title: Doporučení Rady ze dne 30. října 2020 o mostu k pracovním místům – posílení záruk pro mladé lidi a o nahrazení doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi 2020/C 372/01

text:
               4.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 30. října 2020
      o mostu k pracovním místům – posílení záruk pro mladé lidi a o nahrazení doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi
      (2020/C 372/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 ve spojení s článkem 149 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V listopadu 2017 vyhlásily Evropský parlament, Rada a Komise evropský pilíř sociálních práv, v němž se stanoví dvacet zásad a práv na podporu dobře fungujících a spravedlivých trhů práce a systémů sociálního zabezpečení. V evropském pilíři sociálních práv je stanoveno právo na spravedlivé pracovní podmínky, uvádí se v něm, že ve všech oblastech musí být zajištěna rovnost zacházení a příležitostí pro ženy a muže, a stanoví se v něm právo na přístup k sociální ochraně a odborné přípravě. Rovněž se v něm stanoví, že zkušební doba by měla mít přiměřenou délku a že zneužívání atypických pracovních smluv je zakázáno. Zásada č. 4 („Aktivní podpora zaměstnanosti“) uvádí, že „mladí lidé mají právo na další vzdělávání, učňovskou přípravu, stáž nebo na nabídku pracovního místa dobré kvality do čtyř měsíců od ztráty zaměstnání nebo ukončení vzdělávání“.

                  (2)

                  Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, přijaté rozhodnutím Rady 2019/1181 (1), a zejména hlavní směr 6, vyzývají členské státy, aby i nadále řešily nezaměstnanost mladých lidí a otázku mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. kategorie NEET), a to prostřednictvím prevence předčasných odchodů ze vzdělávání a strukturálním zlepšením přechodu ze vzdělávání do zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím plného provedení záruk pro mladé lidi.

                  (3)

                  Doporučení Rady ze dne 20. prosince 2012 o uznávání neformálního a informálního učení (2) stanoví prvky a zásady uznávání neformálního a informálního učení, které jednotlivcům umožní dosáhnout uznání jejich znalostí, dovedností a kompetencí, které si osvojili prostřednictvím neformálního a informálního učení, a získat úplnou kvalifikaci, nebo případně částečnou kvalifikaci.

                  (4)

                  Doporučení Rady ze dne 19. prosince 2016 o cestách prohlubování dovedností: nové příležitosti pro dospělé (3) doporučuje, aby dospělým s nízkou úrovní dovedností, znalostí a kompetencí byla podle jejich individuálních potřeb poskytnuta příležitost získat minimální úroveň gramotnosti, matematické gramotnosti a digitálních kompetencí anebo získat širší škálu dovedností, znalostí a kompetencí.

                  (5)

                  Doporučení Rady ze dne 22. května 2018 o klíčových kompetencích pro celoživotní učení (4) vyzývá členské státy, aby podporovaly rozvoj základních digitálních dovedností a zvyšovaly a zlepšovaly úroveň digitálních kompetencí ve všech segmentech populace.

                  (6)

                  Doporučení Rady ze dne 10. března 2014 k rámci kvality stáží (5) nabízí vodítka ohledně poskytování kvalitních stáží a zahrnuje prvky týkající se kvality, které se vztahují zejména ke vzdělávacímu obsahu, pracovním podmínkám a transparentnosti, pokud jde o finanční podmínky a náborové praktiky.

                  (7)

                  Doporučení Rady ze dne 15. března 2018 o Evropském rámci pro kvalitní a efektivní učňovskou přípravu (6) stanoví 14 klíčových kritérií, která by členské státy a zúčastněné strany měly používat k vytvoření kvalitní a efektivní učňovské přípravy zajišťující jak rozvoj profesních dovedností, tak osobní rozvoj učňů.

                  (8)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1700 (7) poskytuje společný rámec pro sedm původně nezávislých sběrů údajů, mezi něž patří i šetření pracovních sil EU. Uvedený rámec, konkrétně integrovaná evropská sociální statistika (IESS), poskytuje podrobnější srovnávací údaje napříč EU, které umožní lepší pochopení přechodu mladých lidí ze školy do zaměstnání a přesněji zachytí jejich studijní a pracovní zkušenosti, ale také jejich individuální doplňující proměnné.

                  (9)

                  Evropská rada ve svých závěrech ze dne 15. prosince 2016 vyzývá k pokračování záruk pro mladé lidi. Ve svých závěrech ze dne 15. června 2017 Rada znovu potvrzuje, že řešení nezaměstnanosti a nečinnosti mladých lidí je i nadále politickou prioritou, domnívá se, že záruky pro mladé lidi a Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí poskytly silný podnět ke strukturálním reformám a inovaci politik, a zdůrazňuje, že oslovení osob spadajících do kategorie NEET vyžaduje velké a trvalé úsilí vnitrostátních orgánů a meziodvětvovou spolupráci.

                  (10)

                  Ve svém usnesení ze dne 18. ledna 2018 o provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí ve členských státech vyzývá Evropský parlament členské státy, aby zavedly vhodné a cílené informační strategie, které by oslovily všechny osoby spadající do kategorie NEET, a aby zaujaly integrovaný přístup ke zvýšení dostupnosti individualizované pomoci a služeb na podporu mladých lidí, kteří čelí vícenásobným překážkám. Evropský parlament zdůrazňuje potřebu zvýšit kvalitu nabídek v rámci záruk pro mladé lidi a Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí a vyzývá k budoucí rozpravě o vhodné věkové kategorii.

                  (11)

                  Zelená dohoda pro Evropu je novou strategií Unie pro růst. Jejím cílem je transformovat Unii na spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje, která nejpozději v roce 2050 nebude produkovat žádné emise skleníkových plynů a ve které bude hospodářský růst oddělen od využívání zdrojů.

                  (12)

                  Komise navrhla významný plán na podporu oživení Evropy založený na využití plného potenciálu rozpočtu Unie, jakož i nástroj na podporu oživení Next Generation EU s cílem pomoci napravit hospodářské a sociální škody způsobené pandemií COVID-19, nastartovat evropské zotavení z těchto škod a chránit a vytvářet pracovní místa. Uvedený nástroj bude klíčový mimo jiné při podpoře krátkodobých opatření na podporu zaměstnanosti včetně zaměstnanosti mladých lidí, jakož i investic do dlouhodobějších politických reforem týkajících se trhu práce, sociálních systémů a systémů vzdělávání a odborné přípravy.

                  (13)

                  V roce 2013 v průběhu předchozí hospodářské recese dosáhla míra nezaměstnanosti mladých lidí (ve věku 15–24 let) v Unii 24,4 % (oproti 16 % v roce 2008) a v některých členských státech přes 50 % a mezi mladými lidmi ve věku 15–24 let bylo 6,5 milionu osob spadajících do kategorie NEET. V reakci na tuto skutečnost bylo v dubnu roku 2013 přijato doporučení Rady o zavedení záruk pro mladé lidi (8). Představuje významnou koordinovanou reakci na úrovni Unie na výzvy, jimž čelí mladí lidé, a je založeno na zásazích v oblasti vzdělávání a aktivních politik na trhu práce v členských státech.

                  (14)

                  Pandemie COVID-19 zavedla Unii do spirály bezprecedentní hospodářské recese, která pravděpodobně opět přinese dramaticky vysokou míru nezaměstnanosti mladých lidí a osob spadajících do kategorie NEET. Očekává se, že se ekonomika Unie v roce 2020 výrazně propadne a nastane historicky nejhlubší recese. Mladí lidé, kteří se již nyní nacházeli v nejisté situaci na trhu práce nebo kteří již před vypuknutím pandemie čelili překážkám v přístupu k práci, budou zasaženi nejvíce, a pro mladé lidi, kteří budou v této době vstupovat na pracovní trh, bude obtížnější zajistit si své první zaměstnání. Vzhledem k současné krizi je proto nezbytné záruky pro mladé lidi posílit.

                  (15)

                  Mladí lidé mohou čelit na trhu práce mnohačetným výzvám mimo jiné z důvodu přechodných životních období, kterými procházejí, a omezené nebo nedostatečné odborné praxe a dalších překážek bránících vstupu do světa práce. Jak vyplývá z recesí v minulosti, mladí lidé jsou zasaženi více než starší a zkušenější pracovníci.

                  (16)

                  U mladých žen je také větší pravděpodobnost než u mladých mužů, že se stanou neaktivními kvůli pečovatelským povinnostem, jako je péče o děti nebo závislé dospělé, či jiným osobním či rodinným povinnostem. Pečovatelské povinnosti jsou u mladých žen více než pětkrát častějším důvodem neaktivity, než je tomu u mladých mužů. To může vést k prohlubování rozdílů v zaměstnanosti žen a mužů s důsledky, které přetrvávají po celý život žen.

                  (17)

                  Nezaměstnanost a nečinnost mladých lidí, jakož i omezený přístup k inkluzivnímu vysoce kvalitnímu vzdělávání a odborné přípravě a sociálním službám mohou mít trvalé následky, jako je zvýšené riziko budoucí nezaměstnanosti, omezená úroveň budoucích příjmů, ztráta lidského kapitálu a mezigenerační přenos chudoby. Tyto prvky se promítají do individuálního strádání a přinášejí s sebou přímé i nepřímé náklady pro společnost jako celek. Přispívají také k regionálním nerovnostem, protože mladí lidé například nejsou schopni dosáhnout udržitelného začlenění na trhu práce ve venkovských nebo odlehlých oblastech a pokoušejí se hledat příležitosti jinde.

                  (18)

                  Neustálý vývoj, jako je například automatizace a digitalizace výroby a služeb, stále přetváří svět práce. Mladí lidé jsou nadměrně zastoupeni na nestandardních pracovních místech, jako je práce prostřednictvím platforem nebo zakázková práce („gig work“), u kterých jim není vždy poskytována přiměřená sociální ochrana. Mladí lidé spadají do skupiny osob, které jsou ohroženy ztrátou zaměstnání v důsledku automatizace, protože pracovní pozice pro začínající pracovníky mívají zpravidla větší podíl automatizovatelných úkolů. Na základě digitálních technologií zároveň vznikají nová pracovní místa a v mnoha odvětvích hospodářství se zvyšuje poptávka po dovednostech potřebných pro digitální transformaci.

                  (19)

                  Dnešní investice do lidského kapitálu mladých Evropanů pomohou evropským sociálně tržním hospodářstvím, která obstojí v budoucnosti, vyrovnat se s demografickými změnami a zároveň plně přijmout digitální éru a růst pracovních míst v ekologickém hospodářství. Tyto investice jsou doprovázeny reformami trhu práce, které mohou řešit některé strukturální problémy v případě mladých lidí a zajistit jim lepší výchozí pozici. Unie bude moci plně využít přínosu aktivní, inovativní a kvalifikované pracovní síly a současně zamezí velmi vysokým ekonomickým a sociálním nákladům vzniklým tím, že mladí lidé nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy.

                  (20)

                  Posílené záruky pro mladé lidi mohou přispět k vytvoření pracovních příležitostí pro mladé lidi a podpoře jejich podnikání, jakož i pomoci využít příležitostí plynoucích z digitální a zelené transformace. Mohou pomoci zmírnit trvalé následky na trhu práce způsobené závažným zpomalením tím, že budou povzbuzovat firmy v zaměstnávání nezaměstnaných mladých lidí, včetně těch, kteří byli nezaměstnaní před pandemií, a že budou poskytovat odbornou přípravu, která usnadní obsazení volných pracovních míst nezaměstnanými a neaktivními mladými lidmi.

                  (21)

                  Posílené záruky pro mladé lidi by měly zajistit, aby všichni mladí lidé do čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělávání, obdrželi kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovské přípravy nebo stáže. Aby bylo možno tuto ambici naplnit, měly by mladým lidem poskytovat cestu ke stabilnímu začlenění na trhu práce, oslovit a motivovat větší počet mladých lidí bez ohledu na překážky, s nimiž se případně setkávají, a zajistit, aby žádný z nich nebyl opominut. Posílené záruky pro mladé lidi by usilovat o podporu mladých lidí při získávání cenných pracovních zkušeností a rozvoji správných dovedností pro měnící se svět práce, zejména těch dovedností, které jsou relevantní z hlediska rostoucích odvětví a zelené a digitální transformace. Důležitou úlohu v tomto ohledu hraje kvalita učňovské přípravy. Je třeba zvýšit nabídku učňovské přípravy, zejména ve fázi oživení, a podpořit účast podniků s cílem usnadnit plynulejší přechod do zaměstnání. Učňovská příprava připravuje mladé lidi na pracovní místa, která jsou velmi žádaná, a nabízí jim tak cestu k udržitelnému začlenění na trhu práce, mimo jiné i na místní úrovni.

                  (22)

                  V doporučení Rady o zavedení záruk pro mladé lidi z roku 2013 se členské státy zavázaly zajistit, že všichni mladí lidé mladší 25 let obdrží do čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělávání, kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovské přípravy nebo stáže. Rozšířením věkové skupiny tak, aby zahrnovala mladé lidi ve věku 25–29 let, se uznává, že přechod ze školy do zaměstnání a udržitelné začlenění na trhu práce trvají vzhledem k měnící se povaze práce, delším obdobím stráveným ve vzdělávání a požadovaným dovednostem delší dobu. Je důležité uznat, že hospodářský útlum způsobený pandemií COVID-19 povede k tomu, že větší podíl osob ve věku 25–29 let upadne do nezaměstnanosti a bude vyžadovat podporu. To je rovněž v souladu s opatřeními a programy členských států týkajícími se mladých lidí, které jsou zpravidla dostupné mladým lidem ve věku 15–29 let.

                  (23)

                  Osoby spadající do kategorie NEET představují heterogenní skupinu. Pro některé mladé lidi může být příslušnost ke skupině osob spadajících do kategorie NEET příznakem vícenásobného a hluboce zakořeněného znevýhodnění a může signalizovat dlouhodobější vyčlenění ze společnosti, a tudíž vyžadovat dlouhodobější zásahy. Někteří mladí lidé jsou obzvláště zranitelní, například mladí lidé předčasně odcházející ze vzdělávání a odborné přípravy, nebo osoby s nedostatečným vzděláním nebo odbornou přípravou, na které se často nevztahuje dostatečné sociální zabezpečení, mají omezený přístup k finančním zdrojům, jsou vystaveny nejistým pracovním podmínkám nebo mohou trpět diskriminací. Pro jiné osoby, jako jsou vysoce kvalifikovaní mladí lidé nebo ti, kteří již mají významné a dosud relevantní pracovní zkušenosti, je příslušnost ke skupině osob spadajících do kategorie NEET pravděpodobně jen dočasným statusem, protože při vstupu na trh práce čelí jen nevelkým překážkám a nemají přirozeně zranitelná místa. Posílené záruky pro mladé lidi by měly uznávat, že osoby spadající do kategorie NEET vyžadují individualizovaný přístup: u některých osob spadajících do kategorie NEET může postačovat umírněnější přístup, zatímco jiné, zranitelnější osoby spadající do kategorie NEET mohou potřebovat intenzivnější, zdlouhavější a komplexnější zásahy. Tyto zásahy by měly vycházet z genderově citlivého přístupu a zohledňovat rozdílné vnitrostátní, regionální a místní podmínky.

                  (24)

                  Více než jeden z pěti mladých lidí v celé Unii nedosáhne základní úrovně digitálních dovedností, přičemž u mladých lidí s nízkou kvalifikací je více než třikrát větší pravděpodobnost nedostatečných digitálních dovedností než u jejich protějšků s vysokou kvalifikací. Vzhledem k tomu, že pandemie COVID-19 urychluje digitální transformaci, stávají se rozdíly v digitálních dovednostech klíčovým určujícím prvkem zaměstnatelnosti mladých lidí a jejich schopnosti využít příležitostí, které z této transformace vyplývají. Cílené prohlubování dovedností pomáhá mladým lidem reagovat na rostoucí poptávku po digitálních dovednostech a řeší otázku digitální propasti.

                  (25)

                  Součástí posílených záruk pro mladé lidi by mělo být ve vhodných případech přípravné školení před přijetím nabídky, prováděné podle individuálních potřeb a související se specifickými oblastmi dovedností, jako jsou digitální, ekologické, jazykové a podnikatelské dovednosti a dovednosti v oblasti řízení profesní dráhy. Toto praktické školení se může stát odrazovým můstkem k úplnému kurzu odborné přípravy, náhledem do světa práce nebo může doplnit stávající vzdělávání nebo pracovní zkušenosti před zahájením nabídky záruk pro mladé lidi. Krátkodobá neformální povaha takového přípravného školení, kterým by se nemělo prodloužit trvání čtyřměsíční přípravné fáze, jej odlišuje od nabídky jako takové.

                  (26)

                  Při posilování kvalitní zaměstnanosti, jakož i příležitostí ke vzdělávání a odborné přípravě, učňovské přípravy a stáží hraje zásadní roli účinná koordinace a partnerství napříč různými oblastmi politik, včetně zaměstnanosti, vzdělávání, mládeže, genderové rovnosti a sociálních věcí. Integrované služby (jako jsou například jednotná kontaktní místa nebo jiné modely) nabízejí snazší přístup ke službám a výhodám a mohou snadněji poskytovat přizpůsobená, flexibilní a citlivější řešení pro mladé lidi, kteří na trhu práce čelí vícerozměrným překážkám. Integrované služby vyžadují změnu v pracovní kultuře, aby se mladí lidé dostali do středu pozornosti zásahů a aby se podpořila výměna osvědčených postupů napříč všemi úrovněmi správy a vytvářely se sítě mezi všemi příslušnými aktéry. Kromě toho je třeba se zabývat otázkami ochrany údajů, aby byla možná účinná a bezproblémová spolupráce mezi různými orgány veřejné správy a službami.

                  (27)

                  Posílené záruky pro mladé lidi by měly být prováděny prostřednictvím systému sestávajícího z podpůrných opatření a měly by být uzpůsobeny vnitrostátním, regionálním a místním podmínkám. Tyto systémy by měly přihlížet k rozmanitosti členských států, pokud jde o úroveň nezaměstnanosti a nečinnosti mladých lidí, institucionální organizaci a kapacitu jednotlivých aktérů na trhu práce. Tyto systémy by měly rovněž zohledňovat odlišnou situaci v oblasti veřejných rozpočtů a finančních omezení při rozdělování zdrojů a měly by být průběžně sledovány a optimalizovány.

                  (28)

                  Podpůrná opatření mohou být financována z fondů Unie. Jedním z klíčových finančních zdrojů Unie na podporu provádění záruk pro mladé lidi je Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí 2014–2020 (na niž Unie přispívá částkou ve výši téměř 9 miliard eur) spolu s dalšími investicemi z Evropského sociálního fondu (ESF). Další finanční prostředky z Unie na opatření v oblasti zaměstnanosti mladých lidí poskytne v rámci plánu na podporu oživení Evropy a nástroje „Next Generation EU“ facilita na podporu oživení a odolnosti, jakož i pomoc při oživení pro soudržnost a území Evropy (REACT-EU). Toto úsilí bude ve finančním období 2021–2027 doplněno Evropským sociálním fondem plus, (ESF+) který podpoří celou škálu opatření posílených záruk pro mladé lidi v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání a odborné přípravy,

            DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM:

                  1)

                  zajistit, aby všichni mladí lidé mladší 30 let obdrželi do čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělávání, kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovské přípravy nebo stáže v souladu se zásadou č. 4 evropského pilíře sociálních práv .
                  Výchozím bodem pro poskytnutí této nabídky v rámci záruk pro mladé lidi těmto mladým lidem by měla být jejich registrace u poskytovatele záruk pro mladé lidi. Systémy záruk pro mladé lidi by měly vycházet z následujících pokynů, které jsou strukturovány do čtyř fází (mapování, informační opatření, příprava a nabídka), a měly by být organizovány v souladu s celostátními, regionálními a místními podmínkami, přičemž by měly zohledňovat také pohlaví a rozdílnost cílových mladých lidí:

         Mapování

         Identifikace cílové skupiny, dostupných služeb a potřeb v oblasti dovedností

                  2)

                  posílit mapování cílové skupiny, aby bylo možné získat hlubší porozumění rozmanitosti osob spadajících do kategorie NEET a tomu, jakou uzpůsobenou podporu pravděpodobně potřebují, a to včetně osob spadajících do kategorie NEET negativně ovlivněných hospodářskou recesí;

                  3)

                  zmapovat služby dostupné pro různé potřeby v oblasti podpory, využívat vnitrostátní prognózy dovedností spolu s dostupnými místními prognózami dovedností (které získávají informace např. z dat velkého objemu získaných v rámci informací o trhu práce) s cílem identifikovat dovednosti požadované na trhu práce, se zvláštním důrazem na regionální specifika trhu práce a na překážky, kterým čelí mladí lidé žijící ve venkovských nebo odlehlých oblastech nebo ve znevýhodněných městských oblastech;

         Umožnění prevence prostřednictvím systémů sledování a včasného varování

                  4)

                  posílit systémy včasného varování a možnosti sledování s cílem identifikovat osoby, kterým hrozí, že se stanou osobou spadající do kategorie NEET, a zároveň ve spolupráci s odvětvím vzdělávání, rodiči nebo zákonnými zástupci a místními komunitami a se zapojením služeb pro mládež, sociálních služeb, zdravotnictví a služeb zaměstnanosti přispět k prevenci předčasných odchodů ze vzdělávání a odborné přípravy (např. prostřednictvím poradenství pro volbu povolání poskytovaného ve školách, flexibilnějších vzdělávacích drah a většího podílu učení se prací);

         Informační opatření

         Zvyšování povědomí a cílená komunikace

                  5)

                  zavést moderní a místní informační kanály uzpůsobené mladým lidem a systémy pro činnosti v oblasti zvyšování povědomí, a to s využitím digitálních i jiných příležitostí, a zároveň zajistit zapojení mladých lidí, pracovníků s mládeží a místních mládežnických organizací, rodin a rodičovských sdružení;

                  6)

                  používat rozpoznatelný vizuální styl pro veškerou komunikaci, v příslušných případech na základě pokynů poskytnutých Komisí, a zároveň zajistit dostupné a snadno srozumitelné informace o všech druzích dostupné podpory, například prostřednictvím jediného webového portálu v jazyce (jazycích) dané země. V této komunikaci je třeba se vyvarovat všech stereotypů;

         Posílení informačních opatření vůči zranitelným skupinám

                  7)

                  posílit zaměření na osoby spadající do kategorie NEET (zejména na ty, které patří ke zranitelným skupinám, včetně osob se zdravotním postižením a s vícerozměrnými problémy) s využitím speciálně vyškolených poskytovatelů služeb a doplňujících strategií, jako je práce s mládeží, mladí ambasadoři a spolupráce s partnery, kteří jsou v kontaktu s konkrétními skupinami mladých lidí. U nejobtížněji dosažitelných osob spadajících do kategorie NEET prozkoumat možnosti koordinace s poskytováním dávek, jakož i využívání mobilních jednotek;

         Příprava

         Použití profilovacích nástrojů k vytvoření individualizovaných akčních plánů na míru

                  8)

                  zlepšit nástroje a postupy pro profilování a screening s cílem dosáhnout souladu mezi potřebami a reakcemi, a to přijetím multivariačního genderově citlivého přístupu k profilování a screeningu, který zohledňuje preference a motivaci dotyčných mladých lidí, jejich dovednosti a předchozí pracovní zkušenosti, překážky a nevýhody, včetně důvodů jejich nezaměstnanosti nebo nečinnosti, nebo překážky a nevýhody vyplývající ze skutečnosti, že žijí ve venkovských a odlehlých oblastech a znevýhodněných městských oblastech;

                  9)

                  zajistit, aby byl posílen proces poradenství v rámci veřejných služeb zaměstnanosti a aby poskytovatelé záruk pro mladé lidi měli k dispozici dostatečné personální kapacity, včetně speciálně vyškoleného personálu na provoz a zlepšování nástrojů pro profilování a screening a na vytváření individualizovaných akčních plánů zohledňujících potřeby a reakce zaměřené na konkrétní osobu;

         Poskytování poradenství, vedení a mentorování

                  10)

                  zintenzivnit přípravnou fázi prostřednictvím poradenství, vedení a mentorování zaměřených na konkrétní osobu a poskytovaných vyškolenými poradci, které reagují na potřeby dotčeného jednotlivce a věnují náležitou pozornost genderovým stereotypům a jiným formám diskriminace. Připravit osoby spadající do kategorie NEET na měnící se povahu práce a požadavky celoživotního učení, ať už prostřednictvím kariérového poradenství nebo podpory podnikání, a zároveň zavést individuální podporu, motivační práci, obhajobu práv nebo vzájemnou podporu pro osoby spadající do kategorie NEET;

                  11)

                  umožnit holističtější přístup k poradenství, vedení a mentorování odkazováním mladých lidí na partnery (jako jsou instituce vzdělávání a odborné přípravy, sociální partneři a mládežnické organizace, jakož i služby v oblasti práce s mládeží a zdravotnické a sociální služby), kteří mohou pomoci motivovat a podpořit tyto mladé lidi při překonávání dalších překážek zaměstnanosti;

         Posilování digitálních dovedností přípravným školením

                  12)

                  posoudit digitální dovednosti všech osob spadajících do kategorie NEET, které se zaregistrují do systému záruk pro mladé lidi, například pomocí evropského rámce digitálních kompetencí (DigComp) a dostupných nástrojů hodnocení a sebehodnocení s cílem zajistit, aby na základě zjištěných nedostatků bylo všem mladým lidem, kteří jej potřebují, nabídnuto za účelem zlepšení jejich digitálních dovedností specializované přípravné školení;

                  13)

                  zajistit validaci a uznávání výsledků neformálního a informálního učení z přípravného školení využitím validačních opatření obsažených v systémech vzdělávání a odborné přípravy, využíváním stávajících nástrojů, jako je například Europass, umožňujících modulárnější přístup k akumulaci kvalifikací, posílením výsledků učení a zlepšením uznávání;

         Posuzování, zlepšování a validace dalších důležitých dovedností

                  14)

                  zajistit, aby přípravná fáze usnadňovala v případech, kdy to bude považováno za vhodné, prohlubování dovedností a rekvalifikaci se zaměřením zejména na digitální, zelené, jazykové a podnikatelské dovednosti a dovednosti v oblasti řízení profesní dráhy, s využitím stávajících rámců kompetencí, nástrojů hodnocení a sebehodnocení a nástrojů validace s cílem pomoci mladým lidem využívat příležitostí v rozvíjejících se odvětvích a připravit je na potřeby měnícího se trhu práce;

         Nabídka

         Zajištění toho, aby pobídky pro zaměstnanost a začínající podniky fungovaly

                  15)

                  využívat cílených a dobře koncipovaných pobídek pro zaměstnanost, jako jsou například mzdové dotace, náborové pobídky (bonusy), snižování příspěvků na sociální zabezpečení, daňové úlevy nebo dávky zdravotně postiženým osobám, a pobídek k zakládání podniků s cílem vytvářet kvalitní příležitosti pro udržitelné začlenění mladých lidí na trhu práce; ve vhodných případech by nabídky, které podporují samostatnou výdělečnou činnost mladých lidí, měly být spojeny s důkladnou odbornou přípravou a komplexním podnikatelským poradenstvím;

         Sladění nabídky se stávajícími standardy za účelem zajištění kvality a rovnosti

                  16)

                  přizpůsobit nabídky zaměstnání příslušným zásadám evropského pilíře sociálních práv a zajistit ve všech oblastech rovnost zacházení a příležitostí pro ženy a muže, jakož i právo na spravedlivé pracovní podmínky, přístup k sociální ochraně a odborné přípravě, přiměřenou délku zkušební doby a zákaz zneužívání atypických smluv;

                  17)

                  usnadnit mladým lidem cestu zpět ke vzdělávání a odborné přípravě diverzifikací nabídky dalšího vzdělávání (např. prostřednictvím flexibilní vzdělávací dráhy, učení se prací, překlenovacích programů a programů druhé šance) a případně zajistit validaci neformálního a informálního učení;

                  18)

                  zintenzivnit podporu kvalitní učňovské přípravy a zajistit, aby nabídky byly v souladu s minimálními standardy stanovenými v Evropském rámci pro kvalitní a efektivní učňovskou přípravu;

                  19)

                  zajistit, aby nabídky stáží byly v souladu s minimálními standardy stanovenými v rámci pro kvalitu stáží;

         Poskytování podpory po umístění a provádění zpětné vazby

                  20)

                  rozšířit další podporu po umístění pro mladé lidi, která jim pomůže zvládat nové situace, a v případě potřeby přizpůsobit individualizované akční plány, a to s využitím možnosti zpětné vazby po umístění, aby tak bylo zajištěno, že byla poskytnuta kvalitní nabídka, a zabránilo se tomu, aby se mladí lidé znovu ocitli v pozici osoby spadající do kategorie NEET;

         Průřezové aktivátory

         Mobilizace partnerství

                  21)

                  posílit partnerství na všech úrovních správy mezi poskytovateli záruk pro mladé lidi a příslušnými zúčastněnými stranami, jako jsou například zaměstnavatelé, instituce vzdělávání a odborné přípravy, sociální partneři, služby práce s mládeží, poskytovatelé solidárních a občanských aktivit, mládežnické organizace a další organizace občanské společnosti; prosazovat protokoly pro spolupráci mezi poskytovateli záruk pro mladé lidi a jinými sociálními službami, jako je péče o děti, zdravotní péče, rehabilitace, sociální bydlení a služby v oblasti dostupnosti;

                  22)

                  podporovat další rozvoj modelů integrovaných služeb, jako jsou jednotná kontaktní místa, společné řízení případů nebo multidisciplinární týmy, které posilují partnerství a umožňují existenci jednotného kontaktního místa pro mladé lidi;

         Zlepšení sběru údajů a sledování systémů

                  23)

                  zintenzivnit úsilí s cílem obohatit navazující údaje posílením systémů, které umožňují sledovat mladé lidi po přijetí nabídky za účelem sledování dlouhodobého udržitelného začlenění na trhu práce;

                  24)

                  při současném dodržování pravidel ochrany údajů povzbuzovat širší sdílení údajů o sledování a profilování a navazujících údajů mezi partnery záruk pro mladé lidi za účelem zlepšení podpory, což má obzvláštní význam pro úspěšnost zásahů zaměřených na zranitelné osoby spadající do kategorie NEET;

         Plné a optimální využití finančních prostředků

                  25)

                  věnovat dostatečné vnitrostátní zdroje na provádění politických opatření navrhovaných v rámci posílených záruk pro mladé lidi a zajistit, že jsou dobře zacílena na individuální potřeby kteréhokoli mladého člověka, a zejména pak nejzranitelnějších skupin;

                  26)

                  plně a optimálně využívat stávající nástroje EU v rámci politiky soudržnosti, zejména Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí, ESF a Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) (2014–2020), a mobilizovat významný podíl dalších finančních prostředků poskytovaných v rámci REACT-EU i ESF+ a EFRR (2021–2027) s cílem podporovat zaměstnanost, vzdělávání a odbornou přípravu mladých lidí, předcházet nezaměstnanosti a nečinnosti mladých lidí a provádět příslušné politické reformy;

                  27)

                  využívat potenciál doplnění vnitrostátního financování dalšími zdroji financování z Unie, které by mohly přispět k provádění posílených záruk pro mladé lidi, což je zejména facilita na podporu oživení a odolnosti, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV), Program InvestEU, Azylový, migrační a integrační fond (AMIF), program Erasmus+ a nástroj pro technickou podporu;

            VÍTÁ ZÁMĚR KOMISE:

         Zlepšení sběru údajů a sledování systémů

                  28)

                  nadále podporovat kvantitativní sledování systémů záruk pro mladé lidi na základě společně dohodnutého rámce ukazatelů a v příslušných případech navrhovat úpravy s ohledem na toto doporučení;

                  29)

                  od roku 2022 zlepšit podrobnost hodnocení cílové skupiny osob spadajících do kategorie NEET, s využitím zlepšení v oblasti šetření pracovních sil v EU, která přineslo nařízení (EU) 2019/1700;

         Sledovaní provádění

                  30)

                  sledovat provádění systémů záruk pro mladé lidi podle tohoto doporučení prostřednictvím mnohostranného dohledu Výboru pro zaměstnanost v rámci evropského semestru;

                  31)

                  pravidelně spolupracovat s členskými státy v rámci evropského semestru s cílem zajistit sledování průběžných vnitrostátních investic do politik a programů zaměstnanosti mladých lidí; v příslušných případech předložit členským státům doporučení pro jednotlivé země na základě hlavních směrů politik zaměstnanosti členských států;

                  32)

                  pravidelně podávat Výboru pro zaměstnanost zprávy o vývoji v oblasti provádění a výsledků systémů záruk pro mladé lidi;

         Zvyšování povědomí a cílená komunikace

                  33)

                  posílit podporu poskytovanou úsilí členských států v oblasti zvyšování povědomí a komunikace a podpořit šíření výsledků a příkladů osvědčených postupů mezi členskými státy, mimo jiné prostřednictvím evropské sítě veřejných služeb zaměstnanosti.

            Doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi se nahrazuje tímto doporučením.

         V Bruselu dne 30. října 2020.

               Za Radu

               předseda

            M. ROTH

         (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1181 ze dne 8. července 2019 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 185, 11.7.2019,, s. 44).

         (2)  Úř. věst. C 398, 22.12.2012, s. 1.

         (3)  Úř. věst. C 484, 24.12.2016, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 189, 4.6.2018, s. 1.

         (5)  Úř. věst. C 88, 27.3.2014, s. 1.

         (6)  Úř. věst. C 153, 2.5.2018, s. 1.

         (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1700 ze dne 10. října 2019, kterým se zavádí společný rámec pro evropské statistiky týkající se osob a domácností založené na individuálních údajích sbíraných na základě výběrových souborů, mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 808/2004, (ES) č. 452/2008 a (ES) č. 1338/2008 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1177/2003 a nařízení Rady (ES) č. 577/98, Úř. věst. L 261I, 14.10.2019, s. 1.

         (8)  Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.


title: Doporučení Rady (EU) 2021/1085 ze dne 1. července 2021, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení

text:
                  2.7.2021

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 235/27

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2021/1085
         ze dne 1. července 2021,
         kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a e) a čl. 292 první a druhou větu této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 30. června 2020 přijala Rada doporučení o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (1) (dále jen „doporučení Rady“).

                     (2)

                     Od tohoto data Rada přijala doporučení (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10) a (EU) 2021/992 (11), kterými se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení.

                     (3)

                     Dne 20. května 2021 Rada přijala doporučení (EU) 2021/816, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (12) s cílem aktualizovat kritéria používaná k posouzení toho, zda jsou cesty ze třetích zemí, jež nejsou nezbytně nutné, bezpečné a zda by měly být povoleny.

                     (4)

                     V doporučení Rady se stanoví, že členské státy by měly od 1. července 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady. Seznam třetích zemí uvedený v příloze I by měla Rada každé dva týdny přezkoumat a případně aktualizovat, a to po důkladné konzultaci s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU na základě celkového posouzení založeného na metodice, kritériích a informacích uvedených v doporučení Rady.

                     (5)

                     Od té doby se v Radě za důkladné konzultace s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU uskutečnila jednání ohledně přezkumu seznamu třetích zemí uvedeného v příloze I doporučení Rady při uplatnění kritérií a metodiky stanovených v doporučení Rady ve znění doporučení (EU) 2021/816. Na základě těchto jednání by měl být seznam třetích zemí uvedený v příloze I změněn. Konkrétně by na něj měly být doplněny Arménie, Ázerbájdžán, Bosna a Hercegovina, Brunej Darussalam, Černá Hora, Jordánsko, Kanada, Katar, Moldavská republika a Saúdská Arábie, jakož i Kosovo (*) v kategorii územních a samosprávných jednotek, které nejsou uznávány za stát nejméně jedním z členských států.

                     (6)

                     Ochrana hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se provádí, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu vnitřních hranic. Členské státy by proto měly zajistit, aby opatření přijatá na vnějších hranicích byla koordinována, aby bylo zajištěno řádné fungování schengenského prostoru. Za tímto účelem by měly členské státy od 1. července 2021 nadále koordinovaně rušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí, zvláštních administrativních oblastí a dalších územních a samosprávných jednotek uvedených v příloze I doporučení Rady ve znění tohoto doporučení.

                     (7)

                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto doporučení a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto doporučení doplňuje schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto doporučení Radou, zda je provede.

                     (8)

                     Toto doporučení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (13); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné.

                     (9)

                     Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (14).

                     (10)

                     Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (15) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2008/146/ES (16).

                     (11)

                     Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (17) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2011/350/EU (18).

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
         Doporučení Rady (EU) 2020/912 ve znění doporučení (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892 a (EU) 2021/992 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení se mění takto:

                     1)

                     První odstavec bodu 1 doporučení Rady se nahrazuje tímto:

                                 „1.

                                 Členské státy by měly od 1. července 2021 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I.“

                     2)

                     Příloha I doporučení se nahrazuje tímto:

                           „PŘÍLOHA I
                           Třetí země, zvláštní administrativní oblasti, jakož i územní a samosprávné jednotky, na jejichž rezidenty by se nemělo vztahovat dočasné omezení na vnějších hranicích, pokud jde o cesty do EU, jež nejsou nezbytně nutné:
                           I.   STÁTY

                                       1.

                                       ALBÁNIE

                                       2.

                                       ARMÉNIE

                                       3.

                                       AUSTRÁLIE

                                       4.

                                       ÁZERBÁJDŽÁN

                                       5.

                                       BOSNA A HERCEGOVINA

                                       6.

                                       BRUNEJ DARUSSALAM

                                       7.

                                       KANADA

                                       8.

                                       IZRAEL

                                       9.

                                       JAPONSKO

                                       10.

                                       JORDÁNSKO

                                       11.

                                       LIBANON

                                       12.

                                       ČERNÁ HORA

                                       13.

                                       NOVÝ ZÉLAND

                                       14.

                                       KATAR

                                       15.

                                       MOLDAVSKÁ REPUBLIKA

                                       16.

                                       REPUBLIKA SEVERNÍ MAKEDONIE

                                       17.

                                       RWANDA

                                       18.

                                       SAÚDSKÁ ARÁBIE

                                       19.

                                       SRBSKO

                                       20.

                                       SINGAPUR

                                       21.

                                       JIŽNÍ KOREA

                                       22.

                                       THAJSKO

                                       23.

                                       SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ

                                       24.

                                       ČÍNA (*1)

                                 II.   ZVLÁŠTNÍ ADMINISTRATIVNÍ OBLASTI ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY

                                       Zvláštní administrativní oblast Hongkong

                                       Zvláštní administrativní oblast Macao

                                 III.   ÚZEMNÍ A SAMOSPRÁVNÉ JEDNOTKY, KTERÉ NEJSOU UZNÁVÁNY ZA STÁT NEJMÉNĚ JEDNÍM Z ČLENSKÝCH STÁTŮ

                                       Kosovo (*)

                                       Tchaj-wan

                        (*1)  pokud bude potvrzena vzájemnost"

                        (*)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova."

            V Bruselu dne 1. července 2021.

                  Za Radu

                  Předseda

               G. DOVŽAN

            (1)  Úř. věst. 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Úř. věst. L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Úř. věst. L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  Úř. věst. L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  Úř. věst. L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  Úř. věst. L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  Úř. věst. L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  Úř. věst. L 165I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  Úř. věst. L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  Úř. věst. L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  Úř. věst. L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (*)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

            (13)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (14)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (15)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (16)  Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (17)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (18)  Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 7. srpna 2020 Radě Evropské unie o externím auditorovi Suomen Pankki (ECB/2020/37) 2020/C 268/01

text:
               14.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 268/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
      ze dne 7. srpna 2020
      Radě Evropské unie o externím auditorovi Suomen Pankki (ECB/2020/37)
      (2020/C 268/01)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

                  (2)

                  Mandát stávajícího externího auditora Suomen Pankki, společnosti PricewaterhouseCoopers Oy, skončil po provedení auditu za účetní rok 2019. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2020.

                  (3)

                  Suomen Pankki vybrala společnost KPMG Oy Ab jako svého externího auditora pro účetní roky 2020 až 2025,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
      Doporučuje se, aby společnost KPMG Oy Ab byla jmenována externím auditorem Suomen Pankki pro účetní roky 2020 až 2025.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 7. srpna 2020.

               Prezidentka ECB

            Christine LAGARDE


title: Doporučení Rady ze dne 13. července 2021, týkající se hospodářské politiky eurozóny 2021/C 283/01

text:
               15.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 13. července 2021,
      týkající se hospodářské politiky eurozóny
      (2021/C 283/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
      s ohledem na doporučení Evropské komise,
      s ohledem na závěry Evropské rady,
      s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
      s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V důsledku krize způsobené pandemií COVID-19 zažilo hospodářství eurozóny v první polovině roku 2020 náhlou a hlubokou recesi. Přes silné hospodářské oživení ve třetím čtvrtletí roku 2020, které doprovázelo zrušení opatření proti šíření nákazy, nárůst počtu onemocnění COVID-19 a nová opatření proti šíření nákazy ve čtvrtém čtvrtletí roku 2020 dále zvýšily nejistotu a ukázaly, že eurozóna je i nadále zranitelná vůči přetrvávající zdravotní krizi. Krize COVID-19 vyvolala řadu velkých otřesů na straně poptávky a nabídky, což se podle hospodářské prognózy útvarů Komise z podzimu 2020 promítlo do očekávaného poklesu hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2020 o 7,8 %. Proto se předpokládá, že oživení v roce 2021 bude pomalejší, než se původně očekávalo, a velká mezera výstupu ve výši přibližně –7,0 % potenciálního HDP eurozóny v roce 2020 se do konce roku 2021 neuzavře. Co do hospodářského výhledu přetrvává značná nejistota související s vývojem pandemie COVID-19 a změnami chování hospodářských subjektů. Rychlá opatření na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie včetně dohody, jíž Evropská rada dosáhla ohledně nástroje pro obnovu Next Generation EU, značně pomohla vyrovnat některé negativní důsledky otřesu stran poptávky a nabídky a stabilizovat trhy. Soukromá spotřeba i investice byly silně zasaženy, což mělo negativní dopad na ceny a mzdy. Vyhlídky na trhu práce se rovněž zhoršily, což přerušilo příznivý vývoj za posledních sedm let. Nárůst nezaměstnanosti byl dosud mírněn úspěšným prováděním ambiciózních politických opatření ve všech členských státech, jako jsou režimy zkrácené pracovní doby a další podpůrné politiky s cílem zabránit hromadnému propouštění a velkým ztrátám příjmů, a souvisejícím poklesem celkového počtu odpracovaných hodin a míry ekonomické aktivity.

                  (2)

                  Krize COVID-19 prohlubuje hospodářské rozdíly mezi členskými státy eurozóny. Příčinou těchto rozdílů je několik faktorů, mezi něž patří: intenzita a doba trvání otřesu způsobeného pandemií COVID-19; relativní velikost a hospodářský význam odvětví, v nichž dochází k častým kontaktům, jako jsou cestovní ruch a pohostinství; a rozdíly v dostupném fiskálním prostoru. Tyto rozdíly mají dopad na důvěru, investice a vyhlídky růstu, jakož i na regionální rozdíly, které existovaly již před krizí COVID-19, ale nyní se mohou zhoršit. V dlouhodobějším horizontu hrozí, že současná krize může mít trvalé negativní dopady na potenciální růst a rozdíly v příjmech v důsledku nižšího lidského a fyzického kapitálu, hmotného i nehmotného. Tyto potenciální negativní dopady by se mohly projevit ještě nižším růstem produktivity práce a příjmů a vyšší nerovností.

                  (3)

                  Rychlá a důrazná reakce Unie, včetně nástroje Next Generation EU, který zahrnuje Nástroj pro oživení a odolnost, zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 (3), posílila důvěru trhu a prokázala solidaritu a jednotu členských států, pokud jde o koordinaci jejich úsilí o obnovení hospodářského růstu a posílení hospodářské a sociální odolnosti. Ve velmi krátkém čase byla schválena řada nových nástrojů pro Unii a eurozónu. Tyto nástroje již poskytují záchrannou síť pro pracovníky prostřednictvím evropského nástroje pro dočasnou podporu na zmírnění rizik nezaměstnanosti v mimořádné situaci (SURE), zavedeného nařízením Rady (EU) 2020/672 (4), pro podniky, totiž prostřednictvím programu panevropské záruky Evropské investiční banky, a pro členské státy, aby podpořily vnitrostátní financování přímých a nepřímých nákladů na zdravotní péči, léčbu a prevenci ve spojitosti s krizí COVID-19 prostřednictvím nástroje podpory v krizi způsobené pandemií, který byl zřízen v rámci Evropského mechanismu stability, přijatého Radou guvernérů evropského mechanismu stability dne 15. května 2020. Politická reakce Unie zahrnovala rovněž aktivaci obecné únikové doložky v rámci Paktu o stabilitě a růstu a dočasný rámec pro využití flexibility podle pravidel Unie pro poskytování státní podpory. Fondy politiky soudržnosti byly přesměrovány tam, kde jsou nejvíce zapotřebí, prostřednictvím investiční iniciativy pro reakci na koronavirus podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 (5) a prostřednictvím investiční iniciativy pro reakci na koronavirus plus podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 (6).

                  (4)

                  Provádění dobře navržených politik v kontextu Next Generation EU a jeho hlavního nástroje, Nástroje pro oživení a odolnost, poskytne členským státům nový impuls k provádění prorůstových reforem a zvýší úroveň a kvalitu investic tak, aby splňovaly cíle odolnosti a ekologické a digitální transformace. Toto provádění by mělo pomoci vybudovat lidský kapitál a podpořit úspěšný přechod pracovníků mezi zaměstnáními, což bude mít spolu s fondy politiky soudržnosti zásadní význam pro zajištění soudržnosti, zvýšení zaměstnanosti a produktivity a posílení hospodářské a sociální odolnosti. V tomto ohledu jsou klíčové cíle Unie v oblasti růstu a vnitrostátní strukturální výzvy, včetně těch, které byly uvedeny v doporučeních pro jednotlivé země na roky 2019 a 2020. Roční strategie pro udržitelný růst 2021, stanovená ve sdělení Komise ze dne 17. září 2020, která tyto cíle podporuje, předkládá sedm stěžejních iniciativ: 1) Nabírání na síle, 2) Renovace, 3) Dobíjení a doplňování paliva, 4) Připojení, 5) Modernizovat, 6) Rozšíření a 7) Změna kvalifikace a prohlubování dovedností. Tyto stěžejní oblasti představují společné výzvy, které vyžadují koordinované investice a reformy. Členské státy se vyzývají k tomu, aby směrovaly investice, prováděly reformy a dále začleňovaly své hodnotové řetězce do těchto stěžejních oblastí. Nařízení (EU) 2021/241 mimo jiné stanoví, že plány členských států eurozóny na podporu oživení a odolnosti mají být v souladu s výzvami a prioritami uvedenými v doporučení Rady týkajícím se hospodářské politiky eurozóny. Tento soulad by měl být zohledněn při posuzování plánů pro oživení a odolnost.

                  (5)

                  Eurozóna potřebuje podpůrnou, koordinovanou, komplexní a konzistentní kombinaci hospodářských politik, aby zmírnila dopad pandemie COVID-19, v plném souladu se zárukami Smlouvy, které se týkají příslušných orgánů. Cílem je omezit jakýkoli dlouhodobý negativní dopad na trh práce, snížit významné hospodářské a sociální rozdíly, řešit nerovnováhy a další makroekonomicky významná rizika a obecněji zabránit negativním dopadům na potenciální růst a cenovou stabilitu a zajistit udržitelné veřejné finance ve střednědobém horizontu. Vzájemná soudržnost tří základních rozměrů kombinace politik eurozóny – měnové, fiskální a strukturální – má spolu s finanční stabilitou zásadní význam pro zajištění příznivé celkové orientace politiky v eurozóně.

                  (6)

                  Cílem včasných intervencí Evropské centrální banky (ECB) v oblasti měnové politiky je nenarušit transmisní kanály měnové politiky a zajistit střednědobou cenovou stabilitu. ECB oznámila významné nákupy aktiv veřejného a soukromého sektoru v rámci svého nouzového pandemického programu nákupu aktiv, zavedeného rozhodnutím Evropské centrální banky (EU) 2020/440 (7), ve výši 1 850 miliard EUR nejméně do konce března 2022 a v rámci programu nákupu aktiv, zavedeného rozhodnutím Evropské centrální banky (EU) 2016/948 (8), s čistými nákupy ve výši 20 miliard EUR měsíčně a dodatečným finančním krytím ve výši 120 miliard EUR do konce roku 2020. ECB navíc nabízí cílené dlouhodobější refinanční operace za velmi příznivých podmínek, čímž podporuje bankovní úvěry podnikům a domácnostem.

                  (7)

                  Orientace fiskální politiky byla v roce 2020 vysoce expanzivní a předpokládá se, že v roce 2021 zůstane podpůrná jak na úrovni eurozóny, tak na úrovni členských států, při vyloučení mimořádných opatření a také díky některým již oznámeným opatřením na podporu oživení. Koordinace vnitrostátních fiskálních politik při plném dodržování Paktu o stabilitě a růstu má zásadní význam pro účinnou reakci na krizi COVID-19, udržitelné oživení a řádné fungování hospodářské a měnové unie. Dne 20. března 2020 Komise dospěla k závěru, že se hospodářství Unie potýká s prudkým hospodářským propadem a že podmínky pro aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu byly splněny. Tento závěr podpořili ministři financí členských států dne 23. března 2020. Členské státy zavedly rozsáhlá rozpočtová opatření, aby potlačily pandemii a poskytly podporu obzvláště postiženým fyzickým osobám a podnikům, jakož i mimořádnou podporu likvidity, zejména prostřednictvím záruk poskytovaných podnikům a bankám s cílem zajistit tok úvěrů. Na úrovni Unie bude poskytována další koordinovaná fiskální podpora, zejména prostřednictvím Nástroje pro oživení a odolnost, a obecná úniková doložka zůstane aktivní i v roce 2021. Na jaře 2021 Komise s přihlédnutím k aktualizovaným makroekonomickým prognózám situaci znovu posoudí a zhodnotí uplatňování obecné únikové doložky.

                  (8)

                  Hospodářské důsledky krize COVID-19 mají značný negativní dopad na veřejné finance. Až to zdravotní a hospodářské podmínky dovolí, přispěje přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, mimo jiné postupným ukončením mimořádných opatření, ve střednědobém horizontu k zajištění fiskální udržitelnosti. Toto přeorientování by mělo být provedeno způsobem, který zmírní dopad krize v sociální oblasti a na trhu práce a přispěje k sociální udržitelnosti. Zvláště důležitými se jeví reformy zaměřené na zdokonalení skladby vnitrostátních rozpočtů a zajištění dlouhodobější fiskální udržitelnosti, mimo jiné s ohledem na změnu klimatu a problémy v oblasti zdraví. Zdokonalení skladby vnitrostátních rozpočtů, zejména prostřednictvím přezkumů výdajů a účinných rámců pro zadávání veřejných zakázek, může vytvořit tolik potřebný fiskální prostor. Postupy při ekologickém sestavování rozpočtu mohou rovněž pomoci řešit problémy související se zmírňováním změny klimatu a přizpůsobování se této změně a s ochranou životního prostředí. Přiměřené, efektivní a inkluzivní systémy zdravotní péče a sociální ochrany poskytující tolik potřebnou ochranu těm, kdo to potřebují, hrají klíčovou úlohu automatických stabilizátorů a měly by zachovat fiskální udržitelnost. Podobně reformy, které prostřednictvím vhodného provádění a načasování posilují fungování trhů práce, kapitálu, výrobků a služeb, zvyšují potenciální produkt a zároveň zabraňují negativnímu krátkodobému dopadu na agregátní poptávku.

                  (9)

                  V důsledku krize COVID-19 dále roste význam reforem zaměřených na účinnější a spravedlivější systémy veřejných příjmů. Vzhledem k tomu, že daňové zatížení práce zůstává ve většině členských států eurozóny vysoké, zahrnují tyto reformy přesun daňové zátěže směrem k těm základům daně, které mají méně škodlivý dopad na nabídku práce a poptávku po práci, produktivitu, investice a růst, při zohlednění souvisejícího dopadu na distribuci příjmů. Větší využívání ekologických daní a jiných forem oceňování externalit může přispět k udržitelnému růstu tím, že motivuje k „zelenějšímu“ chování. Opatření proti agresivnímu daňovému plánování a vyhýbání se daňovým povinnostem, a to na mezinárodní i unijní úrovni, mohou zvýšit efektivnost a spravedlnost daňových systémů. Globalizace navíc vedla k nutnosti přizpůsobit daňový rámec tak, aby vyhovoval moderní a stále více digitalizované ekonomice na globální úrovni i na úrovni Unie. V rámci Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) probíhají práce s cílem dosáhnout globálního konsensuálního řešení daňových výzev vyplývajících z digitalizace hospodářství.

                  (10)

                  Vzhledem k vysoké míře nejistoty způsobené krizí COVID-19 a jejího nepříznivého dopadu na investice je obzvláště důležité upřednostnit reformy, které řeší překážky v oblasti investic a omezení na straně nabídky. Zásadní význam mají opatření, která urychlují čerpání finančních prostředků Unie a účinné a efektivní využívání zdrojů, zejména v členských státech, které v těchto oblastech zaostávají a v nichž unijní fondy financují významný podíl investic. Reformy, které snižují administrativní zátěž podniků, jako jsou digitalizace veřejné správy, včetně elektronické identifikace, nebo reformy soudnictví, a zabraňují zneužívání finančních prostředků například prostřednictvím korupce, podvodů a praní peněz, mohou zlepšit podnikatelské prostředí a pomoci posílit soukromé investice, tvorbu pracovních míst a zakládání podniků.

                  (11)

                  Krize COVID-19 vedla ke značným ztrátám příjmů mnoha podniků a představuje riziko pro solventnost podniků v celé eurozóně. Účinné insolvenční rámce hrají klíčovou úlohu při podpoře životaschopných podniků, které se potýkají s dočasnými problémy, a při řádném zániku neživotaschopných podniků. Zlepšení insolvenčních rámců může rovněž pomoci řešit pravděpodobný nárůst úvěrů se selháním a zachovat poskytování úvěrů v ekonomice tím, že usnadní očištění rozvah bank a v dlouhodobějším horizontu povzbudí přeshraniční investice. V této souvislosti byla přijata směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1023 (9) s cílem zavést ve všech členských státech do vnitrostátních právních předpisů týkajících se solventnosti minimální standardy za účelem zajištění, aby dlužníci ve finančních obtížích měli k dispozici rámce preventivní restrukturalizace, za účelem stanovení postupů, které vedou k oddlužení předlužených podnikatelů, a za účelem zvýšení účinnosti všech typů insolvenčních řízení. Je důležité pokračovat v provádění a uplatňování směrnice (EU) 2019/1023. Komise rovněž v akčním plánu pro unii kapitálových trhů, obsaženém v jejím sdělení ze dne 24. září 2020 nazvaném „Unie kapitálových trhů pro občany a podniky – nový akční plán“, oznámila, že usiluje o minimální harmonizaci nebo větší konvergenci u vybraných klíčových aspektů platební neschopnosti nebankovních subjektů. Kromě toho mají členské státy možnost dále posuzovat účinnost a účelnost svých insolvenčních rámců v souladu s mezinárodními osvědčenými postupy a řešit zbývající nedostatky.

                  (12)

                  Další prohlubování jednotného trhu se zbožím a službami a přizpůsobení eurozóny digitálnímu věku mohou být hlavním motorem růstu, konvergence a odolnosti. Společná měna a jednotný trh společně působí na vytvoření lepších podmínek pro hospodářskou stabilizaci a dlouhodobý růst. Krize COVID-19 posílila využívání digitálních nástrojů, zdůraznila význam jednotného digitálního trhu a urychlila používání digitálních a bezhotovostních platebních metod. Jednotný trh však zůstává nedokončen, zejména v oblasti služeb, a konkrétněji v maloobchodě a odborných službách. Jednotný trh má potenciál omezit nepružnost cen, čímž přispívá k transmisi měnové politiky a ekonomické odolnosti. Jednotný trh rovněž podporuje mobilitu výrobních faktorů, což odvětvím, regionům a členským státům umožňuje minimalizovat hospodářské náklady, například nezaměstnanost, v reakci na otřesy. Pro dosažení další integrace jednotného trhu se zbožím a službami je nezbytné odstranit všechna zbývající zbytečná omezení, posílit mechanismy dohledu nad trhem a přijmout opatření k zajištění správní kapacity nezbytné k dosažení těchto cílů.

                  (13)

                  Reformy a investice, které zlepšují začleňování a přechod na trhu práce, se zvláštním důrazem na digitální a ekologická pracovní místa, mají zásadní význam pro zvýšení ekonomické a sociální odolnosti a podporu oživení. Bezprostředně přijatá vnitrostátní a unijní krizová opatření omezila negativní ekonomický a sociální dopad na pracovníky. Zároveň řada dlouhodobých reforem nyní ještě nabyla na naléhavosti: účinné aktivní politiky na trhu práce, včetně individualizované podpory, zlepšování kvality a inkluzivnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy s cílem posílit výsledky vzdělávání od raného věku, důrazná opatření ke změně kvalifikace a prohlubování dovedností a investice do vzdělávání a odborné přípravy dospělých a do on-line platforem učení, řešení nedostatků v oblasti dovedností, zlepšování vyhlídek nejzranitelnějších skupin populace v produktivním věku, včetně mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných, na zaměstnání, jakož i odstraňování genderových rozdílů. Podpora vytváření kvalitních pracovních míst a zlepšování pracovních podmínek, zejména zajištěním odpovídajících minimálních mezd a řešením segmentace trhu práce a překážek mobility pracovníků, jsou klíčové pro podporu udržitelného oživení podporujícího začlenění. Sociální dialog a kolektivní vyjednávání hrají důležitou úlohu při úspěšném koncipování a provádění politik.

                  (14)

                  Pro hospodářskou a sociální odolnost je důležitý přístup k přiměřeným, inkluzivním a udržitelným systémům zdravotní péče a sociální ochrany, které v krizi COVID-19 fungují jako automatické stabilizátory. Přístup k těmto systémům přispívá k zachování sociální soudržnosti, důstojné životní úrovně a dobrého zdravotního stavu obyvatelstva, které mají zásadní význam pro hospodářství s produktivní pracovní silou, v průběhu celého hospodářského cyklu a řeší chudobu a sociální vyloučení. Investice na podporu reforem ve zdravotnictví a odolných systémů zdravotní péče musí zůstat pro členské státy prioritou. Vodítkem pro provádění politik v této oblasti je provádění evropského pilíře sociálních práv, vyhlášeného Evropským parlamente, radou a Komisí roku 2017. Vzhledem ke krizi COVID-19 nabývá na významu potřeba zajistit přiměřené sociální zabezpečení pro všechny jak z hlediska kvalitní zdravotní a dlouhodobé péče, tak z hlediska náhrady příjmu pro všechny pracovníky, včetně pracovníků s atypickými pracovními smlouvami a osob samostatně výdělečně činných. Mnoho členských států přijalo dočasná opatření na podporu příjmů a opatření sociální podpory ve prospěch zranitelných skupin s velmi nízkými příjmy a pracovníků, kteří nemají nárok na dávky v nezaměstnanosti. Byla přijata opatření týkající se dávek, podmínek způsobilosti a dalších služeb ve formě věcného plnění. Je třeba posílit přiměřenost a pokrytí systémů sociální ochrany způsobem, který zajistí dlouhodobou udržitelnost veřejných financí a mezigenerační spravedlnost.

                  (15)

                  V posledních letech bylo dosaženo významného pokroku, ale hospodářský propad v důsledku krize COVID-19 znovu vyvinul tlak na finanční sektor. Banky v eurozóně vstoupily do současné krize s větší schopností absorbovat ztráty než před nástupem celosvětové finanční krize. To společně s opatřeními měnové a fiskální politiky zabránilo zpřísnění podmínek tržního financování po odeznění počáteční fáze krize a zajistilo nepřetržité poskytování úvěrů soukromému sektoru. Je pravděpodobné, že krize vyvine další tlak na již tak nízkou úroveň ziskovosti bank a na podíl úvěrů se selháním. Tento vývoj by mohl narušit dostupnost úvěrů v ekonomice, které mají zásadní význam pro oživení. Rozvoj sekundárních trhů pro úvěry se selháním, případně účinné zavádění vnitrostátních společností spravujících aktiva a reforma insolvenčních rámců jsou obzvláště důležité pro dosažení pokroku v této oblasti, jakož i pro řešení strukturálních problémů nízké ziskovosti. Rychlé a rozsáhlé politické zásahy podpořily důvěru a pomohly zachovat makrofinanční stabilitu. Vládní programy úvěrových záruk podporují dostupnost úvěrů v ekonomice, pomáhají chránit podniky a zmírňují propojení mezi bankami a státy, ale představují rovněž podmíněné závazky pro rozpočty členských států. Prodlužování moratorií v případě platební neschopnosti a úlevy u úvěrů se selháním vedou k hledání obtížné rovnováhy mezi zajištěním trvalé podpory životaschopným podnikům a rizikem nesprávného přidělení finančních prostředků, vyšších ztrát v důsledku případného úpadku a menší jasnosti, pokud jde o podkladovou úvěrovou kvalitu.

                  (16)

                  Zásadní význam má i nadále dokončení struktury hospodářské a měnové unie. Odstranění zbývajících nedostatků by mohlo dále zvýšit stabilitu a odolnost eurozóny a tím posílit mezinárodní úlohu eura, které zůstalo v posledních letech víceméně stabilní. Další kroky by měly zohlednit zkušenosti získané z komplexní reakce Evropy v oblasti hospodářské politiky na pandemii COVID-19. Next Generation EU má kromě krátkodobého stabilizačního účinku a úlohy při podpoře oživení potenciál ovlivňovat hospodářskou a měnovou unii stimulací prorůstových investic a strukturálních reforem a zvyšováním odolnosti eurozóny vůči budoucím otřesům i v dlouhodobějším horizontu. Rozsáhlá emise dluhopisů denominovaných v eurech, včetně zelených a sociálních dluhopisů, zvýší hloubku a likviditu trhu s vysoce kvalitními dluhovými cennými papíry denominovanými v eurech, a může přispět k posílení mezinárodní role eura. V hospodářské a měnové unii však stále chybí důležité prvky, jako je dokončená bankovní unie a prohloubená unie kapitálových trhů. Zásadní význam má i nadále posílení bankovní unie. To vyžaduje, aby bez prodlení a se stejnou úrovní ambicí pokračovala na konsensuálním základě práce na všech prvcích, včetně těch, které byly projednány v Pracovní skupině na vysoké úrovni pro evropský systém pojištění vkladů. Další důležitý krok k dokončení bankovní unie a posílení hospodářské a měnové unie představuje pokračování v balíčku reforem Evropského stabilizačního mechanismu a, s ohledem na pokrok dosažený při snižování rizik a další opatření nastíněná v prohlášení Euroskupiny ze dne 30. listopadu 2020, urychlení procesu vstupu v platnost společného jištění pro Jednotný fond pro řešení krizí, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 (10), do začátku roku 2022. Je třeba dále pracovat na řešeních pro překonání omezení ve stávajícím systému pro zajišťování likvidity při řešení krize bank. Prohloubení unie kapitálových trhů je klíčovou prioritou, jak vyplývá z nového akčního plánu ze září 2020. Silná a odolná HMU bude rovněž důležitá pro posílení mezinárodní úlohy eura a pro zajištění hospodářské a finanční autonomie Unie, jak je stanoveno ve sdělení Komise ze dne 19. ledna 2021 nazvaném „Evropský hospodářský a finanční systém: podpora otevřenosti, síly a odolnosti“, přičemž bude plně respektován vnitřní trh Unie a bude se postupovat otevřeným a transparentním způsobem vůči členským státům mimo eurozónu.

            DOPORUČUJE členským státům eurozóny učinit v období 2021–2022 samostatně, mimo jiné prostřednictvím plánů pro oživení a odolnost, i společně v rámci Euroskupiny následující:

                  1)

                  Zajistit politickou orientaci podporující oživení po krizi COVID-19. Vzhledem k tomu, že mimořádná zdravotní situace přetrvává, přijmout fiskální politiky, které ve všech členských státech eurozóny zůstávají podpůrnými politikami. Přijmout politická opatření přizpůsobená konkrétním okolnostem v jednotlivých zemích, včasná, dočasná a cílená. Nadále koordinovat opatření s cílem účinně řešit pandemii COVID-19, udržet hospodářství a podpořit udržitelné oživení. Pokud to epidemiologické a hospodářské podmínky dovolí, postupně ukončit mimořádná opatření a zároveň bojovat proti dopadům krize v sociální oblasti a na trhu práce. Provádět fiskální politiky zaměřené na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic a zajištění udržitelnosti dluhu při současném posílení investic. Provádět reformy, které posílí pokrytí, přiměřenost a udržitelnost systémů zdravotní péče a sociální ochrany pro všechny. Věnovat zvláštní pozornost kvalitě rozpočtových opatření. Zlepšit rámce pro zadávání veřejných zakázek a správu veřejných financí, zejména včetně investičních rámců a využívání nástrojů pro ekologické sestavování rozpočtů. Využít přezkumy výdajů k lepšímu zaměření veřejných výdajů na potřeby v oblasti oživení a odolnosti.

                  2)

                  Dále zlepšit konvergenci, odolnost a udržitelný růst podporující začlenění. Zmírnit riziko dalšího prohlubování rozdílů a posílit hospodářskou a sociální odolnost v eurozóně pokračujícím řešením strukturálních problémů a prováděním reforem, které posílí produktivitu a zaměstnanost, zajistí hladké přerozdělování zdrojů a zlepší fungování trhů a veřejné správy, zvyšováním úrovně veřejných investic a podněcováním soukromých investic na podporu spravedlivého a inkluzivního oživení, které bude v souladu s ekologickou a digitální transformací. Dále integrovat jednotný trh se zbožím a službami, včetně digitálního jednotného trhu, odstraněním zbytečných omezení, posílením dohledu nad trhem a zaručením dostatečné správní kapacity. Zajistit účinné aktivní politiky na trhu práce a podporovat přechod mezi zaměstnáními, zejména směrem k ekologické a digitální ekonomice. Podporovat spravedlivé pracovní podmínky a řešit segmentaci trhu práce a posilovat inkluzi. Zajistit účinné zapojení sociálních partnerů do tvorby politik, posílit sociální dialog a kolektivní vyjednávání. Posílit inkluzivní systémy vzdělávání a odborné přípravy a investice do dovedností a řešit nedostatky v oblasti dovedností. V rámci Rady pokračovat v práci na globálním konsensuálním řešení v oblasti daňových výzev vyplývajících z digitalizace hospodářství v inkluzivním rámci OECD pro řešení problému eroze základu daně a přesouvání zisku, s tím, že se dosažení dohody na tomto fóru očekává do poloviny roku 2021. Zapojit se do příslušných přípravných prací na dalším postupu s cílem řešit daňové výzvy digitální ekonomiky, a to i v případě, že do poloviny roku 2021 nebude dosaženo mezinárodního konsensu. Dosáhnout dalšího pokroku v boji proti agresivnímu daňovému plánování, snížit daňové zatížení a podpořit posun směrem k stanovení cen uhlíku a ekologickému zdanění.

                  3)

                  Posílit vnitrostátní institucionální rámce. Provádět a upřednostňovat reformy s cílem řešit překážky pro investice a zajistit účinné a včasné využívání finančních prostředků Unie, včetně Nástroje pro oživení a odolnost. Posílit účinnost a digitalizaci veřejné správy, včetně systému soudnictví a zdravotnictví, jakož i veřejných služeb zaměstnanosti. Snížit administrativní zátěž podniků a zlepšit podnikatelské prostředí. Pokračovat ve zlepšování rámců pro boj proti podvodům a korupci a pro předcházení praní peněz a financování terorismu. Podporovat konkrétní opatření ke zvýšení účinnosti, účelnosti a přiměřenosti insolvenčních rámců, řešit nevýkonné expozice a zajistit účinnou alokaci kapitálu.

                  4)

                  Zajistit makrofinanční stabilitu. Zachovat úvěrové kanály v ekonomice a opatření na podporu životaschopných podniků tak dlouho, jak to bude během mimořádné situace v souvislosti s nebývalou krizí COVID-19 nutné. Udržovat zdravé rozvahy bankovního sektoru, včetně pokračujícího řešení úvěrů se selháním, mimo jiné rozvojem sekundárních trhů pro úvěry se selháním.

                  5)

                  Dokončit hospodářskou a měnovou unii a posílit mezinárodní úlohu eura. Dosáhnout pokroku v prohlubování hospodářské a měnové unie s cílem zvýšit odolnost eurozóny dokončením bankovní unie, neprodleným pokračováním v práci se stejnou úrovní ambicí na všech prvcích, včetně těch, o nichž se jednalo v Pracovní skupině na vysoké úrovni pro evropský systém pojištění vkladů, a prohloubením unie kapitálových trhů, jakož i podporou iniciativ provádějících politiky v oblasti digitálního financování, retailového financování a udržitelného financování. Dále pracovat na řešení pro překonání omezení stávajícího uspořádání pro poskytování likvidity při řešení krize a na posílení regulačního a dohledového rámce Unie, mimo jiné zajištěním důsledného a účinného vymáhání předpisů pro boj proti praní peněz a dohledu nad nimi.

            Další kroky k prohloubení hospodářské a měnové unie by měly zohlednit zkušenosti získané z komplexní reakce Unie v oblasti hospodářské politiky na krizi COVID-19. Pokrok v prohlubování hospodářské a měnové unie, který plně respektuje vnitřní trh Unie a je veden otevřeným a transparentním způsobem vůči členským státům mimo eurozónu, přispěje k posílení mezinárodní úlohy eura a v globálním měřítku podpoří hospodářské zájmy Unie.

         V Bruselu dne 13. července 2021.

               Za Radu

            Andrej ŠIRCELJ

               ministr financí

         (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost (Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s. 17).

         (4)  Nařízení Rady (EU) 2020/672 ze dne 19. května 2020 o zřízení evropského nástroje pro dočasnou podporu na zmírnění rizik nezaměstnanosti v mimořádné situaci (SURE) v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 159, 20.5.2020, s. 1)..

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/460 ze dne 30. března 2020, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na šíření onemocnění COVID-19 (investiční iniciativa pro reakci na koronavirus) (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/558 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1301/2013 a (EU) č. 1303/2013, pokud jde o specifická opatření k zajištění mimořádné flexibility pro využití evropských strukturálních a investičních fondů v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19 (Úř. věst. L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2020/440 ze dne 24. března 2020 o dočasném nouzovém pandemickém programu nákupu aktiv (Úř. věst. L 91, 25.3.2020, s. 1).

         (8)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/948 ze dne 1. června 2016 o provádění programu nákupu cenných papírů podnikového sektoru (ECB/2016/16) (Úř. věst. L 157, 15.6.2016, s. 28).

         (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1023 ze dne 20. června 2019 o rámcích preventivní restrukturalizace, o oddlužení a zákazech činnosti a opatřeních ke zvýšení účinnosti postupů restrukturalizace, insolvence a oddlužení a o změně směrnice (EU) 2017/1132 (směrnice o restrukturalizaci a insolvenci) (Úř. věst. L 172, 26.6.2019, s. 18).

         (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. L 225, 30.7.2014, s. 1).


title: Doporučení Rady (EU) 2021/1170 ze dne 15. července 2021, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení

text:
                  16.7.2021

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 255/3

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2021/1170
         ze dne 15. července 2021,
         kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a e) a čl. 292 první a druhou větu této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 30. června 2020 přijala Rada doporučení o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (1) (dále jen „doporučení Rady“).

                     (2)

                     Od tohoto data Rada přijala doporučení (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11) a (EU) 2021/1085 (12), kterými se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení.

                     (3)

                     Dne 20. května 2021 Rada přijala doporučení (EU) 2021/816, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (13) s cílem aktualizovat kritéria používaná k posouzení toho, zda jsou cesty ze třetích zemí, jež nejsou nezbytně nutné, bezpečné a zda by měly být povoleny.

                     (4)

                     V doporučení Rady se stanoví, že členské státy by měly od 1. července 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady. Seznam třetích zemí uvedený v příloze I by měla Rada každé dva týdny přezkoumat a případně aktualizovat, a to po důkladné konzultaci s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU na základě celkového posouzení založeného na metodice, kritériích a informacích uvedených v doporučení Rady.

                     (5)

                     Od té doby se v Radě za důkladné konzultace s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU uskutečnila jednání ohledně přezkumu seznamu třetích zemí uvedeného v příloze I doporučení Rady při uplatnění kritérií a metodiky stanovených v doporučení Rady ve znění doporučení (EU) 2021/816. Na základě těchto jednání by měl být seznam třetích zemí uvedený v příloze I změněn. Zejména by měly být ze seznamu odstraněny Rwanda a Thajsko a na seznam by měla být doplněna Ukrajina.

                     (6)

                     Ochrana hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se provádí, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu vnitřních hranic. Členské státy by proto měly zajistit, aby opatření přijatá na vnějších hranicích byla koordinována, aby bylo zajištěno řádné fungování schengenského prostoru. Za tímto účelem by měly členské státy od 15. července 2021 nadále koordinovaně rušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí, zvláštních administrativních oblastí a dalších územních a samosprávných jednotek uvedených v příloze I doporučení Rady ve znění tohoto doporučení.

                     (7)

                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto doporučení a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto doporučení doplňuje schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto doporučení Radou, zda je provede.

                     (8)

                     Toto doporučení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (14); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné.

                     (9)

                     Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).

                     (10)

                     Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (16) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2008/146/ES (17).

                     (11)

                     Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (18) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2011/350/EU (19).

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
         Doporučení Rady (EU) 2020/912 ve znění doporučení (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992 a (EU) 2021/1085 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení se mění takto:

                     1)

                     První odstavec bodu 1 doporučení Rady se nahrazuje tímto:

                                 „1.

                                 Členské státy by měly od 15. července 2021 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I.“

                     2)

                     Příloha I doporučení se nahrazuje tímto:

                           „PŘÍLOHA I
                           Třetí země, zvláštní administrativní oblasti, jakož i územní a samosprávné jednotky, na jejichž rezidenty by se nemělo vztahovat dočasné omezení na vnějších hranicích, pokud jde o cesty do EU, jež nejsou nezbytně nutné:

                                       I.

                                       STÁTY

                                                   1.

                                                   ALBÁNIE

                                                   2.

                                                   ARMÉNIE

                                                   3.

                                                   AUSTRÁLIE

                                                   4.

                                                   ÁZERBÁJDŽÁN

                                                   5.

                                                   BOSNA A HERCEGOVINA

                                                   6.

                                                   BRUNEJ DARUSSALAM

                                                   7.

                                                   KANADA

                                                   8.

                                                   IZRAEL

                                                   9.

                                                   JAPONSKO

                                                   10.

                                                   JORDÁNSKO

                                                   11.

                                                   LIBANON

                                                   12.

                                                   ČERNÁ HORA

                                                   13.

                                                   NOVÝ ZÉLAND

                                                   14.

                                                   KATAR

                                                   15.

                                                   MOLDAVSKÁ REPUBLIKA

                                                   16.

                                                   REPUBLIKA SEVERNÍ MAKEDONIE

                                                   17.

                                                   SAÚDSKÁ ARÁBIE

                                                   18.

                                                   SRBSKO

                                                   19.

                                                   SINGAPUR

                                                   20.

                                                   JIŽNÍ KOREA

                                                   21.

                                                   UKRAJINA

                                                   22.

                                                   SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ

                                                   23.

                                                   ČÍNA ((*))

                                       II.

                                       ZVLÁŠTNÍ ADMINISTRATIVNÍ OBLASTI ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY

                                                   Zvláštní administrativní oblast Hongkong

                                                   Zvláštní administrativní oblast Macao

                                       III.

                                       ÚZEMNÍ A SAMOSPRÁVNÉ JEDNOTKY, KTERÉ NEJSOU UZNÁVÁNY ZA STÁT NEJMÉNĚ JEDNÍM Z ČLENSKÝCH STÁTŮ

                                                   Kosovo (*)

                                                   Tchaj-wan

                        ((*))  pokud bude potvrzena vzájemnost"

                        (*)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova."

            V Bruselu dne 15. července 2021.

                  Za Radu

                  předseda

               G. DOVŽAN

            (1)  Úř. věst. L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Úř. věst. L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Úř. věst. L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  Úř. věst. L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  Úř. věst. L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  Úř. věst. L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  Úř. věst. L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  Úř. věst. L 165I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  Úř. věst. L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  Úř. věst. L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  Úř. věst. L 235, 2.7.2021, s. 27.

            (13)  Úř. věst. L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (14)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (15)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (16)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (17)  Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (18)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (19)  Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).