title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/101

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2016
   (2016/C 299/24)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Lucembursko nebylo uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Lucembursko by jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Lucembursku. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lucembursko učinilo v plnění jemu určených doporučení Rady ze dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)

               Dne 29. dubna 2016 předložilo Lucembursko svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Lucembursko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém programu stability z roku 2016 plánuje docílit v roce 2017 vyrovnaného rozpočtu a v letech následujících pak mírných přebytků, jež by do roku 2020 měly dosáhnout 0,4 % HDP. Střednědobý rozpočtový cíl bude i nadále plněn, a to po celé programové období. Lucembursko však v programu stability ohlašuje změnu svého střednědobého rozpočtového cíle, který má namísto strukturálního přebytku ve výši 0,5 % HDP až do roku 2016 odpovídat strukturálnímu schodku ve výši 0,5 % HDP počínaje rokem 2017. Uvedený program očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP do roku 2020 postupně vzroste na 23,5 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický, s výjimkou let 2017 a 2018, kdy je příznivý. Na základě prognózy Komise z jara 2016 by strukturální přebytek měl podle projekce v roce 2016 klesnout na 1,4 % HDP a v roce 2017 dále na 0,3 % HDP, a tedy zůstat nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Možné budoucí odchylky by byly posouzeny s ohledem na požadavek zachovat strukturální saldo na úrovni střednědobého rozpočtového cíle s tím, že by bylo přihlédnuto k potřebě zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména v oblasti důchodů. Na základě posouzení programu stability a s přihlédnutím k prognóze Komise z jara 2016 je Rada toho názoru, že Lucembursko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.

               (6)

               Lucemburské orgány ohlásily hlavní směry komplexní daňové reformy, která by měla začít platit v roce 2017. Tato reforma předpokládá změny zejména v oblasti přímého zdanění, a to jak u fyzických, tak u právnických osob. Jejím záměrem je postupně snížit sazbu daně z příjmů právnických osob (s cílem zvýšit konkurenceschopnost) a zvýšit progresivitu daně z příjmů fyzických osob (s cílem posílit spravedlnost). Současně však hrozí, že navýšení určitých daňových výdajů, zejména v oblasti bydlení, daňovou základnu oslabí. Koncepci lucemburského daňového systému mohou ovlivnit jisté aspekty mezinárodního vývoje, což ukazuje, že přinejmenším část fiskálních příjmů je nejistá. K tomu, aby by byla zajištěna jejich předvídatelnost, by bylo potřeba dále rozšířit daňovou základnu, zejména prostřednictvím přezkumu současného nízkého zdanění nemovitostí k bydlení, a více využívat alternativní zdroje včetně ekologických daní. Určitá možnost rozšířit základ daně z příjmů právnických osob plyne v této souvislosti ze zrušení zvláštního daňového režimu pro příjmy z duševního vlastnictví. Přijetí a zavedení daňových reforem bude v rámci evropského semestru nadále pozorně sledováno.

               (7)

               Lucemburské orgány usilují o diverzifikaci ekonomiky, neboť jsou si vědomy rizik, jež plynou z výrazné závislosti na finančním sektoru. Potenciál otevřít alternativní zdroje růstu nabízejí vzhledem k vysoké úrovni nákladů práce v této zemi činnosti s vyšší přidanou hodnotou. Úspěšná diverzifikace lucemburské ekonomiky tudíž do značné míry závisí na odvětvích, jež jsou na úroveň nákladů práce méně citlivá. Tato odvětví se velkou měrou opírají o výzkum a inovace, jež jsou zpravidla náročnější na technologie a znalosti. Diverzifikaci ekonomiky by mohlo prospět i další rozšíření již nyní úspěšného sektoru nefinančních služeb. Rovněž snížením či odbouráním stávajících překážek investic a inovací, které omezují hospodářský rozvoj, by se uvolnil potenciál pro inovace a diverzifikaci by to napomohlo. Veřejné investice jsou sice nad průměrem eurozóny, ovšem soukromé investice zaostávají. Udržet vysokou úroveň investic je nezbytné pro zachování vyhlídek na růst. Z analýzy ve zprávě o Lucembursku vyplývá, že tato země má v Unii nejrestriktivnější regulaci služeb podnikům a zřizování maloobchodních provozoven. Největší restrikce se týkají požadavků na držení účastí, hlasovacích práv a multidisciplinárních omezení v sektoru služeb podnikům, jakož i požadavků na provoz a zřizování provozoven v maloobchodu.

               (8)

               Trvalý růst cen nemovitostí v posledních desetiletích spolu s předpokládanou výraznou populační a zaměstnaneckou dynamikou v letech nadcházejících by se mohly stát překážkou předpokládanému růstu populace a pracovní síly. Takovýto vývoj je o to pravděpodobnější, že vstupem, na němž ekonomika významně závisí, jsou vysoce kvalifikovaní pracovníci ze sousedních zemí, kteří mezi zaměstnanými představují zhruba třetinu. Dynamiku cen nemovitostí k bydlení pohání nesoulad mezi nabídkou a poptávkou, a zejména nedostatek volných kapacit k bydlení za dostupné ceny. Pružnosti nabídky bydlení brání nedostatek stavebních pozemků a suboptimální výkon správy v řízeních o vydání stavebního povolení. Je rovněž pravděpodobné, že významná část daňových úlev poskytovaných podle stávajících pravidel bude vzhledem k nepružné nabídce bydlení kapitalizována do cen nemovitostí. Zvýšit by bylo možno i úsilí o zabezpečení sociálního bydlení za dostupné ceny. Aktuální situace na trhu s bydlením nejenže odrazuje domácnosti od toho, aby se v Lucembursku usazovaly, ale také prohlubuje problém dopravního přetížení a znečišťování životního prostředí. Tlak na odstranění překážek bránících investicím do dopravy a bydlení zvyšují i nové demografické projekce ve zprávě o stárnutí obyvatelstva z roku 2015, jež by měly být promítnuty do všech čtyř nadcházejících plánů pro odvětví bydlení, dopravy, průmyslových zón a zelené krajiny.

               (9)

               Limitujícím faktorem hospodářské diverzifikace může být vývoj mezd v některých odvětvích, jenž nemusí odrážet vývoj produktivity. Vznikají tím další omezení pro ona odvětví, na něž se lze zaměřit, zejména odvětví s vysokou přidanou hodnotou. Za poslední dekádu rostly jednotkové náklady práce v Lucembursku rychleji než ve většině členských států eurozóny. V omezování variability mezd mezi odvětvími hraje roli automatická valorizace mezd prováděná v celé ekonomice, jež může bránit tomu, aby byly rozdíly v produktivitě práce zohledňovány. Nicméně spuštění automatické úpravy mezd bylo odloženo v důsledku přetrvávající nízké inflace, která tak přispěla k mírnému vývoji mezd. Souběžně s jejich slabým vývojem a nárůstem produktu se zmírnily ztráty v nákladové konkurenceschopnosti. Monitorování vývoje mezd je v této souvislosti odůvodněným opatřením.

               (10)

               Rizikem zůstávají v dlouhodobém horizontu závazky plynoucí ze stárnutí obyvatelstva, zejména pokud jde o náklady na důchody. Lucembursko sice omezilo možnosti předčasného odchodu do důchodu, avšak při odstraňování rozdílu mezi zákonnou a skutečnou věkovou hranicí pro odchod do důchodu učinilo jen omezený pokrok. Návrh zákona, jímž se systémy předčasného odchodu do důchodu mění, byl parlamentu předložen v červenci 2015. Zatímco však jeden ze systémů bude zrušen, podmínky k využití dalších budou částečně zjednodušeny. V červenci 2015 byl přijat zákon o reklasifikaci pracovníků s pracovním postižením, který je uplatňován od 1. ledna 2016. Zákon zvýšil možnosti uvedených pracovníků, jak zůstat na trhu práce, a implikuje tak pokles počtu osob, které se systému předčasného odchodu do důchodu účastní. Předčasný odchod do důchodu je však nadále rozšířeným jevem a pobídky k prodloužení pracovního života jsou nevelké. Předčasný odchod do důchodu zůstává rozšířeným jevem a pobídek pro setrvání v práci je poskrovnu. Stále chybí ucelená strategie ke zvládání problematiky stárnutí obyvatelstva, která by starší pracovníky udržela v zaměstnání déle, dávala jim pobídky k návratu do pracovního života a nabízela jim potřebné dovednosti. V parlamentu je nadále projednáván návrh ohledně věku odchodu do důchodu, jehož smyslem je podpořit podniky s více než 150 zaměstnanci, aby zachovávaly pracovní poměry se staršími pracovníky.

               (11)

               V souladu s důchodovou reformou z roku 2012 by měla být každých pět let od přijetí reformy mapována a vyhodnocována udržitelnost důchodového systému. Vláda potvrdila svůj záměr předsunout toto hodnocení již na rok 2016 namísto původně plánovaného roku 2017 a ustavila pracovní skupinu pro důchody, která je hodnocením pověřena. V rozporu s předchozím doporučením Rady nedošlo k žádnému pokroku, pokud jde o navázání zákonem stanovené věkové hranice pro odchod do důchodu na střední délku života. Lucembursko je jediným členským státem, který na léta 2013–2060 nestanovil další zvyšování zákonné věkové hranice pro odchod do důchodu ani věkové hranice pro předčasný odchod do důchodu. Ve zprávě o stárnutí obyvatelstva za rok 2015 je předpokládaný nárůst výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva upraven směrem dolů. Tato úprava je však téměř výlučně vysvětlena příznivějšími demografickými projekcemi, a to v kontextu, v němž nebyly přijaty žádné nové reformy. Nicméně i po této úpravě zůstává předpokládaný nárůst výdajů na důchody nejvyšší v EU. Lucembursko navíc čelí rizikům plynoucím z očekávaného nárůstu výdajů na dlouhodobou péči, jejichž podíl na HDP je mezi členskými státy jeden z nejvyšších. Tento vývoj je podle všeho způsoben v Unii nejvyšším předpokládaným nárůstem podílu, jejž budou v populaci do roku 2060 zaujímat osoby závislé na péči. Na reformě, která má v oblasti pojištění dlouhodobé péče zajistit dlouhodobou udržitelnost, již proběhly přípravné práce.

               (12)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lucembursku za rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lucembursku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lucembursku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 2.

               (13)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a zaujala stanovisko (5), že Lucembursko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet,

         DOPORUČUJE Lucembursku v období 2016–2017:

               1.

               Zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných důchodových systémů zvýšením skutečného věku odchodu do důchodu, snížením předčasných odchodů do důchodu a zmnožením pobídek pro setrvání v práci, jakož i sladěním zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu se změnami ve střední délce života.

               2.

               Odstranit překážky investic a inovací, jež omezují hospodářský rozvoj v odvětví služeb podnikům. Řešit překážky, jež brání investicím do bydlení.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: 2013/142/EU: Doporučení Komise ze dne 12. března 2013 o posílení demokratického a efektivního průběhu voleb do Evropského parlamentu

text:
               21.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/29

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 12. března 2013
   o posílení demokratického a efektivního průběhu voleb do Evropského parlamentu
   (2013/142/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii jsou občané na úrovni Unie přímo zastoupeni v Evropském parlamentu. Tato skutečnost napomáhá k uplatňování demokratické kontroly a odpovědnosti na úrovni, na níž se přijímají rozhodnutí.

               (2)

               V čl. 10 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii je uvedeno, že každý občan má právo podílet se na demokratickém životě Unie a rozhodnutí jsou přijímána co nejotevřeněji a co nejblíže občanům.

               (3)

               Lisabonská smlouva posiluje úlohu občanů Unie jakožto politických aktérů tím, že vytváří pevnou vazbu mezi občany, uplatňováním jejich politických práv a jejich zapojením do demokratického života Unie.

               (4)

               S ohledem na opatření na úrovni EU, jež jsou nezbytná pro řešení finanční krize a krize státního dluhu, je posilování demokratické legitimity rozhodovacího procesu EU a jeho přiblížení občanům Unie velmi důležité.

               (5)

               Ve sdělení Komise ze dne 28. listopadu 2012 s názvem „Návrh prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie: zahájení evropské diskuse“ (1) je zdůrazněno, že posilování demokratické legitimity a odpovědnosti je nezbytnou součástí jakékoli reformy Evropské unie.

               (6)

               Ustanovení čl. 10 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 12 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie přiznávají klíčovou úlohu evropským politickým stranám, přičemž zdůrazňují jejich příspěvek k utváření evropského politického vědomí a k vyjadřování vůle občanů Unie.

               (7)

               Aby Komise evropským politickým stranám umožnila zcela plnit jejich poslání, předložila dne 12. září 2012 návrh nařízení o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací (2). Tento návrh má za cíl zajistit, aby evropské politické strany byly viditelnější a jejich financování bylo pružnější, transparentnější a efektivnější. Komise také navrhla, aby byly evropské politické strany v souvislosti s volbami do Evropského parlamentu povinny přijmout veškerá vhodná opatření týkající se poskytování informací občanům Unie o přidružení vnitrostátních politických stran k evropským politickým stranám. Přijetím tohoto nového nařízení by se zrušilo a nahradilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (3).

               (8)

               Vytvoření transparentního propojení mezi vnitrostátními politickými stranami, kterým občané Unie odevzdávají své hlasy, a evropskými politickými stranami, ke kterým jsou tyto vnitrostátní politické strany přidruženy, by mělo evropským politickým stranám umožnit přímější vyjádření vůle občanů Unie a ve velké míře by se mělo odrazit na transparentnosti rozhodovacího procesu v Unii.

               (9)

               Další posílení transparentnosti voleb do Evropského parlamentu přispěje k tomu, že významnější úloha a širší pravomoci Evropského parlamentu na základě Lisabonské smlouvy budou ještě více zohledněny. Posílení vazeb mezi občany Unie a demokratickým procesem Unie je důsledkem, který je nezbytný pro užší institucionální integraci.

               (10)

               Další opatření by zlepšila viditelnost evropských politických stran v průběhu celého volebního procesu, od kampaně až po hlasování, a umožnila by jim účinně překlenout propast mezi politiky a občany Unie. Uvedená opatření by doplňovala povinnost evropských politických stran podávat zprávy, která je stanovena Komisí v jejím návrhu nařízení o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací.

               (11)

               V řadě členských států je již zavedenou praxí, že některé nebo všechny vnitrostátní politické strany uvádějí na hlasovacích lístcích určených pro volby do Evropského parlamentu své přidružení k některé evropské politické straně. Pro zajištění viditelnosti evropských politických stran v průběhu celého evropského volebního procesu by bylo důležité, aby všechny členské státy podporovaly a usnadnily poskytování informací voličům o přidružení vnitrostátních politických stran k evropským politickým stranám. Vnitrostátní politické strany by měly před volbami o svém přidružení k určité evropské politické straně veřejně informovat, aby tak byla dále posílena transparentnost voleb do Evropského parlamentu a současně zvýšena jak odpovědnost politických stran účastnících se evropského volebního procesu, tak důvěra voličů v tento proces. Mezi nejvhodnější a nejefektivnější způsoby, jak o přidružení informovat a jak jej zviditelnit, patří – kromě různých stranických akcí, jako například stranické kongresy – volební kampaně vnitrostátních politických stran.

               (12)

               Na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1093/2012/EU (4) byl rok 2013 vyhlášen Evropským rokem občanů. Důležitým opatřením tohoto roku bude další posílení pravomocí občanů ve volbách do Evropského parlamentu.

               (13)

               Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je předseda Komise volen Evropským parlamentem, a to v souladu s postupem stanoveným v čl. 17 odst. 7 Smlouvy o Evropské unii a s ohledem na opatření stanovená v prohlášení č. 11 k Lisabonské smlouvě. Tyto postupy vyžadují, aby se zohlednily volby do Evropského parlamentu a aby v okamžiku volby předsedy Komise proběhly náležité konzultace mezi Evropskou radou a Evropským parlamentem. Tato ustanovení tedy odrážejí větší úlohu Evropského parlamentu při volbě předsedy Komise a význam, jaký v tomto procesu mají výsledky voleb do Evropského parlamentu.

               (14)

               Ve svém usnesení ze dne 22. listopadu 2012 o volbách do Evropského parlamentu v roce 2014 (5) Evropský parlament vyzval evropské politické strany, aby nominovaly kandidáty na předsednictví Komise, a informoval o svém očekávání, že tito kandidáti budou mít vůdčí úlohu v parlamentní volební kampani především díky tomu, že osobně představí svůj program ve všech členských státech Unie. V tomto usnesení je dále zdůrazněna důležitost voleb do Evropského parlamentu pro volbu předsedy Komise.

               (15)

               Ve svém sdělení ze dne 28. listopadu 2012 s názvem „Návrh prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie: zahájení evropské diskuse“ Komise zdůraznila, že nominace kandidátů na předsednictví Komise politickými stranami ve volbách do Evropského parlamentu v roce 2014 je jedním z významných kroků, které přispějí k tomu, aby se prosadil vznik skutečné evropské politické sféry.

               (16)

               Je proto vhodné, aby se zvýšilo povědomí občanů Unie o zásadním významu jejich hlasu pro volbu budoucího předsedy Komise a s ohledem na kandidáty na tuto funkci, kteří jsou podporováni politickými stranami, jimž odevzdávají své hlasy ve volbách do Evropského parlamentu.

               (17)

               V případě, že evropské politické strany a vnitrostátní politické strany zveřejní v souvislosti s volbami do Evropského parlamentu jména kandidátů na funkci předsedy Komise, které podporují, jakož i program daného kandidáta, vazba mezi konkrétním hlasem občana Unie odevzdaným v evropských volbách ve prospěch dané politické strany a kandidátem na funkci předsedy Komise, kterého tato strana podporuje, by se tak stala konkrétní a viditelnou. Měla by tak být posílena legitimita předsedy Komise, odpovědnost Komise vůči Evropskému parlamentu a evropským voličům a obecněji také demokratická legitimita celého rozhodovacího procesu v Unii. K přijímání informovaných rozhodnutí voličů přispívají média. Je tudíž vhodné, aby je ke zveřejnění informací o kandidátovi na funkci předsedy Komise, kterého podporují, a jeho programu, používaly také vnitrostátní politické strany.

               (18)

               Volby do Evropského parlamentu v současnosti probíhají po dobu několika dnů, neboť se datum jejich konání v jednotlivých členských státech liší. Společný evropský den voleb a uzavření volebních místností ve stejnou dobu, by lépe odráželo společnou účast občanů na volbách v celé Unii, a je tudíž součástí zastupitelské demokracie, na nichž je EU založena.

               (19)

               Každý občan Unie má právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, v němž má bydliště, podle čl. 22 odst. 2 SFEU, jenž nabyl účinku směrnicí Rady 93/109/ES ze dne 6. prosince 1993, kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky (6).

               (20)

               Směrnice 93/109/ES stanoví mechanismus výměny informací, jehož cílem je zajistit, aby občané nemohli volit či být voleni v týchž volbách ve více než jednom členském státě.

               (21)

               Řada průběžných zpráv Komise ohledně uplatňování směrnice 93/109/ES (7), jakož i zpráva z roku 2010 o hodnocení voleb do Evropského parlamentu pořádaných v roce 2009 (8), odhalily nedostatky ve fungování mechanismu, pokud jde o zamezení vícenásobného hlasování či vícenásobné kandidatury. K těmto nedostatkům dochází zejména z důvodu nedostatečných osobních údajů, které členské státy bydliště oznamují podle uvedené směrnice členským státům původu občanů Unie. Nedostatky jsou také způsobeny rozdíly ve volebních kalendářích členských států. V důsledku toho nebylo možno v členském státě původu identifikovat řadu občanů Unie, kteří byli zapsáni do seznamů voličů ve svých členských státech bydliště.

               (22)

               Opatření přijatá na základě rozsáhlých konzultací s odborníky z členských států a vycházející z osvědčených postupů v této oblasti by mohla účinně řešit některé z těchto nedostatků, neboť by zlepšila fungování mechanismu v průběhu evropských voleb v roce 2014 a zmírnila administrativní zátěž vnitrostátních orgánů.

               (23)

               Většina členských států již v rámci směrnice 93/109/ES zřídila jediný kontaktní orgán pro výměnu údajů o voličích a kandidátech. Celková účinnost mechanismu by se zvýšila, pokud by takový orgán vytvořily všechny členské státy.

               (24)

               Data uzavření seznamů voličů se mezi jednotlivými členskými státy značně liší, pohybují se v rozmezí od dvou měsíců do pěti dní před zahájením voleb. Účinnost mechanismu by se zvýšila, pokud by členské státy – s ohledem na rozdílné harmonogramy volebního procesu stanovené v jiných členských státech – zaslaly údaje o voličích v době, kdy vnitrostátní právní úprava příslušných členských států původu ještě umožňuje přijetí nezbytných opatření. V zájmu zvýšení účinnosti mechanismu by mohlo být zlepšeno několik dalších technických aspektů předávání údajů. Mezi uvedené aspekty patří používání společného elektronického formátu a společné znakové sady, způsobu přenosu a metody šifrování s cílem zajistit odpovídající úroveň ochrany osobních údajů.

               (25)

               Poskytování určitých doplňujících osobních údajů o voličích, které oznámí členské státy bydliště a které nejsou výslovně vyžadovány směrnicí 93/109/ES, by členským státům původu umožnilo efektivnější identifikaci jejich státních příslušníků na seznamech voličů. Osobní údaje, které mohou být nezbytné pro správné fungování mechanismu, se v jednotlivých členských státech liší.

               (26)

               Veškeré zpracování osobních údajů v rámci mechanismu výměny informací by mělo být v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (9),

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      DEMOKRATICKÝ PRŮBĚH VOLEB

      Podpora a snadnější poskytování informací voličům o přidružení vnitrostátních politických stran k evropským politickým stranám

               1.

               Členské státy by měly podporovat a usnadňovat poskytování informací voličům o přidružení vnitrostátních politických stran k evropským politickým stranám před volbami a během voleb do Evropského parlamentu mimo jiné tak, že umožní a podpoří uvedení tohoto přidružení na hlasovacích lístcích použitých v těchto volbách.

      Poskytování informací voličům o přidružení vnitrostátních politických stran k evropským politickým stranám

               2.

               Vnitrostátní politické strany účastnící se voleb do Evropského parlamentu by měly před uvedenými volbami veřejně informovat o svém přidružení k evropským politickým stranám. Vnitrostátní politické strany by měly své přidružení k evropským politickým stranám jasně uvést ve všech materiálech souvisejících s kampaní, ve svých sděleních a mediálních vystoupeních.

      Podpora kandidáta na funkci předsedy Evropské komise

               3.

               Evropské a vnitrostátní politické strany by měly před volbami do Evropského parlamentu veřejně oznámit jméno svého kandidáta na funkci předsedy Evropské komise a jeho program.
               Vnitrostátní politické strany by měly zajistit, aby jejich mediální vystoupení související s volbami do Evropského parlamentu sloužila také k poskytnutí informací občanům o kandidátovi na funkci předsedy Evropské komise, kterého podporují, jakož i informací o jeho programu.

      Společný den voleb

               4.

               Členské státy by se měly dohodnout na společném dni pro volby do Evropského parlamentu a volební místnosti by měly být uzavřeny ve stejnou dobu.

      EFEKTIVNÍ PRŮBĚH VOLEB

      Jediný kontaktní orgán

               5.

               Členské státy by měly zřídit jediný kontaktní orgán odpovědný za výměnu údajů o voličích pro účely provedení článku 13 směrnice 93/109/ES.

      Předávání údajů

               6.

               Členské státy by měly v rámci možností zohlednit volební pravidla v ostatních členských státech; členský stát bydliště by měl zaslat údaje o voličích zavčas, a umožnit tak členskému státu původu přijmout nezbytná opatření.

      Dodatečné údaje umožňující efektivnější identifikaci

               7.

               Členské státy bydliště jsou vyzvány k tomu, aby kromě osobních údajů stanovených v článku 9 směrnice 93/109/ES předaly všechny relevantní osobní údaje, které mohou být nezbytné pro identifikaci voličů orgány jejich členského státu původu.

      Technické prostředky pro bezpečné a efektivní předávání údajů

               8.

               Pro výměnu údajů podle článku 13 směrnice 93/109/ES by členské státy měly použít jednotné a bezpečné elektronické prostředky uvedené v příloze. Členské státy by měly předávat údaje v jednom souboru za členský stát původu a pokud je to nutné, měly by tyto údaje předat v pozdější fázi ještě jednou pro účely jejich aktualizace.
               Toto doporučení je určeno členským státům a evropským a vnitrostátním politickým stranám.

      V Bruselu dne 12. března 2013.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            místopředsedkyně

      (1)  COM(2012) 777 final/2.

      (2)  COM(2012) 499 final.

      (3)  Úř. věst. L 297, 15.11.2003, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 325, 23.11.2012, s. 1.

      (5)  Usnesení Evropského parlamentu dne 22. listopadu 2012 o volbách do Evropského parlamentu v roce 2014 (2012/2829 (RSP)).

      (6)  Úř. věst. L 329, 30.12.1993, p. 34.

      (7)  KOM(97) 731 v konečném znění, KOM(2000) 843 v konečném znění, KOM(2006) 790 v konečném znění.

      (8)  KOM(2010) 605 v konečném znění.

      (9)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      PŘÍLOHA

         Podrobná technická opatření pro účely provedení článku 13 směrnice 93/109/ES

                  1.

                  Pro účely výměny údajů podle článku 13 směrnice 93/109/ES by členské státy měly použít soubory ve formátu XML (Extensible Markup Language). Tyto soubory XML by měly být předávány bezpečným způsobem, výlučně elektronickou cestou.

                  2.

                  Pro účely záznamů a předávání údajů o voličích v rámci mechanismu výměny informací by členské státy měly použít univerzální znakovou sadu (8 bitů) – UTF-8 (Universal Transformation Format 8-bit).

                  3.

                  Pro účely zajištění odpovídající úrovně ochrany předávaných osobních údajů by měly členské státy použít doporučení konsorcia W3C týkající se zpracování a syntaxe šifrování XML zahrnující výměnu veřejného a soukromého klíče.


title: Nástroje rychlé reakce EU Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 14. prosince 2010 týkající se vytvoření nástroje rychlé reakce EU (2010/2096(INI))

text:
               15.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 169/140

         Úterý, 14. prosince 2010Nástroje rychlé reakce EU
   P7_TA(2010)0465
   Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 14. prosince 2010 týkající se vytvoření nástroje rychlé reakce EU (2010/2096(INI))
   2012/C 169 E/21

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na článek 196 Lisabonské smlouvy, který stanoví, že „Unie podporuje spolupráci mezi členskými státy ve snaze posílit účinnost systémů pro předcházení přírodním nebo člověkem způsobeným pohromám a pro ochranu proti nim“ a že „činnost Unie je zaměřena na napomáhání soudržnosti akcí podnikaných v oblasti civilní ochrany na mezinárodní úrovni“;

               —

               s ohledem na článek 214 Smlouvy o fungování Evropské unie, který stanoví, že činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci jsou určeny k poskytnutí „pomoci a podpory obyvatelstvu třetích zemí postiženému přírodními nebo člověkem způsobenými pohromami“ a že její činnosti „jsou prováděny v souladu se zásadami mezinárodního práva a v souladu se zásadami nestrannosti, neutrality a nepřípustnosti diskriminace“,

               —

               s ohledem na Evropský konsensus o humanitární pomoci, který v prosinci 2007 společně podepsali předseda Rady Evropské unie, předseda Evropského parlamentu a předseda Evropské komise, a na akční plán pro uplatňování konsensu, který v květnu 2008 předložila Komise,

               —

               s ohledem na závěry Rady z prosince 2007, v nichž je Komise vyzývána, aby co nejlépe využívala mechanismus civilní ochrany Společenství a dále posilovala spolupráci mezi členskými státy,

               —

               s ohledem na zásady pro použití prostředků vojenské a civilní ochrany pro odstraňování následků katastrof („zásady z Osla“) revidované dne 27. listopadu 2006,

               —

               s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 23. února 2009 nazvané „Strategie EU na podporu snižování rizika katastrof v rozvojových zemích“,

               —

               s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě z března 2008 nazvané „Posílení schopnosti Unie reagovat na katastrofy“ (KOM(2008)0130) a na usnesení Evropského parlamentu ze dne 19. června 2008 o „posílení schopnosti Unie reagovat na katastrofy“ (1),

               —

               s ohledem na zprávu Michela Barniera ze dne 9. května 2006 nazvanou „V zájmu evropských sil pro civilní ochranu: „europe aid“,

               —

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. února 2010 o nedávném zemětřesení na Haiti (2),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 21. září 2010 o prevenci přírodních katastrof a katastrof způsobených člověkem,

               —

               s ohledem na návrh doporučení Radě ze dne 23. března 2010 týkajícího se vytvoření nástroje rychlé reakce EU, který předložili by Anneli Jäätteenmäkiová, Charles Goerens, Louis Michel, Marielle De Sarnezová a Frédérique Riesová za skupinu ALDE v souladu s čl. 121 odst. 1 jednacího řádu (B7-0228/2010),

               —

               s ohledem na čl. 121 odst. 3 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozvoj a na stanovisko Výboru pro zahraniční věci (A7-0332/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že počet katastrof způsobujících významné lidské, hospodářské a ekologické ztráty celosvětově stoupá, a vzhledem k tomu, že tyto krize mají stále větší dopad, četnost a rozsah ve více částech světa zejména kvůli důsledkům změny klimatu; a vzhledem k tomu, že se Evropská unie intenzivně snaží na tyto krize reagovat,

               B.

               vzhledem k tomu, že při větším množství a četnosti zásahů uvnitř i vně Evropské unie situaci ztěžují celosvětová finanční krize a rozpočtová omezení, kvůli nimž jsou nákladově efektivní operace ještě nezbytnější,

               C.

               vzhledem k tomu, že sdílení zdrojů mezi 31 státy, které jsou členy mechanismu civilní ochrany Společenství (EU-27, Norsko, Lichtenštejnsko, Chorvatsko, Island) nebo v rámci posílené spolupráce mezi členskými státy může představovat operační a finanční přínos,

               D.

               vzhledem k tomu, že rozpočet Komise určený na humanitární katastrofy a zejména rozpočet GŘ ECHO nejenže nebyl navýšen, ale za posledních pět let v reálných hodnotách dokonce klesl,

               E.

               vzhledem k tomu, že byl v posledních letech učiněn pokrok směrem k ucelenější reakci EU na katastrofy, zejména díky postupnému posilování mechanismu civilní ochrany, lepší interakci / koordinaci mezi civilní ochranou a humanitární pomocí a také díky uznání toho, že integrovaný přístup ke zvládání katastrof zahrnuje nejen reakci, ale také prevenci a připravenost,

               F.

               vzhledem k tomu, že reakce Evropské unie na zemětřesení na Haiti spustila nejen rychlý, významný a rozsáhlý humanitární zásah, ale také mechanismus civilní ochrany, díky kterému bylo možné použít okamžitě a zároveň poprvé dva moduly (jednotka na čištění vody a předsunutá zdravotnická jednotka) financované prostřednictvím přípravné akce z roku 2008 pro nástroj rychlé reakce EU,

               G.

               vzhledem k tomu, že zkušenosti získané při nedávných krizích i nadále ukazují, že je třeba zlepšit účinnost, koordinaci a viditelnost reakce EU na katastrofy, a vzhledem k tomu, že tyto katastrofy opět zdůraznily, že je třeba vytvořit nástroj rychlé reakce EU (evropskou jednotku civilní ochrany),

               H.

               vzhledem k tomu, že schopnost EU chránit životy a majetek svých občanů je rozhodujícím faktorem její důvěryhodnosti,

               1.

               doporučuje Radě následující:

                           a)

                           uznává, že začlenění civilní ochrany a humanitární pomoci do působnosti jediného komisaře odpovědného za humanitární pomoc a reakci na krize povede k lepší součinnosti uvnitř Komise a zvýší provázanost celkové reakce EU na katastrofy;

                           b)

                           vyzývá k větší integraci pracovních metodik v oblasti civilní ochrany a humanitární pomoci v rámci GŘ ECHO a zároveň k uchování jejich charakteristických rysů díky jasnému rozlišení a oddělení jejich úloh s cílem maximalizovat jejich součinnost a doplňkovost a posílit jejich účinnost; vyzývá také, aby vojenští a civilní zaměstnanci a humanitární pracovníci zapojení do reakce na katastrofu nebo humanitární akce jednali v souladu se zásadami neutrality, nezávislosti a nestrannosti;

                           c)

                           znovu opakuje, že by využití civilní ochrany při jakékoliv humanitární krizi mělo být založeno na potřebách a mělo by doplňovat humanitární pomoc, se kterou by zároveň mělo být v souladu podle Evropského konsensu o humanitární pomoci a pokynů OSN (pokynů z Osla) s cílem zajistit soulad s humanitárními zásadami neutrality, humanity, nestrannosti a nezávislosti;

                           d)

                           trvá na tom, že pomoc EU v případě přírodních katastrof nebo katastrof způsobených člověkem by měla být ve všech případech, kdy je to možné, zaměřena na pomoc místnímu hospodářství, například nákupem potravin produkovaných na místní nebo regionální úrovni, a na poskytování nezbytného materiálu pro zemědělce, aby tak mohlo být obnoveno hospodářství venkova;

                           e)

                           žádá Radu a Komisi, aby vyjasnily ujednání o spolupráci a koordinaci mezi Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a Komisí, pokud jde o řízení reakce na rozsáhlé katastrofy mimo území Evropské unie;

                           f)

                           navrhuje, aby bylo ve spolupráci s národní vládou postiženého státu a za využití zástupců EU a členských států na místě vyvinuto úsilí o místní koordinaci, čímž se zajistí cílená a kompetentní reakce v postižených oblastech;

                           g)

                           naléhavě vyzývá Radu, aby zvážila posílení schopnosti EU reagovat na katastrofy a považovala tento úkol za významnou prioritu, zejména s ohledem na diskuse o zřízení jednotky civilní ochrany EU, a aby zohlednila opakované žádosti Evropského parlamentu o uskutečnění návrhů předložených v Barnierově zprávě z roku 2006;

                           h)

                           vyzývá k okamžitému zřízení jednotky civilní ochrany EU, která musí být přiměřeně vybavena všemi nezbytnými technologickými a technickými zdroji;

                           i)

                           v souvislosti s akcemi následujícími po přírodní katastrofě také vyzývá k lepší koordinaci mezi humanitárními agenturami a mechanismy civilní ochrany členských států a GŘ ECHO a případnou budoucí evropskou jednotkou civilní ochrany;

                           j)

                           naléhavě vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s národními vládami, místními orgány a organizacemi občanské společnosti v přijímajících zemích vytvořila programy zaměřené na prevenci katastrof v rámci komunit a na schopnost řízení reakce na tyto události;

                           k)

                           vyzývá Radu, aby v rámci řádného legislativního postupu přijala opatření (která navrhne Komise) zaměřená na to, aby bylo v rámci stávajícího mechanismu civilní ochrany EU, jenž je v současnosti založen na ad hoc dobrovolných příspěvcích členských států, možno lépe předvídat a plánovat; navrhuje, že by tato opatření mohla obsahovat ujednání testovaná v rámci přípravné akce EU, včetně prostředků na úrovni EU, dobrovolného sdružování zdrojů, mapování stávajících kapacit, stanovení různých scénářů a rozvoje dalších vzdělávacích činností;

                           l)

                           vyzývá také k vytvoření realistických rozpočtů, v nichž budou prostředky na přírodní katastrofy nebo humanitární akce vyčleňovány na základě výdajů v minulém roce;

                           m)

                           domnívá se, že jednotka civilní ochrany EU by měla navazovat na mechanismus civilní ochrany EU, optimalizovat dostupné nástroje, které by se tak staly účinnějšími a viditelnějšími, na dobrovolném základě sdružovat stávající logistické a lidské zdroje, měla by se zabývat školením v oblasti reakce na katastrofy či řízení katastrof za současného rozvíjení iniciativ v oblasti přípravných akcí a měla by být schopna zajistit naléhavou pomoc do 24 hodin po katastrofě;

                           n)

                           doporučuje, aby jednotka civilní ochrany EU vycházela z následujících zásad, přičemž by měla:

                                       —

                                       vycházet z posouzení potřeb připraveného za účasti všech subjektů působících v humanitární oblasti;

                                       —

                                       mít civilní charakter;

                                       —

                                       působit pod vlajkou Evropské unie;

                                       —

                                       dodržovat mezinárodní humanitární právo;

                                       —

                                       respektovat dobrovolný charakter účasti členských států na připravovaných nástrojích;

                                       —

                                       vycházet ze zásady sdílení břemene;

                                       —

                                       být otevřená příspěvkům zemí mimo EU;

                                       —

                                       uznávat ústřední úlohu OSN při koordinaci mezinárodní pomoci mimo území Evropské unie;

                                       —

                                       být uspořádána na preventivním základě v souladu s konkrétními scénáři;

                           o)

                           domnívá se, že zejména s ohledem na humanitární operace a na základě zkušeností získaných při zásazích na Haiti a v Pákistánu by EU pokud možno měla působit pod koordinačním vedením OSN a zaměřovat se na ty oblasti, kde mohou být její zásahy přínosnější;

                           p)

                           domnívá se, že evropská jednotka civilní ochrany by mohla být založena na závazku některých členských států dobrovolně poskytovat předem určené moduly civilní ochrany, které se mohou okamžitě zapojit do operací EU koordinovaných MIC, že by většina těchto modulů, které již na vnitrostátní úrovni existují, a nevyžadují tedy významné dodatečné náklady, zůstala pod jejich kontrolou, a vysílání těchto modulů připravených ve stavu pohotovosti by tvořilo jádro systému civilní ochrany EU pro reagování na katastrofy uvnitř i vně EU;

                           q)

                           domnívá se, že dodatečné moduly civilní ochrany by mohly být financovány z prostředků EU, pokud jde o některé konkrétní požadavky, u nichž byly zjištěny nedostatky, a v jejichž případě by byl zásah na úrovni EU přínosem, a zdůrazňuje, že je důležité zvýšit financování dopravy a připravit dopravní moduly ve stavu pohotovosti;

                           r)

                           zdůrazňuje, že je třeba vytvořit komplexní a proaktivní systém reakce na katastrofy, v rámci něhož by se měly koordinovat různé zásahové prostředky, které mají Unie a členské státy k dispozici, jako je například krizové řízení (civilní a vojenské), finanční pomoc a rozvojová politika či sociální a environmentální politika; je v této souvislosti přesvědčen, že je třeba efektivněji zvládnout přechod mezi reakcí na katastrofu a odstraňováním následků katastrofy; připomíná návrh zřídit Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci v souladu s ustanoveními Lisabonské smlouvy (čl. 214 odst. 5) a s ohledem na Evropský rok dobrovolnictví 2011 vyzývá Evropskou komisi a Radu, aby spolu s Evropským parlamentem začaly co nejdříve pracovat na pravidlech a postupech pro fungování sboru, a to zejména s ohledem na podobné iniciativy některých členských států;

                           s)

                           připomíná Radě, že využívání vojenských prostředků a schopností v reakci na katastrofy, zejména v oblasti logistiky, dopravy a infrastrukturní podpory humanitární pomoci, by mělo být výjimečné, a k takovémuto kroku by se mělo přistupovat až v nejkrajnějším případě a za podmínky v souladu se stávajícími dohodami, jako jsou Evropský konsensus o humanitární pomoci a zásady z Osla týkající se využití prostředků vojenské a civilní ochrany pro zmírnění následků mezinárodních katastrof;

                           t)

                           uznává, že vojenské a civilní obranné prostředky v případě pomoci při katastrofách by měly být využívány až v nejnutnějším případě, a to v souladu s Evropským konsensem o humanitární pomoci a zásadami z Osla; připomíná, že vojenské prostředky jsou spolu s civilní ochranou a humanitární pomocí často významným přínosem v reakci na krizi, a konstatuje, že vojenské prostředky mohou být nezbytné pro pokrytí chybějící kritické kapacity (zejména v případě strategické přepravy, specializovaných prostředků, těžké techniky a přepravy); zdůrazňuje proto, že je třeba vytvořit komplexní přístup a zlepšit synergii civilních a vojenských kapacit a stanovit oblasti, v nichž by členské státy mohly spojit své úsilí a kapacity na úrovni EU s cílem posílit reakci EU na katastrofy, což má obzvláště význam v době obtížné ekonomické situace;

                           u)

                           zdůrazňuje, že je třeba vytvořit stále dostupné civilní kapacity, které budou operovat nezávisle na vojenských strukturách, a stanovit v této souvislosti oblasti, v nichž mohou členské státy sdružovat své úsilí a kapacity na úrovni EU;

                           v)

                           naléhavě vyzývá Radu a Komisi, aby spolupracovaly na uskutečňování akčního plánu na podporu viditelnosti, který by měl zahrnovat konkrétní opatření na zvýšení viditelnosti reakce EU na katastrofy;

                           w)

                           vybízí k využívání systému Globálního monitoringu životního prostředí a bezpečnosti (GMES) ke stálému sledování oblastí, v nichž by mohlo dojít ke krizím, což umožní zvýšit připravenost na vysílání humanitární pomoci, a zdůrazňuje, že je velmi důležité zřídit kontrolní mechanismus zaměřený na úsilí EU a posuzování vyslané pomoci;

                           x)

                           vybízí k vytvoření rozpočtů na výzkum a průmyslového potenciálu (například satelitní vyobrazení v programu GMES) s cílem zlepšit jednotlivé fáze zvládání katastrof;

                           y)

                           vyzývá Radu, aby výše uvedená doporučení vzala v úvahu při zkoumání nadcházejícího sdělení Komise o posílení schopnosti Evropské unie reagovat na katastrofy, který Evropská komise ohlásila, a při přijímání závěrů v souvislosti s tímto sdělením;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě a pro informaci také Komisi.

      (1)  Úř. věst. C 286 E, 27.11.2009, s. 15.

      (2)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0015.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na období 2012–2016

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/55

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska na období 2012–2016
   2013/C 217/14
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2012 a stanovisko k programu stability Lucemburska na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) zprávu mechanismu varování, ve které není Lucembursko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 26. dubna 2013 předložilo Lucembursko svůj národní program reforem na rok 2013 a program stability na období 2012–2016. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, je realistický. Zejména scénář pro rok 2013 se téměř shoduje s prognózou útvarů Komise z jara 2013, zatímco pro rok 2014 je mírně optimističtější. Střednědobé projekce schodku vychází z poněkud optimistického scénáře růstu, který se pohybuje nad potenciálním růstem. Cílem rozpočtové strategie popsané v programu stability je snížit schodek z 0,8 % HDP v roce 2012 na 0,6 % HDP v roce 2014. Pro roky 2015 i 2016 se pak ovšem počítá se zvýšením schodku na 1,3 % HDP. Důvodem je zavedení nových pravidel pro DPH u elektronických služeb, která začnou platit od 1. ledna 2015. Podle těchto pravidel pak budou příjmy z DPH pocházející z elektronického obchodu převedeny ze země, ve které se nachází poskytovatel, do země, ve které má bydliště zákazník. Úřady odhadují, že důsledkem těchto nových pravidel se daňové příjmy z DPH sníží o 1,4 % HDP. Vláda již oznámila, že se zvýší základní sazba DPH, aby se vzniklý výpadek částečně nahradil. Program stability potvrzuje dřívější střednědobý rozpočtový cíl v podobě strukturálního přebytku ve výši 0,5 % HDP. Tento střednědobý cíl je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Jak podle prognózy útvarů Komise z jara 2013, tak podle (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda uvedeného v programu stability se u Lucemburska pro rok 2012 počítá se strukturálním přebytkem 0,1 % HDP, což je pod úrovní střednědobého cíle, a pro rok 2013 se očekává, že bude cíl splněn. Podle projekcí se však Lucembursko od svého střednědobého cíle v roce 2014 znovu odchýlí (o 0,3 %), přičemž v letech 2015 a 2016 bude předpokládaná odchylka ještě výraznější. Úřady země zopakovaly, že usilují o návrat ke střednědobému cíli nejpozději v roce 2017, aby získaly větší manévrovací prostor. Hrubý veřejný dluh činil v roce 2012 20,8 % HDP, a je tak výrazně nižší než referenční hodnota stanovená Smlouvou.

               (10)

               Lucembursku se v posledních letech dařilo udržet schodek veřejných financí pod hranicí 3 % HDP, a nebyl s ním tedy zahájen postup při nadměrném schodku. To je více zásluhou štědrých příjmů než zdrženlivosti na straně výdajů. Konkrétně se odhaduje, že tempo růstu veřejných výdajů po odečtení diskrečních opatření na straně příjmů v roce 2012 překročilo výdajové kritérium Paktu o stabilitě a růstu. Podle odhadů se tempo růstu veřejných výdajů od výdajového kritéria odchýlilo o 1,3 procentních bodů HDP, přičemž hranice definovaná v nařízení (ES) č. 1466/97 činí 0,5 % HDP. K uvedení této odchylky do kontextu je však nezbytné provést celkové hodnocení, které zohlední i další faktory: i) schodek se v roce 2012 ve strukturálním vyjádření zvýšil pouze o 0,2 % HDP, ii) vzhledem k malé velikosti země a vysokému stupni otevřenosti lucemburská ekonomika velmi kolísá, a iii) podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 by Lucembursko mělo svého střednědobého rozpočtového cíle dosáhnout již v roce 2013. To vše nasvědčuje tomu, že odchylka není strukturální. Přesto však vysoká kolísavost příjmů lucemburského sektoru vládních institucí, které byly doposavad vždy vyšší, než se plánovalo, představuje riziko pro udržitelnost veřejných financí. V zájmu snížení tohoto rizika by měly být limity zadlužení a výdajů právně zakotveny. Kromě toho by měl být určen orgán, který bude dohlížet na jejich dodržování, a měly by být předem stanoveny kroky, které budou podniknuty v případě neplnění. Vstup uvedeného balíčku o DPH v platnost k 1. lednu 2015 a jeho následný velmi negativní vliv na výběr daní dokládá, jak velmi důležité je, aby Lucembursko zavedlo střednědobý rozpočtový rámec. To si konkrétně vyžádá velmi obezřetné nastavení fiskální politiky v roce 2014.

               (11)

               V současnosti pochází méně než třetina daňových příjmů z daní ze spotřeby, především z důvodu nízké základní a snížené sazby DPH. Lucembursko má v celé Unii nejvíce skupin zboží a služeb, na které se vztahuje snížená sazba DPH. K nízkému poměru DPH k HDP přispívá také rozsáhlý finanční sektor, který je od DPH osvobozen. Lucembursko má celkově prostor získat další příjmy převedením položek do základní sazby DPH. Systém daně z příjmu právnických osob v Lucembursku navíc silně daňově zvýhodňuje zadlužování, což přispívá k vysokému poměru soukromého dluhu k HDP.

               (12)

               Důchodovou reformu, kterou Lucembursko přijalo v prosinci 2012, lze považovat pouze za závažný první krok správným směrem. I pokud se zohlední většina aspektů přijaté důchodové reformy, bude Lucembursko muset zavést opatření posilující dlouhodobou udržitelnost, která odpovídají trvalému zlepšení primárního salda ve výši 8,6 procentních bodů HDP, aby se odstranila fiskální mezera. Lucembursko proto musí důchodovou reformu prohloubit. Zavedením stropu pro úpravy důchodů podle růstu reálných mezd by se zvýšily rezervy v důchodovém systému a zvýšení skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu přizpůsobením věku odchodu do důchodu nebo důchodových dávek změnám ve střední délce života by přispělo k dlouhodobé udržitelnosti důchodového systému. Kromě toho by měly být zredukovány možnosti předčasného odchodu do důchodu a lidé by měli být motivováni, aby pracovali do vyššího věku, než je nezbytné minimum. Vliv výdajů na dlouhodobou péči na fiskální udržitelnost se navíc podle projekcí bude podílet 2,1 procentními body na mezeře udržitelnosti Lucemburska. Očekávaný nárůst počtu seniorů i závislých osob je v Lucembursku ve srovnání s průměrem v Unii vysoký.

               (13)

               Lucembursko má nyní poměrně vysokou produktivitu. Prostor pro její další zvyšování se však zmenšuje. Je proto zapotřebí zajistit lepší korelaci mezi mzdami a produktivitou, aby se růst nákladů na jednotku pracovní síly udržel v mezích. Lucembursko přijalo kroky ke zmírnění růstu mezd, neboť upravilo systém indexace na období 2012 až 2014. Tato reforma je však pouze dočasná a nezaručuje, že se mzdy budou i do budoucna vyvíjet ruku v ruce s produktivitou. Produktivita se v jednotlivých odvětvích hospodářství liší, přičemž ve finančním sektoru je téměř dvakrát vyšší než ve zbytku ekonomiky. Poté, co začne od roku 2015 opět fungovat obvyklý systém automatické indexace, bude konkurenceschopnost Lucemburska výrazně ohrožena. Je proto nezbytné podniknout další kroky k trvalejší reformě systému stanovování mezd, aby v budoucnu nedocházelo k dalšímu zhoršování konkurenceschopnosti země.

               (14)

               Lucemburská ekonomika je silně závislá na finančním sektoru, který se na celkové přidané hodnotě podílí 30 % a na vybraných daních 25 %. K zajištění budoucí konkurenceschopnosti země je nutné rozvíjet alternativní specializace založené na kompetenci. Lucemburský systém výzkumu a inovací je i nadále velmi slabý a země není na dobré cestě, aby splnila svůj cíl intenzity výzkumu a vývoje pro rok 2020. V indikátorech spolupráce mezi veřejnými výzkumnými institucemi a podnikovou sférou země silně zaostává za průměrem v Unii, což je odrazem nynější neprovázanosti mezi výzkumem a vývojem v soukromém sektoru a veřejným systémem výzkumu. Lucembursko by mělo zvrátit klesající intenzitu výzkumu a vývoje, a to především snahou o zvýšení intenzity výzkumu a vývoje v podnikové sféře. Díky cílenější a inteligentní specializační strategii by bylo možné maximalizovat ekonomické účinky veřejných prostředků věnovaných na výzkum, a to především pákovým efektem na investice soukromého sektoru. Tento cílený přístup by měl být doplněn o komplexní horizontální politiku, která by se zaměřovala na rozvoj a růst inovačních podniků.

               (15)

               Nezaměstnanost mladých lidí se udržuje na vysoké úrovni 18 % a silně závisí na dosaženém vzdělání. Místním mladým lidem na trhu práce silně konkurují zahraniční uchazeči, kteří jsou často kvalifikovanější. Lucembursko sice projevilo pevné odhodlání s nezaměstnaností mladých lidí bojovat, ovšem je zapotřebí podniknout další kroky. V zájmu maximalizace přínosů by měla být přijatá opatření součástí komplexní reformní strategie, která by zahrnovala i posílenou politiku aktivace zaměřenou na odstranění závislosti na sociálních dávkách. Lucembursko nemá v šetření PISA (5), pokud jde o základní dovednosti mladých lidí, příliš dobré výsledky. Je zapotřebí podniknout další kroky ke zvrácení negativního trendu ve čtenářské, matematické a přírodovědné gramotnosti, který se projevuje od roku 2006. Mělo by se vyvíjet další úsilí, aby školy se znevýhodněnými žáky a studenty měly k dispozici lepší a cílenější vzdělávací zdroje a aby se navýšily zdroje pro jazykovou podporu a doučování. Měly by být podrobněji zkoumány specifické problémy, se kterými se na trhu práce potýkají lidé z přistěhovaleckého prostředí; tyto problémy by měly být odstraňovány cílenými opatřeními, mimo jiné ke zlepšení jazykových znalostí. V této souvislosti je nutné se zaměřit především na odborné vzdělávání a přípravu. Měly by být podniknuty další kroky, aby se zlepšilo předškolní vzdělávání a snížilo předčasné ukončování školní docházky, především u migrantů. Měla by být zlepšena uplatnitelnost starších pracovníků na trhu práce, mimo jiné zvyšováním kvalifikace.

               (16)

               Lucembursko se zavázalo snížit emise skleníkových plynů v odvětvích, na které se nevztahuje systém pro obchodování s emisemi, do roku 2020 o 20 % oproti roku 2005, ovšem tento cíl zřejmě, podle nejnovějších projekcí pro rok 2020 na základě stávajících opatření, o 23 procentních bodů nesplní. Lucembursko by se mělo zaměřit především na odvětví dopravy, které se na emisích, na něž se nevztahuje systém pro obchodování s emisemi, v roce 2011 podílelo 68 procenty. V současnosti platná opatření by ke snížení emisí skleníkových plynů, které je potřebné ke splnění cíle, přispěla jen asi jednou třetinou. Je proto zapotřebí kroky výrazně zintenzivnit, zejména zvýšit zdanění pohonných hmot, aby se snížil rozdíl v daních oproti sousedním zemím. Je také nezbytné urychlit reformu daně z motorových vozidel. Lucembursko by mělo pokračovat v realizaci projektů, které podporují používání veřejné dopravy. Mělo by zavést silniční poplatky, které by zmírňovaly přetíženost dopravy a vedly k většímu využívání veřejné dopravy. Mělo by být podporováno lepší propojení se sousedními zeměmi veřejnou dopravou.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Lucemburska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (19)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Lucembursko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE, aby Lucembursko v období 2013–2014 provedlo tato opatření:

               1.

               Zachovat zdravou fiskální pozici a držet se střednědobého cíle, aby se zajistila dlouhodobá udržitelnost veřejných financí, zejména při zohlednění implicitních závazků souvisejících se stárnutím obyvatelstva. Posílit fiskální řízení přijetím střednědobého rozpočtového rámce pro sektor vládních institucí, který bude obsahovat víceleté výdajové stropy, a zavedením nezávislé kontroly nad dodržováním fiskálních pravidel.

               2.

               Přijmout kroky k odstranění zvýhodnění dluhů u daně z příjmu fyzických osob a ke zvýšení počtu položek, na které se vztahuje základní sazba DPH.

               3.

               Snížit výdaje související se stárnutím obyvatelstva přijetím těchto kroků: zefektivněním nákladů na dlouhodobou péči, zejména cestou většího zaměření na prevenci, rehabilitaci a nezávislý život, posílením nedávno přijaté důchodové reformy, dalšími kroky ke snížení předčasných odchodů do důchodu a zvýšením skutečného věku odchodu do důchodu přizpůsobením věku odchodu do důchodu nebo důchodových dávek změnám ve střední délce života.

               4.

               Přijmout po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s národními zvyklostmi další strukturální opatření nad rámec nynějšího zmrazení mezd, která povedou k reformě systému stanovování mezd, včetně jejich indexace, ke zlepšení jeho provázanosti s vývojem produktivity a s podmínkami v odvětví a na trhu práce a k podpoře konkurenceschopnosti. Zintenzivnit úsilí o diverzifikaci struktury hospodářství a podporovat investice soukromého sektoru do výzkumu, především rozvojem spolupráce mezi veřejným výzkumem a podnikovou sférou.

               5.

               Intenzivněji snižovat nezaměstnanost mladých lidí, a to zlepšením koncepce a kontroly aktivních opatření na trhu práce. Posílit všeobecné a odborné vzdělávání, aby dovednosti mladých lidí lépe odpovídaly poptávce na trhu práce, zejména u lidí z přistěhovaleckého prostředí. Zintenzivnit úsilí ke zvýšení míry ekonomické aktivity starších osob, mimo jiné zlepšováním jejich uplatnitelnosti na trhu práce díky celoživotnímu učení.

               6.

               Zintenzivnit kroky ke splnění cíle v oblasti snižování emisí skleníkových plynů, na které se nevztahuje systém pro obchodování s emisemi, především zvýšením daní z energetických produktů používaných v dopravě.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Úř. věst. C 219, 24.7.2012, s. 58.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  PISA je mezinárodní průzkum znalostí studentů OECD.

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 97 v tomto čísle Úředního věstníku.


				|

		52012PC0273

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se zrušuje rozhodnutí 2010/422/EU o existenci nadměrného schodku v Bulharsku /* COM/2012/0273 final - 2012/ () */

			   	Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se zrušuje rozhodnutí 2010/422/EU o
existenci nadměrného schodku v Bulharsku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 126 odst. 12 této smlouvy,
s ohledem na doporučení Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Rozhodnutím Rady 2010/422/EU
ze dne 13. července 2010[1]
bylo na základě návrhu Komise podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy
rozhodnuto, že v Bulharsku existuje nadměrný schodek. Rada uvedla, že
schodek veřejných financí činil v roce 2009 3,9 % HDP,
a překročil tak referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve
Smlouvě, zatímco hrubý veřejný dluh činil 14,8 % HDP, tedy
byl výrazně nižší než referenční hodnota 60 % HDP stanovená ve
Smlouvě[2].

(2)       Dne
13. července 2010 vydala Rada v souladu s čl. 126
odst. 7 Smlouvy a čl. 3 odst. 4 nařízení Rady (ES)
č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a
vyjasnění postupu při nadměrném schodku[3] doporučení založené na
doporučení Komise a určené Bulharsku, aby nejpozději do
roku 2011 nadměrný schodek odstranilo. Doporučení bylo
zveřejněno.
(3)       Podle článku 4 Protokolu
o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvám
poskytuje údaje pro provedení postupu při nadměrném schodku Komise.
V rámci uplatňování tohoto protokolu musí členské státy oznamovat
údaje o výši schodku veřejných financí a veřejném dluhu a další
související proměnné dvakrát ročně, a to před
1. dubnem a 1. říjnem, v souladu s článkem 3
nařízení Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o
použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného
ke Smlouvě o založení Evropského společenství[4].
(4)       Při posuzování, zda by
rozhodnutí o existenci nadměrného schodku mělo být zrušeno, by Rada
měla přijmout rozhodnutí na základě oznámených údajů.
Kromě toho by rozhodnutí o existenci nadměrného schodku mělo být
zrušeno pouze tehdy, pokud z prognóz Komise vyplývá, že v horizontu prognózy
schodek nepřekročí referenční hodnotu 3 % HDP[5].
(5)       Podle údajů poskytnutých
Komisí (Eurostatem) v souladu s článkem 14 nařízení (ES)
č. 479/2009 na základě údajů oznámených Bulharskem
před 1. dubnem 2012 a podle prognózy útvarů Komise z jara
2012 jsou oprávněné následující závěry:
–
V období následujícím po roce nadměrného
schodku bylo vždy dosaženo lepších výsledků, než jaké stanovovaly
rozpočtové cíle. Schodek veřejných financí se v roce 2010 snížil na
3,1 % HDP a v roce 2011 dále na 2,1 % HDP oproti původně
stanoveným cílům ve výši 3,8 % a 2,5 %. K nápravě schodku
vedla zejména přísná kontrola růstu výdajů, mimo jiné zmrazením
mezd a důchodů ve veřejné správě, přičemž
poměr výdajů k HDP klesl mezi lety 2009 a 2011 o 5,5 procentního
bodu. Podle projekcí konvergenčního programu z roku 2012 se má schodek
nadále snižovat na 1,6 % HDP v roce 2012 a 1,3 % HDP v roce 2013. Podle
prognózy útvarů Komise z jara 2012 má dojít ke zlepšení schodku
veřejných financí na 1,9 % HDP v roce 2012 a 1,7 % HDP v roce
2013 díky pokračujícímu zmrazení mezd ve veřejné správě a
cyklickému zlepšení příjmů.
–
Podle prognózy útvarů Komise z jara 2012 má
cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a dočasných
opatření za předpokladu nezměněné politiky dosáhnout
0,7 % HDP v roce 2012 a 0,8 % HDP v roce 2013. V roce 2012 a 2013 se
předpokládá, že tempo růstu veřejných výdajů bez
diskrečních opatření na straně příjmů zůstane pod
hranicí referenčního střednědobého tempa potenciálního
růstu HDP, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik.
–
Prognóza útvarů Komise z jara 2012
předpokládá mírné zvýšení hrubého veřejného dluhu z 16,3 % HDP v
roce 2011 na 18,5 % HDP v roce 2013. Tato prognóza dluhu nezahrnuje možnou
emisi zahraničních dluhopisů v roce 2012 k získání
prostředků na splacení dluhopisů denominovaných v eurech v
objemu asi 2 % HDP v lednu 2013. Poslední konvergenční program
rovněž předpokládá nárůst poměru dluhu do roku 2013 na
18,4 %.
(6)       V souladu s čl. 126
odst. 12 Smlouvy má být rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku
zrušeno, byl-li podle názoru Rady nadměrný schodek v dotyčném
členském státě napraven.
(7)       Podle názoru Rady byl
nadměrný schodek v Bulharsku odstraněn, a rozhodnutí 2010/422/EU by
proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Z celkového posouzení vyplývá, že
nadměrný schodek byl v Bulharsku odstraněn.
Článek 2
Rozhodnutí 2010/422/EU se zrušuje.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Bulharské
republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 199, 31.7.2010, s. 26.
[2]               Schodek veřejných financí a hrubý veřejný dluh
za rok 2009 byly následně revidovány na současných 4,3 % HDP a
14,6 % HDP.
[3]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               V souladu s „Technickými podmínkami provádění Paktu
o stabilitě a růstu a obecnými zásadami pro formu
a obsah programů stability a konvergenčních programů“,
které dne 24. ledna 2012 schválila Rada. Viz:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Litvy na rok 2012 a návrh stanoviska Rady ke konvergenčnímu programu Litvy na období 2012-2015

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/54

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Litvy na rok 2012 a návrh stanoviska Rady ke konvergenčnímu programu Litvy na období 2012-2015
   2012/C 219/16
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010-2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Litvy na rok 2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy na období 2011-2014.

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) přijala zprávu mechanismu varování, ve které Litva není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 1. prosince 2011 přijala Rada závěry, které vyzývají Výbor pro sociální ochranu, aby ve spolupráci s Výborem pro zaměstnanost a dalšími výbory předložil své názory na opatření doporučená v rámci politického cyklu Evropa 2020. Tyto názory jsou součástí stanoviska Výboru pro zaměstnanost.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (7)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy. Vyzvala členské státy, aby provedly doporučení Rady určená pro jednotlivé země na rok 2011 a převedly tyto priority do konkrétních opatření, která je nutno zahrnout do jejich programů stability nebo konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (8)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (9)

               Dne 27. dubna 2012 předložila Litva konvergenční program na období 2012-2015 a dne 30. dubna 2012 národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Na základě hodnocení konvergenčního programu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický. Obecně odpovídá jarní prognóze útvarů Komise na roky 2012 a 2013. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v konvergenčním programu je do roku 2012 odstranit nadměrný schodek, jak doporučila Rada, a dále usilovat o dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Konvergenční program potvrzuje předchozí střednědobý cíl, tedy strukturální přebytek veřejných financí ve výši 0,5 % HDP, který adekvátně odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu, a nastiňuje konsolidaci o nejméně 1 procentní bod ročně, přičemž do roku 2015 počítá s vyrovnaným rozpočtem. I když rozpočtové plány jsou v souladu s včasnou nápravou nadměrného schodku, na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda (5) se očekává, že průměrné roční fiskální úsilí v období 2010-2012 bude nižší než 2,25 % HDP, jak požadovala Rada ve svém doporučení ze dne 16. února 2010. Plánovaný roční pokrok v zájmu dosažení střednědobého cíle v letech následujících po odstranění nadměrného schodku je o něco vyšší než 0,5 % HDP ve strukturálním vyjádření, tj. kritérium uvedené v Paktu o stabilitě a růstu.
               Plánovaná míra růstu veřejných výdajů se zohledněním diskrečních opatření na straně příjmů je pro roky 2013 a 2014 v souladu s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a růstu, nikoliv však pro rok 2015. Předpokládá se, že během období konvergenčního programu veřejný dluh zůstane pod úrovní 60 % HDP, přičemž podle prognózy útvarů Komise z jara 2012 vzroste v roce 2013 na téměř 41 % HDP, zatímco konvergenční program obsahuje cíl snížit dluh do roku 2015 na zhruba 35 %. Reforma plánování a plnění rozpočtu postupuje, ale vláda musí navrhované zákony ještě schválit. Tyto zákony by zvýšily odpovědnost v rámci fiskálního rámce zřízením nezávislého orgánu a zpřísnily by pravidla pro rezervy ve státní pokladně.

               (11)

               Na základě komplexní strategie zaměřené na dodržování daňových předpisů byla v roce 2011 realizována opatření, která posílila dodržování daňových předpisů a přinesla dodatečné příjmy. Bude však třeba pokračovat v další realizaci, aby se výrazně pokročilo v boji proti daňovým únikům.

               (12)

               Demografický vývoj vzbuzuje vážné pochybnosti o udržitelnosti důchodového systému. Ačkoli Litva schválila postupné zvyšování věku pro odchod do důchodu až na 65 let do roku 2026, toto opatření samo o sobě v budoucnu nezajistí udržitelný a přiměřený důchodový příjem a musí být doplněno dalšími opatřeními. Tato opatření by mohla zahrnovat navázání zákonného věku pro odchod do důchodu a budoucích dávek na demografické faktory, stanovení jasných pravidel valorizace, zavedení užší vazby mezi pojistným a dávkami a zrušení pobídek motivujících k předčasnému odchodu do důchodu. Kromě toho by Litva mohla lépe využívat doplňkové dobrovolné důchodové pojištění. Doplňkové důchodové spoření prostřednictvím individuálních předfinancovaných soukromých důchodových systémů nebo ustavení zaměstnaneckých důchodových systémů by mohlo ulehčit systému sociálního zabezpečení a zároveň zlepšit přiměřenost budoucích důchodových příjmů. Překážky, které odrazovaly od dalšího pracovního zapojení, již byly odstraněny.

               (13)

               Zákon o agenturách zprostředkovávajících dočasné zaměstnání, který byl navržen s cílem zjednodušit krátkodobé zaměstnávání, vstoupil v platnost dne 1. prosince 2011. Jeho dopad však nemusí být významný, protože agentury zprostředkovávající dočasné zaměstnání fungovaly v Litvě již dříve. Komplexní přezkum pracovního práva by mohl nalézt zbytečná omezení a administrativní překážky, které brání pružným smluvním dohodám, podmínkám propouštění a ujednáním o pružné pracovní době. Jsou nutná další opatření pro zlepšení zapojení do trhu práce, zejména mladých lidí, nekvalifikovaných osob a starších pracovníků, a ke zvýšení flexibility trhu práce.

               (14)

               Během krize se zvláště projevil problém nezaměstnanosti mladých lidí (nad 30 %) a nezaměstnanosti lidí s nízkou kvalifikací. Vláda provádí řadu opatření na podporu zaměstnanosti mladých lidí, jako jsou dotace na první zaměstnání a snížené pojistné na sociální zabezpečení. Nicméně míra aktivace zůstává příliš nízká a prostředky vyčleněné na aktivní politiku trhu práce by mohly být využívány účinněji tak, že veřejné práce budou cílit na nejzranitelnější skupiny. S cílem zajistit lepší přechod ze vzdělávacího procesu na trh práce by se učební obory a stáže mohly zatraktivnit a mohl by být zaveden systém odhadující poptávku po kvalifikacích. Opatření by měla být v souladu se zjištěními společného akčního týmu Litvy - Komise zabývajícího se nezaměstnaností mladých lidí.

               (15)

               Přibližně jedna třetina obyvatelstva Litvy je vystavena riziku chudoby a dlouhodobého vyloučení. To je čtvrtá nejvyšší hodnota v Unii. V roce 2011 Litva pozměnila zákon o peněžité sociální pomoci s cílem od ledna 2012 reformovat systém sociální podpory. Spustila pilotní model rozdělování sociální podpory, změnila způsob výpočtu výše podpory, zavedla určité pracovní pobídky a zvýšila dostupnost podpor. Reforma sociální pomoci je krokem směrem k omezení překážek, které odrazují od zapojení do práce. Je nutné zavést systém sledování k posouzení její účinnosti a dopadu na zmírnění chudoby. Reforma by také měla být spojena s aktivačními opatřeními, která zlepší zapojení do trhu práce, zejména u dlouhodobých příjemců sociálních dávek.

               (16)

               Od roku 2010 provádí vláda ambiciózní reformu státních podniků, jejímž cílem je restrukturalizace správy a řízení podniků, zvýšení transparentnosti a oddělení funkcí vlastnictví a řízení a zvýšení konkurence a efektivity. Reforma je smysluplná a zahrnuje jak legislativní, tak organizační změny. Velkého pokroku bylo dosaženo v oblasti transparentnosti a odpovědnosti, protože zprávy jsou nyní zveřejňovány ve čtvrtletních a ročních intervalech. Podniky mají stanoveny jasné cíle. Vláda však některé části reformy odložila, zejména oddělení obchodních a neobchodních činností státních podniků, a má v úmyslu je provést v roce 2012.

               (17)

               Litva dosáhla určitého pokroku ve zlepšování energetické účinnosti budov. V prosinci 2011 schválila vláda program modernizace panelových domů, který je však oslaben protichůdně působícími dotacemi, jež jsou k dispozici v jiných oblastech politik a které snižují motivaci obyvatel obytných budov zlepšit energetickou účinnost. Je třeba urychleně vynaložit další zvýšené úsilí ke zlepšení energetické účinnosti budov.

               (18)

               Existuje prostor pro přesun zdanění směrem k využití energií, protože výnosy z environmentálních daní jsou třetí nejnižší v Unii, přičemž daně z dopravy jsou v Unii nejnižší. Implicitní daňová sazba u spotřeby energie byla v roce 2010 sedmá nejnižší v Unii, zatímco zdanění energií vztažené k HDP je pouze mírně pod průměrem EU.

               (19)

               Energetická infrastruktura země postrádá konkurenci a vzájemná propojení, což brání růstu. Nedostatečná vzájemná propojení brání vzniku konkurence na trzích s energiemi. Jak na trhu s plynem, tak na trhu s elektřinou zůstává koncentrace vysoká (nad 90 %).

               (20)

               Litva učinila řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky a provádění závazků představených v roce 2011 souvisejí se zvýšením konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, posílením udržitelnosti veřejných financí a finanční stability. Komise posoudila provádění závazků v rámci Paktu euro plus. Výsledky posouzení byly zohledněny v níže uvedených doporučeních.

               (21)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy. Posoudila konvergenční program i národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 6.

               (22)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program a její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1,

         DOPORUČUJE, aby Litva v období 2012-2013 provedla tato opatření:

               1.

               Zabezpečit naplánovaný pokrok směrem k včasné nápravě nadměrného schodku. Za tímto účelem plnit rozpočet na rok 2012 a dosáhnout úsilí o strukturální korekci upřesněné v doporučení Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Následně stanovit opatření nezbytná k zajištění realizace rozpočtové strategie na rok 2013 a další léta tak, jak je navržena, zajistit odpovídající úsilí o strukturální korekci s cílem dosáhnout dostatečného pokroku v plnění střednědobého rozpočtového cíle, včetně splnění výdajového kritéria, a zároveň minimalizovat snížení prorůstových výdajů. V tomto směru přezkoumat a zvážit zvýšení daní, které nejméně omezují růst, např. zdanění bydlení a environmentální daně, včetně zavedení zdanění automobilů, a zároveň zlepšit dodržování daňových předpisů. Posílit fiskální rámec, zejména zavedením vymahatelných a závazných stropů na výdaje ve střednědobém rozpočtovém rámci.

               2.

               Přijmout právní předpisy týkající se komplexní reformy důchodového systému. Navázat zákonnou věkovou hranici pro odchod do důchodu na střední délku života, stanovit jasná pravidla pro valorizaci důchodů a zlepšit doplňkové programy spoření. Podpořit důchodovou reformu opatřeními pro aktivní stárnutí.

               3.

               Řešit vysokou nezaměstnanost, zejména mladých lidí, lidí s nízkou kvalifikací a dlouhodobě nezaměstnaných soustředěním zdrojů na aktivní politiku trhu práce při současném zlepšení její účinnosti. Zvýšit efektivitu učňovského školství. Změnit pracovněprávní předpisy, pokud jde o pružné smluvní dohody, podmínky propouštění a ujednání o pružné pracovní době.

               4.

               Zvýšit motivaci pracovat a posílit vazby mezi reformou sociální pomoci a aktivačními opatřeními, zejména pro nejzranitelnější skupiny, s cílem snížit chudobu a sociální vyloučení.

               5.

               Realizovat všechny aspekty souboru reforem státních podniků, a zejména zajistit oddělení funkcí vlastnictví a řízení a oddělení obchodních a neobchodních činností. Zavést odpovídající kontrolní nástroje pro posuzování účinnosti reforem a zajistit, aby všechny státní podniky splnily požadavky reformy.

               6.

               Posílit opatření ke zlepšení energetické účinnosti budov, včetně odstranění odrazujících překážek a rychlého ustavení podílového fondu. Podporovat konkurenci v energetických sítích zlepšením vzájemného propojení s členskými státy jak u elektřiny, tak u plynu.

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (3)  Úř. věst. C 210, 16.7.2011, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, nově vypočtené útvary Komise na základě informací poskytnutých v programu a za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.