, aby se rozšířilo využívání tohoto nástroje pro předcházení krizím organizacemi producentů v celé Unii.

                  (6)

                  Při přípravě tohoto doporučení byla rovněž zvážena pravidla pro vzájemné fondy stanovená v článcích 36 až 39a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (4), a to v rozsahu, v jakém jsou tato pravidla v souladu s nařízením o společné organizaci trhů a nařízením v přenesené pravomoci (EU) 2017/891,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

         DŮVODY PRO OPATŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE VZÁJEMNÝCH FONDŮ

                  1.

                  Zemědělci jsou vystaveni hospodářským (např. kolísání cen u vstupních nákladů), environmentálním, hygienickým (např. zdraví zvířat a rostlin) či klimatickým (např. extrémní počasí, změna klimatu) rizikům, jež mohou mít výrazný dopad na příjmy zemědělců, a ohrožovat tak dlouhodobé plánování a investice. Vysoká nejistota ohledně budoucnosti ve svém důsledku znamená, že konkurenceschopnost zemědělců může být ohrožena. To pak může vést ke značnému kolísání příjmů, takže i zemědělci, kteří jsou v běžných letech konkurenceschopní, mohou být v důsledku jedné katastrofické události nuceni ukončit svou činnost.

                  2.

                  Přestože dopad na příjmy zemědělců v konečném důsledku závisí na interakci mnoha faktorů, včetně globálního trhu a podpory politik, může riziko selhání produkce vést ke zvýšené nestabilitě hospodářské situace zemědělců.

                  3.

                  Za těchto podmínek musí mít účinné řízení rizik holistickou povahu a zahrnovat prevenci, reakci i plánování, ale přitom být přizpůsobeno situaci jednotlivých zemědělců. Různorodost rizik a zemědělských struktur v rámci Unie mluví ve prospěch méně centralizovaného přístupu k využívání nástrojů, jako jsou vzájemné fondy, který se nejlépe hodí pro řešení specifických potřeb konkrétních regionů a odvětví. Namísto uplatňování univerzálního přístupu by se mělo zajistit, aby členské státy měly při řešení rizik, jimž zemědělci čelí, jistou flexibilitu, a mohly tak nalézt nejvhodnější řešení.

                  4.

                  Z tohoto důvodu stanoví stávající znění čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. d) nařízení o společné organizaci trhů lepší možnosti podpory vzájemných fondů prostřednictvím operačních programů organizací producentů.

         ROZSAH, DRUH A MÍRA PODPORY

                  5.

                  Ačkoli pravidla pro vzájemné fondy stanovená v nařízení (EU) č. 1305/2013 nejsou pro opatření týkající se vzájemných fondů podle nařízení o společné organizaci trhů závazná, poskytují užitečný základ, jejž mohou členské státy využít k vypracování pravidel pro vzájemné fondy v kontextu nařízení o společné organizaci trhů, a to v rozsahu, v jakém jsou tato pravidla v souladu s uvedeným nařízením.

                  6.

                  Členské státy musí vymezit, co se rozumí pojmem vzájemné fondy, a upřesnit některé další podmínky stanovené v čl. 33 odst. 3 prvním pododstavci písm. d) nařízení o společné organizaci trhů:

                              a)

                              pojem „vzájemný fond“ je obsažen v ustanoveních nařízení (EU) č. 1305/2013 i nařízení o společné organizaci trhů. V čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013 je definován jako systém, který může být akreditován členským státem a který umožňuje zemědělcům, kteří jsou jeho členy, aby se pojistili, přičemž kompenzace se poskytuje uvedeným zemědělcům za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, vypuknutím nákazy zvířat či choroby rostlin, napadením škůdci, ekologickou havárií nebo výrazným poklesem jejich příjmů.
                              Nařízení o společné organizaci trhů oproti vymezení vzájemných fondů podle nařízení (EU) č. 1305/2013 akreditaci vzájemných fondů nevyžaduje. Akreditace ovšem může být přínosná i pro vzájemné fondy podle nařízení o společné organizaci trhů, protože může mimo jiné pomoci snížit riziko dvojího financování;

                              b)

                              pokud jde o pojem „výrazný pokles příjmů“, členské státy by jako zástupný ukazatel příjmů mohly použít hodnotu produkce uvedené na trh organizací producentů nebo sdružením organizací producentů, kde někteří nebo všichni členové organizace producentů, kteří jsou producenty, či členové sdružení organizací producentů utrpí výrazný pokles příjmů. Pro tyto účely by se hodnota produkce uvedené na trh mohla vypočítat na základě cen při výstupu z organizace producentů a pro každý produkt. To však neznamená, že by se při zavádění podrobných pravidel pro podporu vzájemných fondů nemělo přihlížet k poklesu příjmů jednotlivých producentů.
                              Je třeba věnovat pozornost zejména případům, kdy výrazný pokles příjmů utrpěla pouze část členů organizace producentů, kteří jsou producenty, nebo členů sdružení organizací producentů, například proto, že nepříznivé podmínky na trhu se týkají pouze části produktů, pro něž jsou daná organizace producentů nebo dané sdružení organizací producentů uznány. Za těchto okolností by pro finanční podporu Unie na základě čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. d) nařízení o společné organizaci trhů nebyly způsobilé platby ze vzájemného fondu určené členům, kteří neutrpěli výrazný pokles příjmů v důsledku nepříznivých podmínek na trhu.
                              Naopak způsobilost plateb ze vzájemných fondů ve prospěch členů, kteří výrazný pokles příjmů v důsledku nepříznivých podmínek na trhu utrpěli, by neměla být odmítnuta pouze z toho důvodu, že celková hodnota produkce uvedené na trh organizací producentů / sdružením organizací producentů nepoklesla nebo se nesnížila dostatečně. Posouzení je třeba provést případ od případu, přičemž je třeba zohlednit individuální situaci organizací producentů, sdružení organizací producentů a jejich členů, jakož i tržní podmínky, které výrazný pokles příjmů způsobily.
                              Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví, že kompenzace zemědělcům v konkrétním odvětví za výrazný pokles jejich příjmů se poskytuje v řádně odůvodněných případech a pouze tehdy, překročí-li pokles příjmů prahovou hodnotu ve výši nejméně 20 % průměrného ročního příjmu zemědělce v předcházejícím období tří let nebo tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího období pěti let, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota. Nařízení o společné organizaci trhů žádné takové prahové hodnoty neobsahuje.
                              Aby se zajistilo jednotné a nediskriminační uplatňování daných opatření, mohly by členské státy zaujmout přístup podobný tomu, jenž je stanoven v nařízení (EU) č. 1305/2013, a udělit podporu na doplnění vzájemných fondů v případě, že pokles příjmů organizace producentů (tj. hodnota produkce uvedené na trh na produkt) překročí 20 % příjmu stanoveného členskými státy v závislosti na dané situaci (např. pokles příjmů všech členů, kteří jsou producenty, nebo jiné situace) v předcházejícím období tří let nebo tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího období pěti let s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty;

                              c)

                              pojem „nepříznivé podmínky na trhu“ by měl odkazovat na objektivně existující situaci na trhu s daným produktem, která vede k poklesu příjmů členů, kteří jsou producenty. Jedním z ukazatelů nepříznivých podmínek na trhu by mohl být pokles překračující 20 % průměrné ceny dotčeného výrobku v předcházejícím období tří let nebo tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího období pěti let s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty. Nepříznivé podmínky na trhu by rovněž bylo možné stanovit na základě změny reprezentativní tržní ceny příslušných produktů nebo s ohledem na částky podpory na stažení z trhu (viz bod 7 písm. b) níže).

                  7.

                  K určení toho, zda jsou platby ze vzájemných fondů způsobilé pro finanční podporu Unie ve formě příspěvků k doplnění vzájemných fondů, lze také použít následující příklady relevantních faktorů a situací.

                              a)

                              Zvýšení vstupních nákladů vedoucí k výraznému poklesu příjmů
                              Zvýšení vstupních nákladů (např. růst ceny hnojiv, který může způsobit zvýšení nákladů dotčených producentů) může vést ke ztrátě příjmů, jestliže tento nárůst nákladů na vstupy nelze kvůli nepříznivým tržním podmínkám přenést na odběratele ve formě zvýšení ceny.
                              Členské státy by mohly stanovit standardní metodiku s cílem odhadnout váhu jednotlivých vstupů v konečné ceně produktu na základě produkční orientace, a tak doložit zvýšení cen.
                              Platby ze vzájemných fondů by při splnění všech ostatních podmínek mohly být poskytnuty producentům například v případech, kdy by se prokázalo, že váha vstupních nákladů jakožto podíl z ceny při výstupu z organizace producentů, která je původcem dotčeného produktu, se zvýšila nejméně o 20 %.
                              Důkazy dokládající snížení příjmů v důsledku zvýšení vstupních nákladů by měly být založeny na tržních a účetních údajích certifikovaných veřejným nebo soukromým nezávislým kvalifikovaným subjektem či odborníkem v dané oblasti a členský stát by musel ověřit jejich přesnost a spolehlivost, aby bylo zajištěno splnění podmínek způsobilosti pro finanční podporu Unie poskytovanou vzájemným fondům podle nařízení o společné organizaci trhů.

                              b)

                              Maximální částky podpory na stažení z trhu jako referenční hodnota pro určení toho, zda došlo k poklesu ceny na trhu
                              Jako referenční hodnotu pro stanovení poklesu ceny na trhu by bylo možné využít maximální částky podpory na stažení z trhu podle čl. 45 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 a přílohy IV uvedeného nařízení. „Spouštěcí prahová hodnota“ pro vzájemné fondy by pak mohla být stanovena na základě reprezentativní ceny každého příslušného produktu a jejího srovnání s tržní cenou. Pokud by skutečná tržní cena byla nejméně o 20 % nižší, než je maximální podpora stanovená v příloze IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891, bylo by dosaženo spouštěcí prahové hodnoty. Členské státy by měly zkontrolovat, že dopad poklesu cen je z hlediska doby trvání dostatečně významný na to, aby vyvolal výrazný pokles příjmů.

         ZPŮSOBILÉ NÁKLADY – DRUHY VÝDAJŮ, NA NĚŽ SE OPATŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE VZÁJEMNÝCH FONDŮ VZTAHUJE

                  8.

                  Za účelem způsobilosti pro finanční podporu Unie se doporučuje, aby příslušný vzájemný fond:

                              a)

                              měl transparentní politiku, pokud jde o platby do vzájemného fondu a kompenzace z něj vyplácené;

                              b)

                              měl jednoznačná pravidla pro přidělení odpovědnosti za vzniklé dluhy;

                              c)

                              byl akreditován příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

                  9.

                  Druhy výdajů, na něž se opatření týkající se vzájemných fondů vztahuje:

                              a)

                              administrativní náklady spojené se zřízením vzájemného fondu, jež by měly mimo jiné zahrnovat náklady na správu fondu (stejné jako doba trvání fondu, tj. nejvýše pět let), poplatky za registraci, náklady na zaměstnance a režijní náklady, a

                              b)

                              finanční příspěvky uvedené v čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení o společné organizaci trhů k doplnění vzájemných fondů poté, co byly vyplaceny kompenzace členům, kteří se v důsledku nepříznivých podmínek na trhu potýkají s výrazným poklesem čistých příjmů (5). Toto doplnění by se mělo provádět prostřednictvím provozního fondu. Finanční příspěvky k doplnění vzájemného fondu by se staly zvláštní součástí provozního fondu.

                  10.

                  Podle čl. 40 odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 mohou členské státy „stanovit stropy pro částky, které může organizace producentů obdržet jako podporu v souvislosti se vzájemnými fondy“.

                  11.

                  Členské státy by měly prostřednictvím provádění kontrol a opatření uvedených v článku 34 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/892 (6) zajistit, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace opatření týkajícího se vzájemných fondů s jinými vnitrostátními či unijními nástroji podpory nebo se systémy soukromého pojištění. Zajištění vzájemných fondů není způsobilé pro podporu v rámci Evropského zemědělského záručního fondu.

                  12.

                  Podpora na administrativní náklady na zřízení vzájemného fondu se rozloží na období nejvýše tří let, během něhož se bude postupně snižovat. Celková částka podpory zahrnující jak finanční podporu Unie, tak i příspěvek organizace producentů nesmí překročit 5 % příspěvku organizace producentů do vzájemného fondu v prvním, 4 % ve druhém a 2 % ve třetím roce jeho fungování. Organizace producentů může získat podporu na administrativní náklady na zřízení vzájemného fondu pouze jednou, a to pouze během prvních tří let fungování vzájemného fondu. Pokud organizace producentů požádá o podporu až ve druhém nebo třetím roce fungování vzájemného fondu, podpora činí 4 % příspěvku organizace producentů do vzájemného fondu ve druhém a 2 % ve třetím roce jeho fungování.

                  13.

                  Finanční příspěvky k doplnění vzájemných fondů by se měly vztahovat na tyto položky:

                              a)

                              částky vyplacené vzájemným fondem jako finanční kompenzace členům, kteří se v důsledku nepříznivých podmínek na trhu potýkají s výrazným poklesem čistých příjmů. Za tímto účelem by členské státy neměly rozlišovat, zda částky vyplacené členům jako kompenzace pocházejí z provozního kapitálu, základního kapitálu nebo jiných prostředků vzájemného fondu, včetně komerčních půjček sjednaných vzájemným fondem za účelem kompenzace členů, jestliže jsou splněny podmínky nařízení o společné organizaci trhů a jiné zdroje v rámci vzájemného fondu nejsou k poskytnutí nezbytné kompenzace dostačující (viz čl. 33 odst. 3 poslední pododstavec nařízení o společné organizaci trhů);

                              b)

                              úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemným fondem za účelem vyplacení finanční kompenzace zemědělcům ze vzájemného fondu, pokud by prostředky, které jsou ve vzájemném fondu k dispozici, nedostačovaly k uspokojení žádostí o kompenzace (viz čl. 33 odst. 3 poslední pododstavec nařízení o společné organizaci trhů).

                  14.

                  Počáteční základní kapitál vzájemného fondu, z nějž se v případě splnění podmínek budou vyplácet kompenzace, by mohl být financován prostřednictvím programu rozvoje venkova (článek 39 nařízení (EU) č. 1305/2013). V takových případech by členské státy měly zajistit, aby se zabránilo dvojímu financování.

                  15.

                  Aby byla zajištěna transparentnost a právní jistota, měly by členské státy stanovit pravidla pro zřizování a správu vzájemných fondů, zejména pro poskytování kompenzací a způsobilost organizací producentů nebo sdružení organizací producentů (7), jakož i pro správu a sledování souladu s těmito pravidly podle článků 26 a 27 prováděcího nařízení (EU) 2017/892. Členské státy mohou rovněž vyžadovat, aby ujednání o vzájemných fondech stanovila sankce pro případy nedbalosti ze strany členů organizace producentů, kteří jsou producenty, nebo členů sdružení organizací producentů, a to jako součást stanov organizace producentů nebo sdružení těchto organizací.

         PŘÍJEMCI FINANČNÍ PODPORY UNIE

                  16.

                  Příjemci finanční podpory Unie by měly být organizace producentů a sdružení organizací producentů v podobě uplatňované v příslušném členském státě (8).

                  17.

                  Organizace producentů nebo sdružení organizací producentů se mohou rozhodnout, že poskytnou kompenzace pouze jednomu ze svých členů (nebo pokud jsou uznány pro více produktů, pouze členům produkujícím dotčený produkt) nebo části členů organizací producentů, kteří jsou producenty, či členů sdružení organizací producentů.

         INTENZITA PODPORY – VÝŠE FINANČNÍ PODPORY UNIE

                  18.

                  Finanční podpora Unie se vztahuje na administrativní náklady vysvětlené v bodě 9 písm. a) a 50 % (9) způsobilých nákladů (skutečně vynaložených výdajů) podle čl. 34 odst. 1 nařízení o společné organizaci trhů.

                  19.

                  Doporučuje se, aby členské státy náklady, které jsou způsobilé pro podporu, omezily použitím:

                              a)

                              stropů pro každý vzájemný fond;

                              b)

                              přiměřených stropů na jednotku (10)

         SPRÁVNÍ A FINANČNÍ ŘÍZENÍ

                  20.

                  Podle čl. 36 odst. 2 nařízení o společné organizaci trhů a článku 27 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 má členský stát vypracovat vnitrostátní strategii pro udržitelné operační programy, mimo jiné včetně priorit zvolených pro dané odvětví a rovnováhy mezi opatřeními/akcemi vyjádřené jako maximální procentní podíly z provozního fondu, které lze vynaložit na jednotlivé opatření/akci.
                  Rovnováha je zvláště důležitá v případě řízení rizik. Mělo by existovat minimální kritické množství (např. organizace producentů s minimálním počtem členů), které je nutné pro spuštění nástroje řízení rizik, pro kompenzace producentům a pro udržení příspěvků producentů v přiměřené výši (11).
                  Zároveň je třeba zajistit nezbytnou soudržnost mezi různými režimy v rámci společné zemědělské politiky a vyloučit dvojí financování v rámci různých krizových opatření. Organizace producentů nebo sdružení organizací producentů by například neměly svým členům poskytovat kompenzace za stažení produktů, u nichž byla vyplacena kompenzace za výrazný pokles příjmů ze vzájemného fondu. Produkty, na něž se vztahují kompenzace ze vzájemného fondu, však mohou být prodávány na trhu nebo zpracovávány.

                  21.

                  Členské státy by měly omezit dobu trvání komerčních půjček na dobu trvání daného operačního programu.

                  22.

                  Členské státy by mohly stanovit zvláštní pravidla pro příspěvky, které by měl do fondu platit každý člen organizace producentů, který je producentem, či člen sdružení organizace producentů nebo samotná organizace producentů či samotné sdružení organizací producentů, a intervaly těchto plateb. Částka, kterou jsou členové organizace producentů, kteří jsou producenty, či členové sdružení organizací producentů nebo samotné organizace producentů či samotná sdružení organizací producentů povinni platit, by například mohla být modulována mimo jiné na základě posouzení rizik ex ante, průměrných příjmů a velikosti organizace producentů nebo sdružení. Tyto požadavky by v případě, že jsou stanoveny, měly být zahrnuty do stanov organizace producentů nebo sdružení organizací producentů. Je na členských státech, aby zajistily řádné zacílení a uzpůsobení tohoto opatření v souladu se svým strategickým přístupem založeným na analýze SWOT / určení potřeb ve vnitrostátní strategii.

                  23.

                  Vzájemný fond, který je způsobilý pro podporu podle čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. d) nařízení o společné organizaci trhů, může plnit také jiné funkce, například poskytování úvěrů členům, kteří jsou producenty. Vzhledem k tomu, že producenti přispívají do kolektivního souboru zdrojů, které jsou k dispozici pro řešení krizí, mohly by existovat pobídky pro členy organizací producentů, kteří jsou producenty, aby poskytli navýšení příspěvků, z nichž by bylo možné vytvořit dodatečný soubor kolektivních aktiv, který by se mohl využít k poskytování úvěrů těmto členům. Pokud se vzájemný fond využívá rovněž pro jiné účely než pro výplatu kompenzací členům, jak je uvedeno v čl. 33 odst. 3 prvním pododstavci písm. d) nařízení o společné organizaci trhů, měly by být zdroje přidělené vzájemnému fondu pro jiné účely jasně odlišeny (např. drženy na oddělených účtech) od základního kapitálu / zdrojů vzájemného fondu, které by byly použity v případě krize (podobně jako u zásad stanovených v článku 16 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891, pokud jde o členy, kteří nejsou producenty). Pouze ty částky, které jsou zvláště určené na zajišťování kompenzací za výraznou ztrátu příjmů v důsledku nepříznivých podmínek na trhu, by měly být účelově vázány a měly by být považovány za základ pro výpočet intenzity veřejné podpory.

                  24.

                  Mohly by být povoleny příspěvky k základnímu kapitálu vzájemného fondu od soukromých subjektů, které nejsou členy a zároveň producenty (např. od členů organizací producentů, kteří nejsou producenty). Členové organizace producentů, kteří nejsou producenty, by sice byli přispěvateli, ale neměli by nárok na kompenzace nebo výplaty ze vzájemného fondu. Kompenzace ze vzájemného fondu by v každém případě mohly být vypláceny pouze členům, kteří jsou producenty, jakožto konečným příjemcům režimu podpory Unie v odvětví ovoce a zeleniny, kde zřejmě z hlediska vstupů do základního kapitálu nejsou nutná žádná omezení (12).

                  25.

                  Členské státy mohou stanovit, že členové organizací producentů, kteří jsou producenty, nebo členové sdružení organizací producentů mají možnost získat po určitém počtu let části svých příspěvků do vzájemného fondu zpět, jestliže tento vzájemný fond nebyl využit ke kompenzaci členů v souladu s čl. 33 odst. 3 prvním pododstavcem písm. d) nařízení o společné organizaci trhů a vybrané částky nebyly použity. Je na členských státech a organizacích producentů, aby v tomto ohledu stanovily vhodná a transparentní pravidla.

         KONTROLA A SLEDOVÁNÍ

                  26.

                  Členské státy by měly zajistit, aby bylo opatření týkající se vzájemných fondů podrobeno stejným kontrolám jako ostatní opatření a akce zahrnuté v operačních programech.

                  27.

                  Organizace producentů by měly věnovat zvláštní pozornost dokumentaci, která má být v souvislosti s prováděním opatření týkajícího se vzájemných fondů vedena, zejména:

                              a)

                              zařazení tohoto opatření do operačního programu nebo jeho změny;

                              b)

                              posouzení, které vedlo k vyplacení kompenzace ze vzájemného fondu (například jak byl vypočten a stanoven výrazný pokles příjmů, u kterých produktů, jak je zajištěn soulad ceny při výstupu z organizace producentů s tržní cenou atd.);

                              c)

                              členům, produkci, konečnému místu určení produkce a období, na něž se toto opatření vztahuje;

                              d)

                              příspěvku organizace producentů k doplnění vzájemného fondu a pravidelným příspěvkům jejích členů do vzájemného fondu.

                  28.

                  Členský stát by měl tuto dokumentaci zkontrolovat v okamžiku schválení změny operačního programu a v okamžiku žádosti o platbu.

                  29.

                  Kromě těchto kontrol by měl členský stát věnovat zvláštní pozornost riziku nadměrné kompenzace a dvojího financování.

         VÝROČNÍ ZPRÁVY SESKUPENÍ PRODUCENTŮ, ORGANIZACÍ PRODUCENTŮ A SDRUŽENÍ ORGANIZACÍ PRODUCENTŮ

                  30.

                  Informace týkající se vzájemných fondů by měly být vyplněny v tabulkách 3.2 a 4.1 uvedených v příloze II prováděcího nařízení (EU) 2017/892.

         V Bruselu dne 30. září 2019.

               Za Komisi

            Phil HOGAN

               člen Komise

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 ze dne 13. března 2017, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, a doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o sankce uplatňované v uvedených odvětvích, a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (Úř. věst. L 138, 25.5.2017, s. 4).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2393 ze dne 13. prosince 2017, kterým se mění nařízení (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), (EU) č. 1306/2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky, (EU) č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky, (EU) č. 1308/2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty, a (EU) č. 652/2014, kterým se stanoví pravidla pro řízení výdajů v oblasti potravinového řetězce, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat a zdraví rostlin a rozmnožovacího materiálu rostlin (Úř. věst. L 350, 29.12.2017, s. 15).

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487).

         (5)  Pokud se například zvýší vstupní náklady, mohou vzrůst také příjmy. Situace by však mohla mít dopad na čistý příjem.

         (6)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/892 ze dne 13. března 2017, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 138, 25.5.2017, s. 57).

         (7)  Například minimální velikost organizace producentů nebo sdružení podmiňující jejich způsobilost.

         (8)  Např. dodatečné podmínky stanovené ve vnitrostátní strategii.

         (9)  Finanční podpora Unie pro provozní fondy.

         (10)  Organizace producentů, její členové, produkty atd.

         (11)  Prováděním kontrol a opatření uvedených v článcích 26 a 27 prováděcího nařízení (EU) 2017/892.

         (12)  Viz článek 16 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/891.