title: Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 2. prosince 2021 o celoevropském rámci pro koordinaci příslušných orgánů v případě systémových kybernetických bezpečnostních incidentů (EU-SCICF) (ESRB/2021/17) 2022/C 134/01

text:
               25.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
      ze dne 2. prosince 2021
      o celoevropském rámci pro koordinaci příslušných orgánů v případě systémových kybernetických bezpečnostních incidentů (EU-SCICF)
      (ESRB/2021/17)
      (2022/C 134/01)
      GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (1), zejména na přílohu IX uvedené dohody,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (2), a zejména na čl. 3 odst. 2 písm. b) a d) a články 16 a 18 uvedeného nařízení,
      s ohledem na rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (3), a zejména na články 18 až 20 uvedeného rozhodnutí,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2013/1 (4), konečným cílem makroobezřetnostní politiky je přispět k zajištění stability finančního systému jako celku, mimo jiné posilováním odolnosti finančního systému a omezováním nárůstu systémových rizik, a tím zaručit, že finanční sektor bude v udržitelné míře přispívat k hospodářskému růstu. Evropská rada pro systémová rizika (ESRB) odpovídá za makroobezřetnostní dohled nad finančním systémem v Unii. Při plnění svého mandátu by ESRB měla přispívat k prevenci a zmírňování systémových rizik pro finanční stabilitu, včetně rizik spojených s kybernetickými bezpečnostními incidenty, a navrhovat způsob zmírnění těchto rizik.

                  (2)

                  Vzhledem ke svému potenciálu narušit kritické finanční služby a operace mohou závažné kybernetické bezpečnostní incidenty představovat systémové riziko pro finanční systém. K zesílení počátečního šoku může dojít buď šířením provozní nebo finanční nákazy nebo narušením důvěry ve finanční systém. Není-li finanční systém schopen tyto otřesy absorbovat, bude ohrožena finanční stabilita a tato situace může vést k systémové kybernetické krizi (5).

                  (3)

                  Neustálý vývoj kybernetických hrozeb a nedávný nárůst závažných kybernetických bezpečnostních incidentů jsou ukazateli zvýšeného rizika pro finanční stabilitu v Unii. Pandemie COVID-19 zdůraznila význam úlohy technologie pro fungování finančního systému. Příslušné orgány a instituce musely přizpůsobit svou technickou infrastrukturu a rámce pro řízení rizik náhlému nárůstu práce na dálku, což zvýšilo celkovou expozici finančního systému vůči kybernetickým hrozbám a umožnilo pachatelům trestné činnosti nalézt nové způsoby fungování a přizpůsobit stávající metody s cílem využít dané situace (6). V této souvislosti je třeba uvést, že počet kybernetických bezpečnostních incidentů oznámených bankovnímu dohledu ECB se v roce 2020 zvýšil o 54 % ve srovnání s rokem 2019 (7).

                  (4)

                  Potenciálně velký rozsah, rychlost a míra šíření významného kybernetického bezpečnostního incidentu vyžadují účinnou reakci ze strany příslušných orgánů s cílem zmírnit možné negativní dopady na finanční stabilitu. Rychlá koordinace a komunikace mezi příslušnými orgány na úrovni Unie může pomoci včas posoudit dopad významného kybernetického bezpečnostního incidentu na finanční stabilitu, zachovat důvěru ve finanční systém a omezit rozšíření nákazy na jiné finanční instituce, a přispět tak k tomu, aby se významný kybernetický bezpečnostní incident nestal rizikem pro finanční stabilitu.

                  (5)

                  Ve srovnání s tradiční finanční a likviditní krizí, které příslušné orgány obvykle čelí, vzniká výchozí otřes novým způsobem. Kromě finančních aspektů musí celkové posouzení rizik zahrnovat rozsah a dopad narušení provozu, neboť to může ovlivnit výběr makroobezřetnostních nástrojů. Finanční stabilita může rovněž podobně ovlivnit volbu prostředků ke zmírnění operačního rizika ze strany odborníků na kybernetickou bezpečnost. To vyžaduje úzkou a rychlou koordinaci a otevřenou komunikaci s cílem mimo jiné zvýšit informovanost o situaci.

                  (6)

                  Selhání koordinace mezi jednotlivými orgány je reálným rizikem, které je třeba řešit. Bude zapotřebí, aby příslušné orgány v Unii spolupracovaly jak navzájem, tak i s jinými orgány, jako je například Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), s níž nemusí běžně komunikovat. Vzhledem k tomu, že značný počet finančních institucí Unie působí globálně, závažný kybernetický bezpečnostní incident se pravděpodobně projeví nejen v Unii, nebo případně může být vyvolán mimo Unii a může vyžadovat koordinaci globální reakce.

                  (7)

                  Je zapotřebí, aby příslušné orgány byly na tyto koordinované postupy připraveny. Jinak hrozí, že přijmou nejednotná opatření, která budou v rozporu s reakcí jiných orgánů nebo ohrozí jejich účinek. Uvedené selhání koordinace by mohlo zesílit otřes pro finanční systém tím, že povede k podlomení důvěry ve fungování finančního systému, což by v případě nejhoršího scénáře mohlo představovat riziko pro finanční stabilitu (8). Je proto třeba přijmout nezbytné kroky k řešení rizika pro finanční stabilitu, které vyplývá ze selhání koordinace v případě závažného kybernetického bezpečnostního incidentu.

                  (8)

                  Ve zprávě ESRB o zmírňování systémového kybernetického rizika z roku 2021 (9) se konstatuje, že je zapotřebí vytvořit celoevropský rámec pro koordinaci příslušných orgánů v případě systémových kybernetických bezpečnostních incidentů (pan-European systemic cyber incident coordination framework - EU-SCICF). Cílem EU-SCICF by bylo zvýšit míru připravenosti příslušných orgánů s cílem usnadnit koordinovanou reakci na potencionálně závažný kybernetický bezpečnostní incident. Zpráva ESRB o zmírňování systémového kybernetického rizika z roku 2021 obsahuje hodnocení charakteristik, které by měl uvedený rámec nevyhnutelně mít, aby řešil riziko selhání koordinace.

                  (9)

                  Hlavním cílem tohoto doporučení je navázat na jednu z předpokládaných úloh evropských orgánů dohledu podle návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o digitální provozní odolnosti finančního sektoru (10) (dále jen „DORA“), která spočívá v postupném umožnění účinné koordinované reakce na úrovni Unie v případě závažného přeshraničního incidentu souvisejícího s informačními a komunikačními technologiemi (IKT) nebo související hrozby se systémovým dopadem na celý finanční sektor Unie. Tento proces povede k vytvoření rámce EU-SCICF pro příslušné orgány.

                  (10)

                  Cílem EU-SCICF by nemělo být nahradit stávající rámce, ale překlenout případné mezery v koordinaci a komunikaci mezi příslušnými orgány navzájem a s ostatními orgány v Unii a dalšími klíčovými subjekty na mezinárodní úrovni. V této souvislosti je třeba zvážit postavení EU-SCICF ve stávajícím rámci pro řešení finančních krizí a rámci Unie pro kybernetické bezpečnostní incidenty. Pokud jde o koordinaci mezi příslušnými orgány navzájem, je vedle zapojení agentury ENISA třeba mimo jiné zvážit úlohy a činnosti skupiny pro spolupráci v oblasti sítí a informačních systémů pro finanční subjekty podle směrnice (EU) Evropského parlamentu a Rady 2016/1148 (11), jakož i mechanismy koordinace, s nimiž se počítá prostřednictvím zřízení Společné kybernetické jednotky.

                  (11)

                  Cílem návrhu na zahájení přípravy EU-SCICF je zejména podpořit potenciální úlohy evropských orgánů dohledu ve smyslu návrhu nařízení DORA. V návrhu nařízení DORA se uvádí, že „evropské orgány dohledu mohou prostřednictvím společného výboru a ve spolupráci s příslušnými orgány, Evropskou centrální bankou (ECB) a ESRB vytvářet mechanismy umožňující sdílení osvědčených postupů ve finančních odvětvích, které zlepší znalost situace a identifikují společná kybernetická zranitelná místa a rizika napříč odvětvími“ a „mohou připravovat cvičení v oblastech krizového řízení a reakce na nepředvídané události zahrnující scénáře kybernetického útoku, jejichž cílem bude rozvoj komunikačních kanálů a postupné umožnění účinné koordinované reakce na úrovni EU v případě závažného přeshraničního incidentu souvisejícího s IKT nebo související hrozby se systémovým dopadem na celý finanční sektor Unie“ (12). Celoevropský rámec, jako je EU-SCICF, dosud neexistuje a měl by být vytvořen a rozvíjen v kontextu DORA.

                  (12)

                  Vzhledem k riziku pro finanční stabilitu v Unii vyplývajícímu z kybernetického rizika by přípravné práce na postupném vytvoření EU-SCICF měly být v maximálním možném rozsahu zahájeny ještě předtím, než bude požadovaný právní a politický rámec pro jeho vytvoření plně použitelný. Tento právní a politický rámec bude v plném rozsahu dokončen, jakmile začnou platit příslušná ustanovení nařízení DORA a souvisejících aktů v přenesené pravomoci.

                  (13)

                  Účinná komunikace přispívá k zajištění informovanosti o situaci mezi příslušnými orgány, a je tudíž nezbytným předpokladem pro celounijní koordinaci během závažných kybernetických bezpečnostních incidentů. V této souvislosti by měla být vymezena komunikační infrastruktura potřebná ke koordinaci reakce na závažný kybernetický bezpečnostní incident. To by znamenalo stanovit druh informací, které je třeba sdílet, obvyklé kanály, které mají být používány ke sdílení těchto informací, a kontaktní místa, s nimiž by měly být informace sdíleny. Sdílení informací musí respektovat stávající právní požadavky. Kromě toho může být nutné, aby příslušné orgány stanovily jasný akční plán a protokoly, které je třeba dodržovat, aby byla zajištěna řádná koordinace mezi orgány zapojenými do přípravy koordinované reakce na závažný kybernetický bezpečnostní incident.

                  (14)

                  Systémová kybernetická krize bude vyžadovat zahájení plné spolupráce na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie. Proto lze uvažovat o vytvoření kontaktních míst v rámci evropských orgánů dohledu, ECB a příslušných vnitrostátních orgánů každého členského státu, která by měla být oznámena evropským orgánům dohledu, s cílem určit hlavní partnery v koordinačním systému EU-SCICF, kteří by byli informováni v případě závažného kybernetického bezpečnostního incidentu. Potřeba určit kontaktní místa by měla být posouzena během vytváření EU-SCICF, a to s ohledem na určené jednotné kontaktní místo podle směrnice (EU) 2016/1148, které členské státy zřídily pro oblast bezpečnosti sítí a informačních systémů s cílem zajistit přeshraniční spolupráci s ostatními členskými státy a se skupinou pro spolupráci v oblasti bezpečnosti sítí a informací (13).

                  (15)

                  Provádění cvičení v oblastech krizového řízení a reakce na nepředvídané události by mohlo usnadnit implementaci EU-SCICF a umožnit orgánům vyhodnotit jejich připravenost na systémovou kybernetickou krizi na úrovni Unie. Tato cvičení by orgánům poskytla poznatky a umožnila by neustálé zlepšování a vývoj EU-SCICF.

                  (16)

                  Pro vytvoření EU-SCICF je zásadní, aby evropské orgány dohledu společně provedly příslušné přípravné práce s cílem posoudit potenciální klíčové prvky rámce, jakož i zdroje a potřeby, které jsou nezbytné k jeho dalšímu rozvoji. Poté by evropské orgány dohledu mohly začít pracovat na předběžné analýze případných překážek, které by evropským orgánům dohledu a příslušným orgánům mohly bránit ve vytvoření EU-SCICF a výměně příslušných informací prostřednictvím komunikačních kanálů v případě závažného kybernetického bezpečnostního incidentu. Tato analýza by byla důležitým krokem, od něhož by se odvíjela jakákoli další opatření, ať už legislativní povahy, nebo jiné podpůrné iniciativy, které může Evropská komise přijmout ve fázi po zavedení DORA,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
      ODDÍL 1

         DOPORUČENÍ

         Doporučení A – Vytvoření celoevropského rámce pro koordinaci v případě systémových kybernetických bezpečnostních incidentů (EU-SCICF)

                  1.

                  V souladu s návrhem nařízení Evropského parlamentu a Rady o digitální provozní odolnosti finančního sektoru ( dále jen „DORA“), který předložila Komise, se doporučuje, aby evropské orgány dohledu společně prostřednictvím společného výboru a ve spolupráci s Evropskou centrální bankou (ECB), Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) a příslušnými vnitrostátními orgány zahájily přípravu na postupném vytvoření účinné koordinované reakce na úrovni Unie v případě závažného přeshraničního kybernetického bezpečnostního incidentu nebo související hrozby, jež by mohla mít systémový dopad na finanční sektor Unie. Přípravné práce k zajištění koordinované reakce na úrovni Unie by měly zahrnovat postupné vytvoření celoevropského rámce pro koordinaci evropských orgánů dohledu, ECB, ESRB a příslušných vnitrostátních orgánů v případě systémových kybernetických bezpečnostních incidentů. Tyto práce by měly rovněž zahrnovat posouzení požadavků na zdroje pro účinné vytvoření EU-SCICF.

                  2.

                  Doporučuje se, aby evropské orgány dohledu s ohledem na dílčí doporučení A.1 provedly po konzultaci s ECB a ESRB zmapování a následnou analýzu stávajících překážek - právních a jiných provozních překážek - bránících účinnému vytvoření EU-SCICF.

         Doporučení B – Zřízení kontaktních míst pro účely EU-SCICF

      Doporučuje se, aby evropské orgány dohledu, ECB a každý členský stát mezi svými příslušnými vnitrostátními orgány určily hlavní kontaktní místo, které by mělo být oznámeno evropským orgánům dohledu. Tento seznam kontaktních míst usnadní vytváření rámce / EU-SCICF a po jeho zavedení by kontaktní místa a ESRB měly být informovány v případě závažného kybernetického bezpečnostního incidentu. Mělo by se rovněž uvažovat o koordinaci mezi EU-SCICF a určeným jednotným kontaktním místem podle směrnice (EU) 2016/1148, které členské státy zřídily pro oblast bezpečnosti sítí a informačních systémů s cílem zajistit přeshraniční spolupráci s ostatními členskými státy a se skupinou pro spolupráci v oblasti sítí a informačních systémů.

         Doporučení C – Vhodná opatření na úrovni Unie

      Doporučuje se, aby Komise na základě výsledků analýzy provedené v souladu s doporučením A zvážila přijetí vhodných opatření nezbytných k zajištění účinné koordinace reakcí na systémové kybernetické bezpečnostní incidenty.
      ODDÍL 2

         PROVÁDĚNÍ

      1.   Definice

      Pro účely tohoto doporučení se použijí tyto definice:

                  a)

                  výrazem „kybernetický“ se rozumí týkající se propojené informační infrastruktury interakcí mezi osobami, procesy, daty a informačními systémy, včetně jevů probíhajících uvnitř této infrastruktury nebo jejím prostřednictvím (14)

                  b)

                  „závažným kybernetickým bezpečnostním incidentem“ se rozumí incident související s IKT s potenciálně rozsáhlými nepříznivými dopady na síť a informační systémy využívané k zajištění zásadních funkcí finančních subjektů (15);

                  c)

                  „systémovou kybernetickou krizi“ se rozumí závažný kybernetický incident, který způsobí takovou míru narušení finančního systému Unie, která by mohla mít závažné negativní důsledky pro hladké fungování vnitřního trhu a fungování reálné ekonomiky. Taková krize by mohla být důsledkem závažného kybernetického incidentu, který způsobuje šoky v řadě kanálů, včetně operačního kanálu, kanálu důvěry a finančního kanálu;

                  d)

                  „evropskými orgány dohledu“ se rozumí Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (16), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (17) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (18).

                  e)

                  „společným výborem“ se rozumí společný výbor evropských orgánů dohledu zřízený článkem 54 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010;

                  f)

                  „příslušným vnitrostátním orgánem“ se rozumí:

                              1.

                              příslušný orgán nebo orgán dohledu v členském státě stanovený v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010, a jakýkoli jiný vnitrostátní příslušný orgán stanovený v aktech Unie, které svěřují úkoly evropským orgánům dohledu;

                              2.

                              příslušný orgán v členském státě určený v souladu s:

                                          i.

                                          článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (19), aniž jsou dotčeny zvláštní úkoly svěřené ECB nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 (20);

                                          ii.

                                          článkem 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 (21);

                                          iii.

                                          článkem 37 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (22);

                                          iv.

                                          článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034 (23);

                                          v.

                                          čl. 3 odst. 1 bodem ee) první odrážkou návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o trzích s kryptoaktivy a o změně směrnice (EU) 2019/1937 (24);

                                          vi.

                                          článkem 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014 (25);

                                          vii.

                                          článkem 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (26);

                                          viii.

                                          článkem 67 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/ES (27);

                                          ix.

                                          článkem 22 nařízení (EU) č. 648/2012;

                                          x.

                                          článkem 44 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (28);

                                          xi.

                                          článkem 97 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (29);

                                          xii.

                                          článkem 30 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (30);

                                          xiii.

                                          článkem 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/97 (31);

                                          xiv.

                                          článkem 47 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2341 (32);

                                          xv.

                                          článkem 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (33);

                                          xvi.

                                          čl. 3 odst. 2 a článkem 32 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (34);

                                          xvii.

                                          článkem 40 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1011 (35);

                                          xviii.

                                          článkem 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/1503 (36);

                              3.

                              orgán pověřený přijímáním a/nebo aktivací opatření makroobezřetnostní politiky nebo jinými úkoly v oblasti finanční stability, jako je související podpůrná analýza, a to včetně:

                                          i.

                                          pověřeného orgánu podle kapitoly 4 hlavy VII směrnice 2013/36/EU nebo čl. 458 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (37);

                                          ii.

                                          makroobezřetnostní orgán s cíli, mechanismy, úkoly, pravomocemi, nástroji, požadavky týkajícími se odpovědnosti a jinými znaky vymezenými v doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/3 (38);

                  g)

                  „relevantním orgánem“ se rozumí:

                              1.

                              evropský orgán dohledu;

                              2.

                              ECB, pokud jde o úkoly, které jí byly svěřeny v souladu s čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013;

                              3.

                              příslušný vnitrostátní orgán;

            2.   Prováděcí kritéria

      Při provádění tohoto doporučení se uplatňují následující kritéria:

                  a)

                  náležitou pozornost je třeba věnovat zásadě „vědět jen to nejnutnější“ a zásadě proporcionality při současném zohlednění cíle a obsahu každého doporučení;

                  b)

                  ve vztahu ke každému doporučení by měla být splněna zvláštní kritéria pro soulad, která jsou stanovena v příloze.

            3.   Časový rámec pro návazné kroky

      V souladu s čl. 17 odst. 1 nařízení (EU) č. 1092/2010 jsou adresáti povinni informovat Evropský parlament, Radu, Komisi a ESRB o opatřeních přijatých v reakci na toto doporučení nebo odůvodnit případnou nečinnost. Adresáti se vyzývají, aby toto sdělení předložili v souladu s tímto časovým rámcem:

                  1.

                  Doporučení A

                              a)

                              Evropské orgány dohledu se vyzývají, aby do 30. června 2023, avšak nejdříve šest měsíců po vstupu nařízení DORA v platnost, předložily Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a ESRB předběžnou zprávu o provádění dílčího doporučení A.1.

                              b)

                              Evropské orgány dohledu se vyzývají, aby do 30. června 2024, avšak nejdříve 18 měsíců po vstupu nařízení DORA v platnost, předložily Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a ESRB závěrečnou zprávu o provádění dílčího doporučení A.1.

                              c)

                              Evropské orgány dohledu se vyzývají, aby do 30. června 2025, avšak nejdříve 30 měsíců po vstupu nařízení DORA v platnost, předložily Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a ESRB zprávu o provádění dílčího doporučení A.2.

                  2.

                  Doporučení B
                  Evropské orgány dohledu, ECB a členské státy se vyzývají, aby do 30. června 2023, avšak nejdříve šest měsíců po vstupu nařízení DORA v platnost, předložili Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a ESRB zprávu o provádění doporučení B.

                  3.

                  Doporučení C

                              a)

                              Komise se vyzývá, aby do 31. prosince 2023, avšak nejdříve 12 měsíců po vstupu nařízení DORA v platnost, předložila Evropskému parlamentu, Radě a ESRB zprávu o provádění doporučení C s ohledem na průběžnou zprávu evropských orgánů dohledu podle dílčího doporučení A.1.

                              b)

                              Komise se vyzývá, aby do 31. prosince 2025, avšak nejdříve 36 měsíců po vstupu nařízení DORA v platnost, předložila Evropskému parlamentu, Radě a ESRB zprávu o provádění doporučení C s ohledem na zprávy evropských orgánů dohledu podle doporučení A.

            4.   Sledování a hodnocení

                  1.

                  Sekretariát ESRB bude:

                              a)

                              napomáhat adresátům tím, že zajistí koordinaci podávání zpráv, poskytne jim příslušné vzory a v případě potřeby upřesní postup a lhůty pro návazné kroky;

                              b)

                              ověřovat provádění návazných kroků ze strany adresátů doporučení, poskytovat jim pomoc na jejich žádost a podávat generální radě zprávy o návazných krocích. Hodnocení se uskuteční takto:

                                          i)

                                          do 12 měsíců od vstupu nařízení DORA v platnost, pokud se týká provádění doporučení A a B;

                                          ii)

                                          do 18 měsíců od vstupu nařízení DORA v platnost, pokud se týká provádění doporučení C;

                                          iii)

                                          do 24 měsíců od vstupu nařízení DORA v platnost, pokud se týká provádění doporučení A;

                                          iv)

                                          do 36 měsíců od vstupu nařízení DORA v platnost, pokud se týká provádění doporučení A;

                                          v)

                                          do 42 měsíců od vstupu nařízení DORA v platnost, pokud se týká provádění doporučení C;

                  2.

                  Generální rada vyhodnotí přijatá opatření a zdůvodnění oznámená adresáty tohoto doporučení a případně může rozhodnout, že toto doporučení nebylo zohledněno a že adresát řádně neodůvodnil svou nečinnost.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 2. prosince 2021.

               Vedoucí sekretariátu ESRB

               jménem generální rady ESRB

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  Úř. věst. L 1, 3.1. 1994, s. 3.

         (2)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

         (3)  Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4.

         (4)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2013/1 ze dne 4. dubna 2013 o průběžných cílech a nástrojích makroobezřetnostní politiky (Úř. Věst. C 170, 15.6.2013, s. 1).

         (5)  Viz dokument ESRB s názvem „Systemic cyber risk“, únor 2020, k dispozici na internetových stránkách ESRB www.esrb.europa.eu

         (6)  Viz zpráva Europolu s názvem „Internet Organised Crime Threat Assessment“, 2020, k dispozici na internetových stránkách Europolu www.europol.europa.eu

         (7)  Viz dokument s názvem „IT and cyber risk: a constant challenge“, ECB, 2021, k dispozici na internetových stránkách bankovního dohledu ECB www.bankingsupervision.europa.eu

         (8)  Viz zpráva ESRB s názvem „Systemic cyber risk“ z února 2020, k dispozici na internetových stránkách ESRB www.esrb.europa.eu

         (9)  Viz „Mitigating systemic cyber risk“, ESRB, 2021, (nadcházející).

         (10)  COM/2020/595 final.

         (11)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1148 ze dne 6. července 2016 o opatřeních k zajištění vysoké společné úrovně bezpečnosti sítí a informačních systémů v Unii (Úř. věst. L 194, 19.7.2016, s. 1).

         (12)  Viz článek 43 návrhu nařízení DORA.

         (13)  Viz Evropská komise, skupina pro spolupráci v oblasti bezpečnosti sítí a informací, k dispozici na internetových stránkách Evropské komise na adrese ec.europa.eu

         (14)  Viz dokument Rady pro finanční stabilitu s názvem „Cyber Lexicon“, ze dne 12. listopadu 2018, k dispozici na internetových stránkách FSB www.fsb.org.

         (15)  Viz čl. 3 bod 7 návrhu nařízení DORA.

         (16)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12).

         (17)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/79/ES ((Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 48).

         (18)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84).

         (19)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (20)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).

         (21)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 ze dne 25. listopadu 2015 o platebních službách na vnitřním trhu, o změně směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES, 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a o zrušení směrnice 2007/64/ES (Úř. věst. L 337, 23.12.2015, s. 35).

         (22)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES (Úř. věst. L 267, 10.10.2009, s. 7).

         (23)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034 ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostním dohledu nad investičními podniky a o změně směrnic 2002/87/ES, 2009/65/ES, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU a 2014/65/EU (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 64).

         (24)  COM/2020/593 final.

         (25)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014 ze dne 23. července 2014 o zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Evropské unii a centrálních depozitářích cenných papírů a o změně směrnic 98/26/ES a 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 236/2012 (Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 1).

         (26)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 1).

         (27)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 349).

         (28)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1).

         (29)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32).

         (30)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).

         (31)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/97 ze dne 20. ledna 2016 o distribuci pojištění (Úř. věst. L 26, 2.2.2016, s. 19).

         (32)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2341 ze dne 14. prosince 2016 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění (IZPP) a dohledu nad nimi (Úř. věst. L 354, 23.12.2016, s. 37).

         (33)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 1).

         (34)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87).

         (35)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1011 ze dne 8. června 2016 o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti investičních fondů, a o změně směrnic 2008/48/ES a 2014/17/EU a nařízení (EU) č. 596/2014 (Úř. věst. L 171, 29.6.2016, s. 1).

         (36)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/1503 ze dne 7. října 2020 o evropských poskytovatelích služeb skupinového financování pro podniky a o změně nařízení (EU) 2017/1129 a směrnice (EU) 2019/1937 (EU) 2019/1937 (Úř. věst. L 347, 20.10.2020, s. 1).

         (37)  Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (38)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/3 ze dne 22. prosince 2011 o makroobezřetnostním mandátu vnitrostátních orgánů (Úř. věst. C 41, 14.2.2012, s. 1).

         PŘÍLOHA
         SPECIFIKACE KRITÉRIÍ PRO SOULAD S DOPORUČENÍMI

            Doporučení A – Vytvoření celoevropského rámce pro koordinaci v případě systémových kybernetických bezpečnostních incidentů (EU-SCICF)

         V případě dílčího doporučení A.1 platí následující kritéria souladu.

                     1.

                     Při přípravě účinné koordinované reakce na úrovni Unie, která by měla zahrnovat postupné vytvoření EU-SCICF prostřednictvím výkonu pravomocí stanovených v budoucím nařízení Evropského parlamentu a Rady o digitální provozní odolnosti finančního sektoru (dále jen „DORA“), by evropské orgány dohledu jednající prostřednictvím společného výboru a společně s Evropskou centrální bankou (ECB), Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) a příslušnými vnitrostátními orgány, a v případě potřeby po konzultaci s Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací a Komisí, měly zvážit zahrnutí následujících aspektů do plánované přípravy EU-SCICF:

                                 a.

                                 analýza požadavků na zdroje pro účinný rozvoj EU-SCICF;

                                 b.

                                 příprava cvičení v oblastech krizového řízení a reakce na nepředvídané události zahrnující scénáře kybernetického útoku, jejichž cílem bude rozvoj komunikačních kanálů;

                                 c.

                                 vypracování společného slovníku;

                                 d.

                                 vytvoření jednotné klasifikace kybernetických incidentů;

                                 e.

                                 zřízení bezpečných a spolehlivých kanálů pro sdílení informací, včetně záložních systémů;

                                 f.

                                 zřízení kontaktních míst;

                                 g.

                                 řešení otázek důvěrnosti při sdílení informací;

                                 h.

                                 iniciativy v oblasti spolupráce a sdílení informací s kybernetickou zpravodajskou komunitou pro oblast finančního sektoru;

                                 i.

                                 rozvoj účinných procesů aktivace a eskalace prostřednictvím informovanosti o situaci;

                                 j.

                                 vyjasnění povinností účastníků rámce;

                                 k.

                                 rozvoj rozhraní pro meziodvětvovou koordinaci a případně koordinaci s třetími zeměmi;

                                 l.

                                 zajištění soudržné komunikace příslušných orgánů s veřejností s cílem zachovat důvěru;

                                 m.

                                 vytvoření předem určených komunikačních kanálů pro včasnou komunikaci;

                                 n.

                                 provádění vhodného testování rámce včetně testování v rámci více jurisdikcí a koordinace se třetími zeměmi, a hodnocení, jejichž výsledkem jsou získané poznatky a vývoj rámce;

                                 o.

                                 zajištění účinné komunikace a protiopatření proti dezinformacím.

            Doporučení B – Zřízení kontaktních míst pro účely EU-SCICF

         V případě doporučení B platí následující kritéria souladu.

                     1.

                     Evropské orgány dohledu, ECB a každý členský stát v rámci svých příslušných vnitrostátních orgánů by se měly dohodnout na společném přístupu ke sdílení a aktualizaci seznamu určených kontaktních míst EU-SCICF.

                     2.

                     Při určení kontaktního místa je třeba vzít v úvahu určené jednotné kontaktní místo podle směrnice (EU) 2016/1148, které členské státy zřídily pro bezpečnost sítí a informačních systémů s cílem zajistit přeshraniční spolupráci s ostatními členskými státy a se skupinou pro spolupráci v oblasti sítí a informačních systémů.

            Doporučení C – Změny právního rámce Unie

         V případě doporučení C platí následující kritéria souladu.
         Komise by měla zvážit, zda je na základě analýzy provedené v souladu s doporučením A zapotřebí přijmout nějaká opatření, včetně změn příslušných právních předpisů Unie, aby se zajistilo, že evropské orgány dohledu mohou prostřednictvím společného výboru a společně s ECB, ESRB a příslušnými vnitrostátními orgány vytvořit EU-SCICF v souladu s dílčím doporučením A.1 a aby se zajistilo, že se evropské orgány dohledu, ECB, ESRB a příslušné vnitrostátní orgány, jakož i další orgány mohou zapojit do koordinačních opatření a vyměňovat si informace, které jsou dostatečně podrobné a konzistentní na podporu účinného nástroje EU-SCICF.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 25. března 2022, kterým se mění doporučení ECB/2017/10 o společných specifikacích pro uplatňování některých možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k méně významným institucím (ECB/2022/13) 2022/C 142/01

text:
                  30.3.2022

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 142/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
         ze dne 25. března 2022,
         kterým se mění doporučení ECB/2017/10 o společných specifikacích pro uplatňování některých možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k méně významným institucím
         (ECB/2022/13)
         (2022/C 142/01)
         RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 a čl. 6 odst. 1 a odst. 5 písm. c) uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Evropská centrální banka (ECB) přijala dne 4. dubna 2017 doporučení Evropské centrální banky ECB/2017/10 (2) (dále jen „doporučení ECB/2017/10“), kterým stanovila společné specifikace pro uplatňování některých možností a případů vlastního uvážení dostupných v právu Unie vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k méně významným institucím. Některé možnosti a případy vlastního uvážení stanovené v právu Unie, které byly zahrnuty do doporučení ECB/2017/10, byly změněny nebo zrušeny právními předpisy zavedenými od přijetí uvedeného doporučení a byly rovněž aktualizovány všeobecné zásady ECB týkající se možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie z listopadu 2016 (dále jen „všeobecné zásady ECB“). Proto je nezbytné provést určité následné změny doporučení ECB/2017/10.

                     (2)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení, které se týkají konsolidovaného dohledu a výjimek z uplatňování obezřetnostních požadavků, vnitrostátní příslušné orgány by měly být v souladu se specifikacemi uvedenými v kapitole 1 oddílu II všeobecných zásad ECB vedeny k tomu, aby zaujaly obezřetný přístup při udílení těchto výjimek v jednotlivých případech. Pravidla pro určení orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě, jakož i metody a rozsah konsolidace a subkonsolidace by se rovněž měly uplatňovat v souladu se všeobecnými zásadami ECB.

                     (3)

                     Co se týče výjimek z uplatňování požadavků na likviditu na přeshraniční úrovni, doporučuje ECB zvláštní přístup pro méně významné instituce, neboť ne všechny specifikace pro posuzování žádostí uvedené ve všeobecných zásadách ECB jsou pro tyto instituce relevantní.

                     (4)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení týkající se kapitálových požadavků, doporučuje ECB konzistentní a obezřetný přístup v souladu se specifikacemi uvedenými v kapitole 2 oddílu II všeobecných zásad ECB. Aby se zohlednily zvláštnosti méně významných institucí v souvislosti s požadavkem, aby kapitál v případě jeho snížení v nezbytné míře přesahoval příslušné kapitálové požadavky, jsou nezbytné určité úpravy těchto specifikací.

                     (5)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení týkající se požadavků na likviditu, doporučuje ECB konzistentní a obezřetný přístup v souladu se specifikacemi vymezenými v kapitole 6 oddílu II všeobecných zásad ECB, neboť tyto možnosti a případy vlastního uvážení mají vliv na výpočet požadavků na ukazatel krytí likvidity, např. stanovením zacházení s konkrétními přítoky a odtoky likvidity.

                     (6)

                     Pokud jde o odtok z produktů souvisejících s podrozvahovým financováním obchodu, do všeobecných zásad ECB byly doplněny specifikace s cílem zohlednit novou politiku ECB, která umožňuje větší flexibilitu při určování sazeb odtoku. Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování sazeb odtoku na podrozvahové expozice financování obchodu u významných a méně významných institucí, měly by se vnitrostátní příslušné orgány řídit specifikacemi obsaženými ve všeobecných zásadách ECB.

                     (7)

                     Pokud jde o sazby odtoku uplatňované na stabilní retailové vklady, některé faktory bránily praktickému uplatňování případu vlastního uvážení, který je upraven v článku 13 nařízení Evropské centrální banky (EU) 2016/445 (ECB/2016/4) (3) a podle něhož mohou příslušné orgány s předchozím souhlasem Evropské komise v souladu s čl. 24 odst. 4 a 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 (4) povolit, aby instituce uplatnily na stabilní retailové vklady kryté systémem pojištění vkladů sazbu odtoku ve výši 3 %. Další důkazy a analýza jsou zapotřebí k prokázání toho, že míra výběrů stabilních retailových vkladů krytých systémem pojištění vkladů ve smyslu čl. 24 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 by byla během jakéhokoli zaznamenaného krizového období odpovídajícího scénářům uvedeným v článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 nižší než 3 %. Vzhledem k neexistenci takových důkazů a analýzy bylo obecné stanovení sazby odtoku ve výši 3 % vypuštěno z obecných zásad Evropské centrální banky (5) ECB/2017/9 o uplatňování možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k méně významným institucím. Přístup ECB k této možnosti je uveden v oddíle III všeobecných zásad ECB. Aby byl zajištěn soulad při uplatňování možností a případů vlastního uvážení ve vztahu k významným a méně významným institucím, měly by vnitrostátní příslušné orgány zaujmout stejný přístup.

                     (8)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení týkající se pákového poměru, ECB doporučuje konzistentní a obezřetný přístup, který bude v souladu se specifikacemi uvedenými v kapitole 3 oddílu I všeobecných zásad ECB a v kapitole 7 oddílu II uvedených zásad.

                     (9)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení týkající se zprostředkujících mateřských podniků a možnost příslušných orgánů povolit dvěma nebo více institucím v Unii, které jsou součástí téže skupiny ze třetí země, aby měly dva zprostředkující mateřské podniky v EU podle čl. 21b odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6), a pokud jde o význam takové možnosti v případě méně významných institucí, ECB doporučuje, aby vnitrostátní příslušné orgány v zájmu zajištění rovných podmínek zaujaly přístup, který je v souladu s přístupem stanoveným v kapitole 9 oddílu II všeobecných zásad ECB.

                     (10)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení týkající se požadavků na vykazování pro instituce, zejména pokud jde o oceňování aktiv a podrozvahových položek a výjimky ze zpravodajské povinnosti, ECB doporučuje, aby vnitrostátní příslušné orgány postupovaly podle kapitoly 8 oddílu II příručky ECB, aby se zajistilo jednotné uplatňování politických standardů v rámci jednotného mechanismu dohledu a rovné podmínky.

                     (11)

                     Pokud jde o možnosti a případy vlastního uvážení týkající se správy a řízení, doporučení ECB/2017/10 by mělo být změněno tak, aby odráželo legislativní změny týkající se výkonu dohledu nad (smíšenými) finančními holdingovými společnostmi.

                     (12)

                     Doporučení ECB/2017/10 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

            ČÁST PRVNÍ

            Změny

         Doporučení ECB/2017/10 se mění takto:

                     1.

                     v části první se odstavec 2 v oddílu I nahrazuje tímto:

                                 „2.

                                 Definice
                                 Pro účely tohoto doporučení se použijí definice vymezené v nařízení (EU) č. 1024/2013, nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17), nařízení (EU) č. 575/2013, směrnici 2013/36/EU, nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 (*1) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (*2).

                        (*1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o požadavek na úvěrové instituce týkající se krytí likvidity (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 1)."

                        (*2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 190).“;"

                     2.

                     v části druhé se vkládá nový oddíl IIa, který zní:
                     „IIa.

                        Kapitálové požadavky

                                 1.

                                 Čl. 78 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013: snížení kapitálu – požadavek, aby kapitál v nezbytné míře přesahoval stanovené kapitálové požadavky

                                             1.1

                                             Příslušný vnitrostátní orgán by měl pro účely snížení kapitálu stanovit míru, o kterou musí kapitál přesahovat stanovené kapitálové požadavky, jak to vyžaduje čl. 78 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, za předpokladu, že jsou splněny podmínky čl. 78 odst. 1, a po posouzení všech těchto faktorů:

                                                         a)

                                                         zda by úvěrová instituce, která přijme některé z opatření uvedených v čl. 77 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, i nadále během tříletého horizontu překračovala celkové kapitálové požadavky stanovené v posledním platném rozhodnutí v rámci procesu dohledu a hodnocení (SREP) alespoň o pokyny k držení dodatečného kapitálu stanovené v témže rozhodnutí SREP;

                                                         b)

                                                         zda by úvěrová instituce, která přijme některé z opatření uvedených v čl. 77 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, i nadále během tříletého horizontu překračovala požadavky stanovené ve směrnici 2014/59/EU alespoň o míru, kterou by vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize nebo Jednotný výbor pro řešení krizí po dohodě s příslušným vnitrostátním orgánem považovaly za nezbytné ke splnění podmínky stanovené v článku 78a nařízení (EU) č. 575/2013;

                                                         c)

                                                         dopad plánovaného snížení na příslušnou úroveň kapitálu;

                                                         d)

                                                         zda by úvěrová instituce, která přijme některé z opatření uvedených v čl. 77 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, během tříletého horizontu i nadále překračovala požadavek na pákový poměr stanovený v čl. 92 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení a dodatečný kapitálový požadavek k řešení rizika nadměrné páky stanovený v posledním platném rozhodnutí SREP alespoň o pokyny k držení dodatečného kapitálu k řešení nadměrné páky ve smyslu rozhodnutí SREP.

                                             1.2

                                             Žádosti o snížení kapitálu obdržené od úvěrových institucí, které nedodržují výše stanovenou míru, by měly být nadále v jednotlivých případech schvalovány, pokud jsou řádně odůvodněny skutečně pádnými obezřetnostními argumenty. Pokud není dodržena míra podle odst. 1.1 písm. b), měl by vnitrostátní příslušný orgán požádat vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize nebo Jednotný výbor pro řešení krizí o stanovisko, zda snížení kapitálu nemůže ohrozit splnění požadavků na kapitál a způsobilé závazky, které jsou stanoveny ve směrnici 2014/59/EU.

                                             1.3

                                             Pokud pro účely odst. 1.1 písm. a) nebo písm. d) úvěrová instituce nepodléhá pokynům k držení dodatečného kapitálu, musí být míra stanovena v jednotlivých případech s ohledem na zvláštní okolnosti úvěrové instituce.

                                 2.

                                 Čl. 78 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 575/2013: snížení kapitálu: obecné předběžné svolení
                                 Vnitrostátní příslušný orgán by měl udělit obecné předběžné svolení stanovené v čl. 78 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném článku a v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (*3). Vnitrostátní příslušný orgán by měl po posouzení všech faktorů uvedených v oddílu IIa odst. 1 tohoto doporučení určit míru uvedenou v čl. 78 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013.

                                 3.

                                 v části druhé se oddíl V zrušuje;

                                 4.

                                 příloha se nahrazuje přílohou tohoto doporučení.

            ČÁST DRUHÁ

            Určení

         Toto doporučení je určeno vnitrostátním příslušným orgánům zúčastněných členských států.
         Vnitrostátním příslušným orgánům se doporučuje uplatňovat toto doporučení ode dne jeho přijetí.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. března 2022.

                  Prezidentka ECB

               Christine LAGARDE

            (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

            (2)  Doporučení Evropské centrální banky ze dne 4. dubna 2017 o společných specifikacích pro uplatňování některých možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k méně významným institucím (Úř. věst. C 120, 13.4.2017, s. 2).

            (3)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) 2016/445 ze dne 14. března 2016 o uplatňování možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie (ECB/2016/4) (Úř. věst. L 78, 24.3.2016, s. 60).

            (4)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o požadavek na úvěrové instituce týkající se krytí likvidity (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 1).

            (5)  Obecné zásady Evropské centrální banky (EU) 2017/697 ze dne 4. dubna 2017 o uplatňování možností a případů vlastního uvážení dostupných v rámci práva Unie vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k méně významným institucím (ECB/2017/9) (Úř. věst. L 101, 13.4.2017, s. 156).

            (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

            PŘÍLOHA
            Příloha doporučení ECB/2017/10 se nahrazuje tímto:

                     „PŘÍLOHA

                                 Právní základ možnosti a/nebo případu vlastního uvážení

                                 Doporučený přístup: soulad se zásadami uplatňování možností a případů vlastního uvážení ve vztahu k významným institucím

                                       Konsolidovaný dohled a výjimky z uplatňování obezřetnostních požadavků

                                 Čl. 7 odst. 1 až 3 nařízení (EU) č. 575/2013: výjimky z uplatňování kapitálových požadavků

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013: výjimky z uplatňování požadavků na likviditu

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 4 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 9 nařízení (EU) č. 575/2013: individuální konsolidace

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 5 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 10 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013: výjimky pro úvěrové instituce trvale přidružené k ústřednímu subjektu

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 6 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013: metody konsolidace v případě přidružených podniků ve smyslu čl. 22 odst. 7 směrnice 2013/34/EU

                                 Oddíl III kapitola 1 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 18 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013: metody konsolidace v případě účastí nebo kapitálových vazeb jiných než těch, které jsou uvedeny v čl. 18 odst. 1

                                 Oddíl III kapitola 1 odstavec 2 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 18 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013: konsolidace v případech významného vlivu a společného řízení

                                 Oddíl III kapitola 1 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013: konsolidace

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 8 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 18 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013: konsolidace

                                 Oddíl III kapitola 1 odstavec 4 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013: vyloučení konsolidace

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 9 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 24 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013: oceňování aktiv a podrozvahových položek – použití mezinárodních standardů účetního výkaznictví pro účely obezřetnostního dohledu

                                 Oddíl II kapitola 1 odstavec 10 všeobecných zásad ECB

                                       Kapitál

                                 Čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013: klasifikace následných emisí jako nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013: odpočet kapitálových investic do pojišťoven

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 5 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 49 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013: odpočet kapitálových investic do subjektů finančního sektoru

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 6 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 54 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 575/2013: výpočet hraniční hodnoty v případě nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 vydaných dceřinými podniky usazenými ve třetích zemích

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 7 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013: snížení kapitálu – vzájemné instituce, spořitelny a družstva

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 10 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 78 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013: snížení kapitálu – snížení nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 11 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013: snížení nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 12 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013: výjimka pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 vydané jednotkou pro speciální účel

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 13 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 84 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013: menšinové podíly zahrnuté do konsolidovaného kmenového kapitálu tier 1

                                 Oddíl II kapitola 2 odstavec 14 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 142 odst. 1 směrnice 2013/36/EU: nesplnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv nebo požadavku kapitálové rezervy k pákovému poměru

                                 Oddíl II kapitola 11 odstavec 12 všeobecných zásad ECB

                                       Kapitálové požadavky

                                 Čl. 113 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013: výpočet objemů rizikově vážených expozic – expozice uvnitř skupiny

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 162 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013: splatnost expozic

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 5 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 225 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013: vlastní odhady koeficientů volatility

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 6 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 244 odst. 2 a čl. 245 odst. 2 druhý pododst. nařízení (EU) č. 575/2013: převod významného rizika

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 9 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 283 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013: zavedení metody interního modelu

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 8 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 284 odst. 4 a 9 nařízení (EU) č. 575/2013: výpočet hodnoty expozice pro účely úvěrového rizika protistrany

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 9 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 366 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013: výpočet výše hodnoty v riziku

                                 Oddíl II kapitola 3 odstavec 13 všeobecných zásad ECB

                                       Institucionální systémy ochrany

                                 Čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013: výjimky z uplatňování požadavků na likviditu pro členy institucionálních systémů ochrany

                                 Oddíl II kapitola 4 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                       Velké expozice

                                 Čl. 396 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013: soulad s požadavky na velkou expozici

                                 Oddíl II kapitola 5 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 400 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013: soulad s požadavky na velkou expozici

                                 Oddíl II kapitola 5 odstavec 4 všeobecných zásad ECB

                                       Likvidita

                                 Článek 414 nařízení (EU) č. 575/2013: soulad s požadavky na likviditu

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 422 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013 a článek 29 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: odtok likvidity v rámci skupiny

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 10 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 425 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a článek 34 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: přítok likvidity v rámci skupiny

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 14 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 8 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: diverzifikace držby likvidních aktiv

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 5 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 8 odst. 3 písm. c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: řízení likvidních aktiv

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 6 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 8 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: nesoulad měn

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 4 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 17 odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: upuštění od požadavku na anulační mechanismus

                                 Oddíl I kapitola 3 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 23 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: odtok z ostatních produktů a služeb

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 7 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 24 odst. 4 a 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: odtok stabilních retailových vkladů

                                 Oddíl III kapitola 3 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 24 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: koeficient pro retailové vklady kryté systémem pojištění vkladů

                                 Oddíl III kapitola 3 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 25 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: vyšší sazby odtoku

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 8 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 26 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: odtok se vzájemně závislým přítokem

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 9 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 29 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: preferenční zacházení v rámci skupiny nebo institucionálního systému ochrany

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 10 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 30 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: dodatečný odtok kolaterálu v důsledku snížení úvěrového hodnocení

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 11 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 33 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: limit pro přítok

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 12 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 33 odst. 3 až 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: specializované úvěrové instituce

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 13 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 34 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/61: přítok ve skupině nebo v institucionálním systému ochrany

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 14 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 428b odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013: požadavek čistého stabilního financování (NSFR) - omezení nesouladu měn

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 15 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 428f odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013: NSFR - vzájemně závislá aktiva a závazky

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 16 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 428h nařízení (EU) č. 575/2013: NSFR - Preferenční zacházení v rámci skupiny nebo institucionálního systému ochrany

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 17 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 428p odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013: NSFR - zacházení s nestandardními operacemi centrální banky

                                 Oddíl I kapitola 3 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 428ai nařízení (EU) č. 575/2013: NSFR - uplatňování zjednodušeného požadavku čistého stabilního financování

                                 Oddíl II kapitola 6 odstavec 18 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 428aq odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013 - NSFR - zacházení s nestandardními operacemi centrální banky

                                 Oddíl I kapitola 3 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 8 nařízení (EU) č. 575/2013: výjimky z uplatňování požadavků na likviditu

                                 Oddíl II kapitola 4 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                       Páka

                                 Čl. 429a odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013: preferenční zacházení ve prospěch veřejných rozvojových bank

                                 Oddíl II kapitola 7 odstavec 3 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 429a odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013: vyloučení rezerv držených u centrální banky z výpočtu pákového poměru

                                 Oddíl I kapitola 3 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 429b odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013: preferenční zacházení pro dohody o fiktivním cash poolingu

                                 Oddíl II kapitola 7 odstavec 4 všeobecných zásad ECB

                                       Požadavky týkající se podávání zpráv

                                 Čl. 430 odst. 11 nařízení (EU) č. 575/2013: podávání zpráv o obezřetnostních požadavcích a podávání finančních informací

                                 Oddíl II kapitola 8 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                       Obecné podmínky přístupu k činnosti úvěrových institucí

                                 Čl. 21 odst. 1 směrnice 2013/36/EU: výjimka pro úvěrové instituce trvale přidružené k ústřednímu subjektu

                                 Oddíl II kapitola 9 odstavec 1 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 21b odst. 2 směrnice 2013/36/EU: zprostředkující mateřský podnik

                                 Oddíl II kapitola 9 odstavec 2 všeobecných zásad ECB

                                       Systémy správy a řízení a obezřetnostní dohled

                                 Čl. 88 odst. 1 písm. e) směrnice 2013/36/EU: sloučení funkcí předsedy a výkonného ředitele

                                 Oddíl II kapitola 11 odstavec 4 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 91 odst. 6 směrnice 2013/36/EU: další funkce nevýkonného člena ve vedoucím orgánu

                                 Oddíl II kapitola 11 odstavec 5 všeobecných zásad ECB

                                 Čl. 108 odst. 1 směrnice 2013/36/EU: interní postup pro hodnocení kapitálové přiměřenosti pro úvěrové instituce trvale přidružené k ústřednímu subjektu

                                 Oddíl II kapitola 11 odstavec 6 všeobecných zásad ECB

                                 Články 117 a 118 směrnice 2013/36/EU: povinnosti spolupráce

                                 Oddíl II kapitola 11 odstavec 9 všeobecných zásad ECB

                                 Článek 142 směrnice 2013/36/EU: plán zachování kapitálu

                                 Oddíl II kapitola 11 odstavec 12 všeobecných zásad ECB.

               “


title: Doporučení Komise (EU) 2022/553 ze dne 5. dubna 2022 o monitorování přítomnosti toxinů Alternaria v potravinách

text:
               6.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 107/90

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2022/553
      ze dne 5. dubna 2022
      o monitorování přítomnosti toxinů Alternaria v potravinách
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (CONTAM) v rámci Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijala v roce 2011 vědecké stanovisko o rizicích, která představuje přítomnost organismů rodu Alternaria v potravinách pro zdraví zvířat a veřejné zdraví (1).

                  (2)

                  Úřad EFSA rovněž nedávno zveřejnil vědeckou zprávu o posouzení dietární expozice toxinům Alternaria v evropské populaci (2). Dospěl k závěru, že odhadovaná chronická dietární expozice toxinům Alternaria, a sice alternariolu, alternariol-monomethyletheru a kyselině tenuazonové, překračuje příslušnou toxikologicky významnou prahovou hodnotu, a z toho vyplývá, že jsou zapotřebí další údaje o toxicitě specifické pro sloučeniny.

                  (3)

                  Úřad EFSA doporučil, aby se shromáždilo více údajů o přítomnosti toxinů Alternaria v relevantních potravinách (jako jsou mimo jiné ovoce a výrobky z ovoce, rajčata a výrobky z rajčat a obilné příkrmy pro kojence a malé děti). Úřad EFSA rovněž doporučil, aby se používaly citlivější analytické metody, a snížila se tak nejistota ohledně expozice různým toxinům Alternaria, protože značný podíl údajů byl v souboru údajů, který je v současné době k dispozici, vykázán jako „pod mezí kvantifikace (LOQ)“, jelikož použité analytické metody nebyly vždy dostatečně citlivé.

                  (4)

                  Správná zemědělská praxe, správné podmínky skladování a přepravy a správná výrobní praxe mohou přítomnost toxinů Alternaria v potravinách omezit nebo jí zabránit. Je však třeba shromáždit více informací o faktorech, které vedou k poměrně vysokému množství toxinů Alternaria v některých potravinách, aby bylo možné určit opatření, která je třeba přijmout k zamezení nebo omezení přítomnosti těchto toxinů Alternaria ve zmíněných potravinách.

                  (5)

                  Jako vodítko k tomu, kdy by bylo vhodné určit faktory, které vedou k poměrně vysokému nebo dokonce významnému množství toxinů Alternaria v potravinách, je nezbytné stanovit orientační hodnoty pro potraviny na základě údajů dostupných v databázi EFSA. Orientační množství bylo stanoveno pouze pro potraviny, pro něž jsou k dispozici dostatečné údaje o výskytu.

                  (6)

                  Je proto vhodné doporučit monitorování toxinů Alternaria v potravinách a identifikaci faktorů vedoucích k jejich vysokému množství v některých potravinách,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

                  (1)

                  Členské státy by měly v úzké spolupráci s provozovateli potravinářských podniků monitorovat toxiny Alternaria, a sice alternariol, alternariol-monomethylether a kyselinu tenuazonovou, v potravinách, zejména ve zpracovaných výrobcích z rajčat, mleté paprice, sezamových semenech, slunečnicových semenech, slunečnicovém oleji, ořeších, sušených fících a obilných příkrmech pro kojence a malé děti. Je-li to možné, měly by se analyzovat i další toxiny Alternaria a výsledky by se měly hlásit Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin.

                  (2)

                  Aby se zajistila reprezentativnost vzorků, měly by členské státy dodržovat příslušné postupy odběru vzorků stanovené v nařízení Komise (ES) č. 401/2006 23. února 2006 (3). U zpracovaných výrobků z rajčat by se měl odběr vzorků provádět v souladu s pravidly stanovenými v části H (tekuté výrobky) nebo v části I (pevné výrobky) přílohy I nařízení (ES) č. 401/2006. Pokud se postup odběru vzorků uplatněný provozovatelem potravinářského podniku odchyluje od postupu stanoveného v nařízení (ES) č. 401/2006, měl by zůstat reprezentativní pro danou šarži.

                  (3)

                  Pro stanovení alternariolu a alternariol-monomethyletheru by mez kvantifikace (LOQ) neměla být vyšší než 2 μg/kg v obilných příkrmech pro kojence a malé děti a 4 μg/kg v ostatních potravinách a pro stanovení kyseliny tenuazonové by LOQ neměla být vyšší než 20 μg/kg ve všech potravinách.

                  (4)

                  Členské státy by měly za aktivní účasti provozovatelů potravinářských podniků provádět šetření s cílem určit faktory, které vedou k tomuto množství převyšujícímu orientační množství, a účinky zpracování na množství těchto toxinů Alternaria, jak je uvedeno v příloze tohoto doporučení.

                  (5)

                  Členské státy a provozovatelé potravinářských podniků by měli úřadu EFSA do 30. června každého roku poskytnout údaje za předchozí rok za účelem kompilace do jedné databáze v souladu s požadavky pokynů EFSA o standardním popisu vzorku (SSD) u potravin a krmiv a v souladu s dalšími konkrétními požadavky EFSA na podávání zpráv (4).

         V Bruselu dne 5. dubna 2022.

               Za Komisi

            Stella KYRIAKIDES

               členka Komise

         (1)  Vědecká komise EFSA pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (CONTAM); Scientific Opinion on the risks for animal and public health related to the presence of Alternaria toxins in feed and food. EFSA Journal 2011;9(10):2407. [97 s.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2407. K dispozici na adrese: www.efsa.europa.eu/efsajournal.

         (2)  EFSA, Arcella D, Eskola M a Gómez Ruiz JA, 2016. Scientiﬁc report on the dietary exposure assessment to Alternaria toxins in the European population. EFSA Journal 2016;14(12):4654, 32 s. doi:10.2903/j.efsa.2016.4654.

         (3)  Nařízení Komise (ES) č. 401/2006 ze dne 23. února 2006, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství mykotoxinů v potravinách (Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 12).

         (4)  https://www.efsa.europa.eu/en/call/call-continuous-collection-chemical-contaminants-occurrence-data-0

         PŘÍLOHA
         Orientační množství alternariolu, alternariol-monomethyletheru a kyseliny tenuazonové v některých potravinách na základě dostupných údajů v databázi EFSA, při jehož překročení by se měla provádět šetření ohledně faktorů vedoucích k přítomnosti toxinů Alternaria nebo ohledně účinku zpracování potravin. Orientační množství nepředstavuje bezpečné množství v potravinách.

                     Potravina

                     Alternariol (AOH)
                     (μg/kg)

                     Alternariol-monomethylether (AME)
                     (μg/kg)

                     Kyselina tenuazonová (TeA)
                     (μg/kg)

                     Zpracované výrobky z rajčat

                     10

                     5

                     500

                     Mletá paprika

                     –

                     –

                     10 000

                     Sezamová semena

                     30

                     30

                     100

                     Slunečnicová semena

                     30

                     30

                     1 000

                     Slunečnicový olej

                     10

                     10

                     100

                     Ořechy

                     –

                     –

                     100

                     Sušené fíky

                     –

                     –

                     1 000

                     Obilné příkrmy určené pro kojence a malé děti

                     2

                     2

                     500