Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Malty na období 2005-2008


title: Doporučení Komise ze dne 7. května 2009 o regulaci sazeb za ukončení volání v pevných a mobilních sítích v EU

text:
               20.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 124/67

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 7. května 2009
   o regulaci sazeb za ukončení volání v pevných a mobilních sítích v EU
   (2009/396/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 19 odst. 1 této směrnice,
   po konzultaci s Komunikačním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 8 odst. 3 směrnice 2002/21/ES vnitrostátní regulační orgány přispívají k rozvoji vnitřního trhu mimo jiné tím, že průhledným způsobem spolupracují mezi sebou a s Komisí, aby zajistily rozvoj jednotné regulační praxe. Při posuzování více než 850 návrhů opatření uvedených v článku 7 směrnice 2002/21/ES však vyšlo najevo, že stále přetrvávají nesrovnalosti v regulaci sazeb za ukončení hlasových volání.

               (2)

               Přestože je ve většině členských států nějaká forma nákladové orientace zpravidla k dispozici, převládají zde rozdíly mezi opatřeními regulace cen. Vedle značné rozmanitosti vybraných nástrojů pro zjišťování nákladů existují rovněž různé postupy používání těchto nástrojů. Tato skutečnost prohlubuje rozdíly mezi velkoobchodními sazbami za ukončení volání, jež se používají v celé Evropské unii, což je pouze částečně vysvětlitelné vnitrostátními specifiky. Skupina evropských regulačních orgánů (ERG) zřízená rozhodnutím Komise 2002/627/ES (2) tuto skutečnost uznala ve svém Společném postoji k symetrii sazeb za ukončení volání v pevných sítích a k symetrii sazeb za ukončení volání v mobilních sítích. Vnitrostátní regulační orgány také v řadě případů povolily vyšší sazby za ukončení volání u malých operátorů pevných či mobilních sítí z toho důvodu, že tito operátoři nově vstoupili na trh a nemohli využít úspor z rozsahu a/nebo podléhají rozdílným nákladovým podmínkám. Tyto asymetrie, přestože se pomalu snižují, existují uvnitř jednotlivých států i překračují jejich hranice. Skupina evropských regulačních orgánů ve svém společném postoji uznala, že sazby za ukončení volání by měly být za normálních okolností symetrické a asymetrie vyžaduje dostatečné zdůvodnění.

               (3)

               Značné rozdíly v regulaci sazeb za ukončení volání v pevných a mobilních sítích zásadním způsobem narušují hospodářskou soutěž. Na trzích s ukončením volání existuje obousměrný přístup, kdy se předpokládá, že oba propojující operátoři mají z tohoto uspořádání prospěch, ale protože si tito operátoři konkurují ve vztahu k uživatelům, mohou sazby za ukončení volání značně ovlivňovat jejich strategii a konkurenceschopnost. Pokud jsou sazby za ukončení volání nastaveny nad efektivní úrovní nákladů, dochází k významným přesunům mezi trhy volání z pevných a mobilních sítí a spotřebiteli. Navíc na trzích, kde mají operátoři asymetrické tržní podíly, to může vést k významným platbám menších konkurentů větším. Absolutní úroveň sazeb za ukončení volání z mobilních sítí navíc zůstává v řadě členských států vysoká v porovnání se sazbami používanými v řadě zemí mimo Evropskou unii a také při obecném srovnání se sazbami za ukončení volání z pevných sítí, a promítá se tak i nadále do vysoké, třebaže snižující se, ceny pro konečné spotřebitele. Vysoké sazby za ukončení volání většinou vedou k vysokým maloobchodním cenám u odchozích volání a odpovídající nižší míře jejich použití, čímž se snižuje prospěch spotřebitelů.

               (4)

               Nedostatek harmonizace při uplatňování zásad nákladového účetnictví na stávajících trzích s ukončením volání poukazuje na potřebu společného přístupu, který zajistí větší právní jistotu a správné pobídky pro potenciální investory a sníží regulační zátěž stávajících operátorů, kteří v současné době působí v několika členských státech. Cíl soudržné regulace na trzích s ukončením je jasný a vnitrostátní regulační orgány jej uznávají a Komise jej opakovaně deklarovala v souvislosti s posuzováním návrhů opatření podle článku 7 směrnice 2002/21/ES.

               (5)

               Jistá opatření předpisového rámce u elektronických komunikačních sítí a služeb vyžadují provedení nezbytných a vhodných mechanismů nákladového účetnictví a povinnosti regulace cen, zejména se jedná o články 9, 11 a 13 ve spojení s 20. bodem odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (3).

               (6)

               Doporučení Komise 2005/698/ES ze dne 19. září 2005 o odděleném účetnictví a systémech nákladového účetnictví podle předpisového rámce pro elektronické komunikace (4) poskytlo rámec pro soustavné používání zvláštních ustanovení týkajících se nákladového účetnictví a odděleného účetnictví, za účelem zlepšit průhlednost regulačních účetních systémů, metodik, procesů kontrol a výkaznictví ve prospěch všech zúčastněných stran.

               (7)

               Velkoobchodní ukončení hlasových hovorů je služba, jež se vyžaduje k ukončení hovorů na volaná místa (u pevných sítí) či u uživatelů (v případě mobilních sítí). Systém poplatků v EU je založen na tom, že úhradu provádí síť volající strany (z angl. Calling Party Network Pays), což znamená, že poplatek za ukončení je nastaven volanou sítí a hrazen volající sítí. Volané straně se poplatek za tuto službu neúčtuje a obecně nemá žádnou pobídku na cenu za ukončení stanovenou poskytovatelem sítě reagovat. Pokud jde o hospodářskou soutěž, je v těchto souvislostech hlavní starostí regulačních orgánů stanovení nadměrných cen. Vysoké ceny za ukončení se nakonec kompenzují prostřednictvím vyšších poplatků za hovory pro konečné uživatele. Vzhledem k obousměrnosti přístupu, která existuje na trzích s ukončením volání, patří mezi další případné problémy v oblasti hospodářské soutěže křížové subvencování mezi operátory. Tyto případné problémy hospodářské soutěže jsou pro oba trhy s ukončením volání z pevných a mobilních sítí společné. Proto tedy s ohledem na možnosti a pobídky, jež operátoři provádějící ukončení k výraznému zvýšení cen nad náklady mají, se nákladová orientace považuje za nejvhodnější zásah při řešení této záležitosti ve střednědobém horizontu. 20. bod odůvodnění směrnice 2002/19/ES uvádí, že metoda úhrady nákladů by měla být přizpůsobena konkrétním okolnostem. Vzhledem k zvláštnímu charakteru trhů s ukončením volání a souvisejícím obavám ohledně hospodářské soutěže a distribuce Komise již delší dobu zastává názor, že stanovením společného přístupu založeném na efektivním standardu nákladů a použití symetrických sazeb za ukončení by se zvýšila účinnost, podpořila udržitelná hospodářská soutěž a zlepšily se podmínky pro uživatele, pokud jde o ceny a nabídku služeb.

               (8)

               Podle čl. 8 odst. 1 směrnice 2002/21/ES členské státy zajistí, aby při plnění regulačních úkolů stanovených v uvedené směrnici a ve zvláštních směrnicích, zejména těch, jejichž cílem je zajištění účinné hospodářské soutěže, vnitrostátní regulační orgány v nejvyšší míře zohlednily potřebu vytvářet předpisy, jež jsou z technologického hlediska neutrální. Ustanovení čl. 8 odst. 2 směrnice 2002/21/ES dále od vnitrostátních regulačních orgánů vyžaduje, aby vnitrostátní regulační orgány podporovaly hospodářskou soutěž tím, že mimo jiné zajistí, aby všichni uživatelé získali maximální výhody z hlediska možnosti volby, ceny a kvality služeb a aby nedocházelo k narušování či omezování hospodářské soutěže. V zájmu dosažení těchto cílů a jednotného uplatňování ve všech členských státech by regulované sazby za ukončení měly být co nejdříve sníženy na cenu nákladů efektivního operátora.

               (9)

               V konkurenčním prostředí by operátoři soutěžili na základě běžných nákladů a nebyli by odměněni za náklady vzniklé z nehospodárnosti. Údaje historických nákladů musí být proto přizpůsobeny údajům běžných nákladů, aby odpovídaly nákladům efektivního operátora, jenž používá moderní technologii.

               (10)

               Operátoři, kteří jsou odměněni za skutečné náklady vzniklé za ukončení, mají málo pobídek ke zvýšení své efektivnosti. Provádění modelu postupem zdola nahoru je v souladu s pojetím rozvoje sítě u efektivního operátora, kde je ekonomický/inženýrský model efektivní sítě postaven za použití běžných nákladů. To odráží spíše potřebné množství vybavení než to, co bylo skutečně poskytnuto a nebere na vědomí historické náklady.

               (11)

               Vzhledem k tomu, že model zdola nahoru vychází především z odvozených údajů, např. náklady sítě se vypočítávají za použití informací od prodejců vybavení, mohou mít regulátoři zájem sladit výsledky modelu zdola nahoru s výsledky modelu shora dolů, aby byly k dispozici co nejvěrohodnější výsledky a aby bylo možné se vyhnout velkým rozdílům v provozních nákladech, kapitálových nákladech a rozložení nákladů mezi hypotetickým a skutečným operátorem. Aby bylo možné určit a zlepšit potenciální nedostatky modelu postupem zdola nahoru, jako je asymetrie informací, může vnitrostátní regulační orgán porovnat výsledky přístupu modelu postupem zdola nahoru s těmi, jež vyplynou z odpovídajícího modelu shora dolů, který používá ověřené údaje.

               (12)

               Model nákladů by se měl zakládat na volbách efektivních technologií dostupných v časovém rámci, s nímž model počítá, pokud je lze určit. Dnes vytvářený model zdola nahoru by mohl v zásadě vycházet z toho, že páteřní síť pro pevné sítě je založena na síti Next-Generation-Network (NGN). Model zdola nahoru pro mobilní sítě by se měl zakládat na kombinaci 2G a 3G, které se použijí ve vstupní části sítě a budou tak odrážet předpokládanou situaci, zatímco u páteřní sítě by se mohlo předpokládat, že bude založena na NGN.

               (13)

               S ohledem na zvláštní charakter trhů s ukončením volání by náklady služeb na ukončení měly být vypočteny na základě odhadovaných dlouhodobých přírůstkových nákladů (nákladový model LRIC). U modelu LRIC jsou všechny náklady variabilní a jelikož se předpokládá, že všechna aktiva se v dlouhodobé perspektivě nahradí, umožňuje stanovení poplatků na základě LRIC efektivní návratnost nákladů. Model LRIC počítá pouze s těmi náklady, jež vznikají poskytováním definovaného přírůstku. Koncepce přírůstkových nákladů, který přiděluje pouze efektivně vynaložené náklady, které by nevznikly, pokud by služba zahrnutá do přírůstku již nebyla více poskytována (tj. náklady, kterým bylo možno předejít), podporuje efektivní výrobu a spotřebu a minimalizuje případné narušení hospodářské soutěže. Čím se sazby za ukončení volání více vzdálí od přírůstkových nákladů, tím více se narušuje hospodářská soutěž mezi trhy volání z pevných a mobilních sítí a/nebo operátory s asymetrickými tržními podíly a provozem. Je tedy oprávněné použít přístup založený čistě na LRIC tam, kde je příslušný přírůstek tvořen službou velkoobchodního ukončení volání, která obsahuje pouze náklady, kterým bylo možno předejít. Díky přístupu LRIC by bylo také možné nahradit veškeré fixní i variabilní náklady (jelikož se předpokládá, že v dlouhém období se fixní náklady mění na variabilní), které jsou přírůstkové k poskytování velkoobchodní služby ukončení volání, a tudíž snáze dosáhnout efektivní návratnosti nákladů.

               (14)

               Náklady, kterým bylo možno předejít, jsou tvořeny rozdílem mezi zjištěnými celkovými dlouhodobými náklady operátora, jenž poskytuje celou paletu služeb a zjištěnými celkovými dlouhodobými náklady operátora, jenž poskytuje celou paletu služeb s výjimkou velkoobchodního ukončení volání poskytovaného třetím stranám (tj. samostatné náklady operátora, jenž neposkytuje ukončení volání třetím stranám). Aby bylo možné zajistit přiměřené přiřazení nákladů, je třeba rozlišit mezi těmi náklady, které souvisejí s provozem, tj. veškeré fixní i variabilní náklady stoupající se zvýšenou úrovní provozu a těmi náklady, které s provozem nesouvisejí, tj. veškeré náklady, které se v souvislosti se zvýšenou úrovní provozu nezvyšují. Aby bylo možné určit náklady související s velkoobchodním ukončováním volání, kterým je možno předejít, neměl by být na náklady, jež s provozem nesouvisejí, brán ohled. Pak může být vhodné nejdříve přiřadit náklady související s provozem k ostatním službám (např. původu volání, SMS, MMS, širokopásmovému přístupu k internetu, pronajatým okruhům atd.), kde je velkoobchodní ukončení hlasového volání konečnou službou, již je třeba vzít do úvahy. Náklady přidělené k velkoobchodním službám ukončení volání by se tak měly rovnat pouze dodatečným nákladům vzniklým při poskytování služby. Následně platí, že nákladové účetnictví velkoobchodních služeb ukončení volání na trzích volání z pevných a mobilních sítí založené na přístupu LRIC by mělo umožnit náhradu pouze těch nákladů, které by nevznikly, pokud by velkoobchodní služba ukončení volání již nebyla třetím stranám poskytována.

               (15)

               Je zřejmé, že ukončení volání je službou, jež vytváří výhody jak pro volající, tak volanou stranu (pokud by příjemce neobdržel výhodu, nepřijímal by hovor), což dále svědčí o tom, že obě strany se na tvorbě nákladů podílí. Použití zásad původu nákladů ke stanovení cen odrážejících náklady by naznačovalo, že dotčené náklady by měl nést jejich tvůrce. Jestliže rozpoznáme dvojí povahu trhů s ukončením volání, kde náklady vznikají na obou stranách, ne všechny související náklady je třeba nahradit prostřednictvím regulované velkoobchodní sazby za ukončení. Pro účely tohoto doporučení však veškeré náklady, kterým bylo možno předejít, související s poskytováním velkoobchodní služby ukončení hovorů je možno nahradit prostřednictvím velkoobchodní sazby, tzn. všechny z těch nákladů, které rostou v závislosti na zvýšení velkoobchodního provozu ukončení volání.

               (16)

               Při stanovení sazeb za ukončení by jakákoliv odchylka od jediné úrovně hospodárných nákladů měla být založena na objektivních rozdílech nákladů, které jsou nezávislé na vůli operátorů. U pevných sítí nebyl zjištěn žádný objektivní rozdíl nezávislý na vůli operátora. U mobilních sítí lze nerovnoměrné přidělení spektra považovat za vnější faktor, jehož výsledkem jsou rozdíly v nákladech na jednotku mezi mobilními operátory. Vnější rozdíly v nákladech mohou vyvstat tam, kde se přidělení spektra neuskutečnilo prostřednictvím tržních mechanismů, ale na základě postupného procesu udělování licencí. Tam, kde se přidělení spektra uskutečnilo prostřednictvím tržních mechanismů, jako je veřejná dražba, nebo tam, kde funguje druhotný trh, jsou rozdíly v nákladech způsobené frekvencí určovány především vnitřními faktory a je pravděpodobné, že budou výrazně sníženy či odstraněny.

               (17)

               Operátorům nově příchozím na trh mohou rovněž vznikat v přechodném období předtím, než dosáhnou minimálního efektivního rozsahu, vyšší jednotkové náklady. V takových situacích jim vnitrostátní regulační orgány, zjistí-li, že existují překážky pro vstup a expanzi na maloobchodním trhu, na přechodné období nejvýše čtyř let po vstupu na trh mohou povolit kompenzaci přírůstkových nákladů, které jsou vyšší než u modelového operátora. Na základě společného postoje skupiny ERG je vhodné stanovit čtyřletý časový rámec pro odstranění asymetrií, a to na základě odhadu, že dosažení tržního podílu mezi 15 a 20 %, tedy úrovně blížící se minimálnímu efektivnímu rozsahu, na trhu volání z mobilních sítí podle všeho trvá tři až čtyři roky po vstupu na trh. Tato situace je odlišná od situace operátorů nově příchozích na trh volání z pevných sítí, kteří mají možnost dosáhnout nízkých jednotkových nákladů tím, že se zaměří na trasy s vysokou hustotou v určitých zeměpisných oblastech a/nebo si pronajmou příslušné sítě od zavedených provozovatelů.

               (18)

               Prioritním přístupem je metoda odpisování, která odráží hospodářskou hodnotu aktiva. Pokud však není rozvoj silného modelu ekonomických odpisů možný, ostatní přístupy, včetně lineárního odpisu, anuit a poměrných anuit jsou možné. Kritériem výběru mezi alternativními přístupy je, do jaké míry se přiblíží hospodářskému opatření odpisu. Není-li tedy rozvoj silného modelu ekonomických odpisů možný, měl by se profil odpisu všech hlavních aktiv v modelu postupem zdola nahoru prozkoumat odděleně a měl by být vybrán ten přístup, jenž vytváří profil odpisu podobný ekonomickému odpisu.

               (19)

               Pokud jde o efektivní rozsah, platí u pevných a mobilních trhů rozdílné pokyny. Minimálního efektivního rozsahu lze u pevných a mobilních sektorů dosáhnout na různých úrovních, jelikož závisí na rozdílném právním a obchodním prostředí, jež se ke každému z nich vztahuje.

               (20)

               Při regulování velkoobchodní sazby za ukončení by vnitrostátní regulační orgány neměly operátory ani vylučovat, ani jim bránit, aby v budoucnosti přešli k alternativnímu uspořádání výměny ukončení provozu, pokud jsou tato uspořádání v souladu s konkurenčním trhem.

               (21)

               Je třeba zvážit zavedení přechodného období, které by trvalo do 31. prosince 2012 a bylo by dost dlouhé, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnilo zavedení nákladového modelu a aby mohly vhodným způsobem přizpůsobit své obchodní plány, a které by na druhé straně uznalo naléhavou potřebu zajistit, aby spotřebitelé získali maximální výhody, pokud jde o hospodárné sazby založené na nákladech za ukončení volání.

               (22)

               V případě vnitrostátních regulačních orgánů s omezenými zdroji je možné, že bude k přípravě doporučeného modelu nákladů výjimečně potřeba dodatečné přechodné období. Za takových okolností, pokud je vnitrostátní regulační orgán schopen prokázat, že z jiné metodiky (např. referenčních ukazatelů) než postupem zdola nahoru modelu LRIC založeného na běžných nákladech vyplývají výsledky, jež jsou v souladu s tímto doporučením, a která vytváří účelnější výsledky, jež jsou v souladu s konkurenčním trhem, mohl by zvážit stanovení dočasných cen na základě alternativního modelu až do 1. července 2014. Pokud by po tomto datu pro tyto vnitrostátní regulační orgány s omezenými zdroji bylo objektivně nepřiměřené používat doporučenou metodiku nákladů, mohou nadále až do termínu přezkumu tohoto doporučení používat metodiku alternativní, ledaže by subjekt zřízený pro účely spolupráce mezi vnitrostátními regulačními orgány a Komisí včetně jeho souvisejících pracovních skupin poskytl dostatečnou praktickou podporu a poradenství k překonání problému omezených zdrojů a zejména nákladnosti provádění doporučené metodiky. Žádný výsledek vyplývající z alternativních metodik by neměl překročit průměr sazeb za ukončení volání stanovených vnitrostátními regulačními orgány provádějícími doporučenou metodiku nákladů.

               (23)

               Toto doporučení bylo předmětem veřejných konzultací,

         DOPORUČUJE:

               1.

               Při uložení regulace cen a povinností nákladového účetnictví v souladu s článkem 13 směrnice 2002/19/ES operátorům, již byli vnitrostátními regulačními orgány určeni jako operátoři, kteří mají významnou tržní sílu na trzích s velkoobchodním ukončením hlasových volání v jednotlivých veřejných telefonních sítích (dále jen „pevné a mobilní trhy s ukončením volání“), jak vyplývá z analýzy trhu provedené v souladu s článkem 16 směrnice 2002/21/ES, by vnitrostátní regulační orgány měly stanovit sazby za ukončení volání založené na nákladech, jež vznikly efektivnímu operátorovi. Z toho vyplývá, že by také byly symetrické. Přitom by vnitrostátní regulační orgány měly postupovat níže stanoveným způsobem.

               2.

               Doporučuje se, aby se hodnocení účinných nákladů zakládalo na běžných nákladech a na použití přístupu modelu postupem zdola nahoru s použitím dlouhodobých přírůstkových nákladů (LRIC), jako příslušné metodiky nákladů.

               3.

               Vnitrostátní regulační orgány mohou porovnat výsledky modelového přístupu zdola nahoru s výsledky modelu shora dolů, který používá ověřené údaje, s cílem ověřit a zlepšit spolehlivost výsledků a mohou provést příslušné úpravy.

               4.

               Model nákladů by měl být založen na účinných technologiích, jež jsou v dotčeném časovém rámci modelu dostupné. Hlavní část jak pevných, tak mobilních sítí by tedy mohla být v zásadě založena na síti Next-Generation-Network (NGN). Přístupová část mobilních sítí by rovněž měla být založena na telefonii 2G a 3G.

               5.

               Rozdílné kategorie nákladů, jež jsou v tomto dokumentu zmiňované, by měly být vymezeny následujícím způsobem:

                           a)

                           „přírůstkové náklady“ jsou takové náklady, kterým je možné se vyhnout, pokud určitý přírůstek již není poskytován (také známy jako náklady, kterým bylo možno předejít);

                           b)

                           „náklady související s provozem“ jsou všechny fixní nebo variabilní náklady, které se zvyšují současně s rostoucími úrovněmi provozu.

               6.

               V rámci modelu LRIC by příslušný přírůstek měl být vymezen jako velkoobchodní služba ukončení hlasových hovorů, která je poskytována třetím stranám. To znamená, že při hodnocení přírůstkových nákladů by vnitrostátní regulační orgány měly určit rozdíl mezi celkovými dlouhodobými náklady operátora, jenž poskytuje celou paletu svých služeb a celkovými dlouhodobými náklady tohoto operátora, jestliže nebude třetím stranám velkoobchodní službu ukončení volání poskytovat. Je třeba rozlišovat mezi náklady souvisejícími s provozem a náklady, jež s provozem nesouvisejí, přičemž by na náklady, jež s provozem nesouvisejí, při výpočtu velkoobchodních sazeb za ukončení volání neměl být brán ohled. Doporučeným přístupem k určení příslušných přírůstkových nákladů by bylo připsání nákladů souvisejících s provozem nejdříve ke službám jiným než ke službám velkoobchodního ukončení hlasového volání, kde by se nakonec k velkoobchodní službě ukončení hlasového volání přidělily pouze zbytkové náklady související s provozem. To znamená, že k regulovaným službám ukončení hlasového volání by měly být přiděleny pouze ty náklady, které by nevznikly, pokud by velkoobchodní služba ukončení hlasových volání již nebyla třetím stranám poskytována. Zásady výpočtu přírůstku velkoobchodních služeb ukončení hlasového volání v pevných a mobilních sítích pro ukončení volání jsou dále rozpracovány v příloze.

               7.

               Doporučeným způsobem odpisů aktiv je, kdykoliv to je možné, hospodářské odepisování.

               8.

               Při volbě vhodného efektivního rozsahu modelového operátora by vnitrostátní regulační orgány měly vzít do úvahy zásady vymezení příslušného efektivního rozsahu v pevných a mobilních sítích pro ukončení volání stanovené v příloze.

               9.

               Jakékoliv určení efektivních úrovní nákladů, jež se odchylují od výše uvedených zásad, by mělo být odůvodněno objektivní odlišností nákladů, kterou dotčený operátor nemůže ovlivnit. Taková objektivní odlišnost nákladů se může na trzích s mobilním ukončením objevit z důvodu nerovnoměrného přidělení spektra. Pokud je dodatečná frekvence, jež byla získána k poskytování velkoobchodních ukončení volání, zahrnuta do modelu nákladů, měly by vnitrostátní regulační orgány provádět pravidelný přezkum všech objektivních odlišností nákladů a brát mimo jiné do úvahy, zda je na základě pohledu do budoucna pravděpodobné, že dodatečné spektrum bude dáno k dispozici prostřednictvím tržních procesů přidělování, které mohou smazat jakékoliv rozdíly v nákladech, jež plynou ze stávajících přidělení, nebo zda se tato relativní nevýhoda, pokud jde o náklady, postupem času se zvýšením počtu nově příchozích operátorů na trh sníží.

               10.

               Pokud lze prokázat, že novému účastníkovi mobilního trhu operujícímu pod minimálním efektivním rozsahem vznikají vyšší jednotkové přírůstkové náklady než modelovému operátorovi, mohou vnitrostátní regulační úřady po zjištění, že existují překážky pro vstup a expanzi na maloobchodním trhu, povolit, aby v přechodném období byly tyto vyšší náklady kompenzovány prostřednictvím regulovaných sazeb za ukončení volání. Žádné takové období by nemělo trvat déle než čtyři roky po vstupu na trh.

               11.

               Tímto doporučením nejsou dotčena předchozí regulační rozhodnutí, která vnitrostátní regulační orgány s ohledem na zde poukázané záležitosti učinily. Bez ohledu na tuto skutečnost by vnitrostátní regulační orgány měly zajistit, aby se sazby za ukončení do 31. prosince 2012 zavedly na hospodárné, symetrické úrovni, podle objektivních odlišností nákladů zjištěných v souladu s body 9 a 10.

               12.

               Za výjimečných okolností, pokud vnitrostátní regulační orgán nemůže především z důvodu omezených zdrojů dokončit doporučený model nákladů včas a pokud je schopen prokázat, že z metodiky jiné než postupem zdola nahoru podle modelu nákladů LRIC, který je založen na běžných nákladech, vyplývají výsledky, jež jsou v souladu s tímto doporučením, a která vytváří účelnější výsledky, jež jsou v souladu s konkurenčním trhem, mohl by zvážit stanovení dočasných cen na základě alternativního modelu až do 1. července 2014. Pokud by po tomto datu pro tyto vnitrostátní regulační orgány s omezenými zdroji bylo objektivně nepřiměřené používat doporučenou metodiku nákladů, mohou nadále až do termínu přezkumu tohoto doporučení používat metodiku alternativní, ledaže by subjekt zřízený pro účely spolupráce mezi vnitrostátními regulačními orgány a Komisí včetně jeho souvisejících pracovních skupin poskytl dostatečnou praktickou podporu a poradenství k překonání problému omezených zdrojů a zejména nákladnosti provádění doporučené metodiky. Žádný výsledek vyplývající z alternativních metodik by neměl překročit průměr sazeb za ukončení volání stanovených vnitrostátními regulačními orgány provádějícími doporučenou metodiku nákladů.

               13.

               Toto doporučení bude přezkoumáno nejpozději do čtyř let ode dne jeho použitelnosti.

               14.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 7. května 2009.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 200, 30.7.2002, s. 38.

      (3)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (4)  Úř. věst. L 266, 11.10.2005, s. 64.

      PŘÍLOHA

         Zásady výpočtu velkoobchodních sazeb za ukončení volání v pevných sítích

      Příslušné přírůstkové náklady (tj. náklady, kterým bylo možno předejít) velkoobchodní služby ukončení volání jsou rozdílem mezi celkovými dlouhodobými náklady operátora, který poskytuje celou paletu svých služeb, a celkovými dlouhodobými náklady tohoto operátora, jenž třetím stranám velkoobchodní službu ukončení volání neposkytuje.
      Aby se zajistilo přiměřené přiřazení dotčených nákladů, je třeba rozlišovat mezi náklady, které souvisejí s provozem a náklady, které s provozem nesouvisejí. Na náklady, které s provozem nesouvisejí, by za účelem výpočtu velkoobchodních sazeb za ukončení volání, neměl být brán ohled. Z nákladů, jež s provozem souvisejí, by měly být k příslušnému přírůstku za ukončení přiřazeny pouze ty náklady, které by nevznikly, pokud by velkoobchodní služba ukončení volání nebyla poskytována. Tyto náklady, kterým bylo možné předejít, mohou být vypočteny přidělením nákladů, jež souvisejí s provozem, nejprve k jiným službám, než je velkoobchodní ukončení volání (např. původ volání, datové služby, IPTV, atd.), kde by se k velkoobchodní službě ukončení hlasového volání přidělily pouze zbytkové náklady související s provozem.
      Standardní bod rozlišení mezi náklady, jež souvisejí s provozem, a těmi, jež s provozem nesouvisejí, je zpravidla tam, kde se objeví první bod koncentrace provozu. U sítě PSTN se za něj běžně považuje vstupní strana linkové karty ve vzdáleném koncentrátoru. Širokopásmovým ekvivalentem NGN je linková karta v DSLAM/MSAN (1). Tam, kde je DSLAM/MSAN umístěn v pouliční skříňce, je třeba zvážit, zda je bývalá smyčka mezi skříňkou a ústřednou/MDF společným prostředkem a zda by s ní nemělo být nakládáno jako se součástí kategorie nákladů citlivých na provoz. V takovém případě by byl bod rozlišení nákladů souvisejících s provozem a nesouvisejících s provozem umístěn v pouliční skříňce. Pokud je službě ukončení hlasového volání přidělena vyhrazená kapacita bez ohledu na rozmístěnou technologii, pak bod rozlišení zůstává na úrovni (vzdáleného) koncentrátoru.
      Při dodržení výše uvedeného přístupu by příklady nákladů, které by byly zahrnuty do přírůstku služby ukončení volání, zahrnovaly dodatečnou kapacitu sítě potřebnou k přepravě dodatečného velkoobchodního provozu ukončení volání (např. dodatečnou infrastrukturu sítě, pokud je vyvolána potřebou zvýšit kapacitu za účelem přepravy dodatečného velkoobchodního provozu ukončení volání), jakož i dodatečné velkoobchodní náklady přímo spojené s poskytováním velkoobchodní služby ukončení volání třetím stranám.
      Aby bylo pro účely modelu nákladů možné určit efektivní rozsah operátora, měly by vnitrostátní regulační orgány vzít do úvahy, že operátoři pevných sítí mají příležitost vybudovat své sítě v určitých zeměpisných oblastech, a zaměřit se na trasy s vysokou hustotou a/nebo si pronajmout příslušné sítě od zavedených provozovatelů. Při vymezování jednotného efektivního rozsahu u modelového operátora by tedy vnitrostátní regulační orgány měly zohlednit potřebu podporovat efektivní vstup na trh a rovněž si uvědomit, že za určitých podmínek mohou malí operátoři v menších zeměpisných oblastech fungovat za nízké jednotkové náklady. Dále se dá předpokládat, že menší operátoři, kteří nemohou získat výhody z rozsahu jako největší operátoři na větších zeměpisných územích, raději zakoupí velkoobchodní vstupy, než aby sami poskytovali služby ukončení.

         Zásady výpočtu velkoobchodních sazeb za ukončení volání v mobilních sítích

      Příslušné přírůstkové náklady (tj. náklady, kterým je možno předejít) velkoobchodní služby ukončení volání jsou rozdílem mezi celkovými dlouhodobými náklady operátora, jenž poskytuje celou paletu svých služeb a celkovými dlouhodobými náklady operátora, jenž třetím stranám neposkytuje velkoobchodní službu ukončení volání.
      Aby se zajistilo přiměřené přiřazení dotčených nákladů, je třeba rozlišovat mezi náklady, které souvisejí s provozem, a náklady, které s provozem nesouvisejí. Na náklady, které s provozem nesouvisejí, by za účelem výpočtu velkoobchodních sazeb za ukončení volání neměl být brán ohled. Z nákladů, jež s provozem souvisejí, by měly být k příslušnému přírůstku za ukončení přiřazeny pouze ty náklady, které by nevznikly, pokud by velkoobchodní služba ukončení volání nebyla poskytována. Tyto náklady, kterým je možné předejít, mohou být vypočteny přidělením nákladů, jež souvisejí s provozem, nejprve k jiným službám, než je velkoobchodní ukončení volání (např. původ volání, SMS, MMS, atd.), kde by se k velkoobchodní službě ukončení hlasového volání přidělily pouze zbytkové náklady související s provozem.
      Náklady na mobilní telefon a SIM kartu nesouvisejí s provozem a měly by být ze všech kalkulačních vzorců velkoobchodních služeb ukončení hlasového volání vyloučeny.
      Pokrytí lze nejlépe popsat jako schopnost či možnost provést v určitém časovém okamžiku jeden hovor z jakéhokoliv bodu sítě a kapacita představuje dodatečné náklady sítě, jež jsou nezbytné ke zvýšení úrovně provozu. Z potřeby zajistit uživatelům takové pokrytí vyplynou náklady, které s provozem nesouvisejí, jež by neměly být připsány k přírůstku velkoobchodního ukončení volání. Investice do vyspělých mobilních trhů se více řídí zvýšením kapacity a rozvojem nových služeb a to by se mělo odrazit v modelu nákladů. Přírůstkové náklady velkoobchodní služby ukončení hlasového volání by tedy neměly zahrnovat náklady na pokrytí, ale měly by, do té míry, do které jsou způsobeny poskytováním velkoobchodní služby ukončení hlasových volání, zahrnovat dodatečné kapacitní náklady.
      Náklady na používání frekvencí (oprávnění ponechat si a používat frekvence spektra) vzniklé při poskytování maloobchodních služeb uživatelům sítí se zpočátku řídí počtem uživatelů, a ne provozem a ve výpočtu by neměly tvořit část velkoobchodního přírůstku služby ukončení volání. Tam, kde je to možné, by měly být na základě odhadovaných nákladů příležitosti zahrnuty náklady na pořízení dalších frekvencí za účelem zvýšení kapacity (nad minimum nezbytné k poskytování maloobchodních služeb uživatelům) pro účely dodatečného provozu, jenž vyplývá z poskytování velkoobchodní služby ukončení hlasového volání.
      Při dodržení výše uvedeného přístupu by příklady nákladů, který by byly zahrnuty do přírůstku služby ukončení volání, zahrnovaly dodatečnou kapacitu sítě potřebnou k přepravě dodatečného velkoobchodního provozu (např. dodatečnou infrastruktura sítě, pokud je vyvolána potřebou zvýšit kapacitu za účelem přepravy dodatečného velkoobchodního provozu). Do takových nákladů souvisejících se sítí by mohly náležet dodatečné radiotelefonní ústředny MSC nebo páteřní infrastruktura bezprostředně nutná pro přepravu provozu ukončení volání ke třetím stranám. Navíc v případě, že některé síťové prvky se pro účely poskytování služeb původu a ukončení volání, jako např. celulární vysílače nebo základnové stanice BTS, sdílejí, budou tyto síťové prvky zahrnuty do modelu nákladů pro ukončení volání, a to v míře potřebné z důvodu dodatečné kapacity, která je nutná k tomu, aby byly třetí strany schopné přepravit provoz ukončení volání. Navíc by rovněž byly zohledněny dodatečné náklady na spektrum a velkoobchodní náklady přímo spojené s poskytováním velkoobchodní služby ukončení volání třetím stranám. To znamená, že náklady na pokrytí, nevyhnutelné režijní náklady podniku a maloobchodní náklady v něm nejsou zahrnuty.
      S ohledem na vývoj tržních podílů v několika členských státech EU se minimální efektivní rozsah pro účely modelu nákladů stanoví s použitím doporučeného přístupu na 20 % tržního podílu. Lze očekávat, že mobilní operátoři, kteří vstoupili na trh, budou usilovat o co nejvyšší efektivnost a příjmy, a budou tak moci dosáhnout minimálního podílu na trhu ve výši 20 %. Pokud je vnitrostátní regulační orgán s to prokázat, že z tržních podmínek na území jeho příslušného státu vyplývá odlišný minimální efektivní rozsah, mohl by se od doporučeného přístupu odchýlit.

         (1)  Z angl. Digital Subscriber Line Access Multiplexer/Multi-Service Access Node.


title: Doporučení Komise ze dne 3. dubna 2007 týkající se koordinovaného monitorovacího programu Společenství pro rok 2007 s cílem zajistit dodržování maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu a vnitrostátních monitorovacích programů pro rok 2008 (oznámeno pod číslem K(2007) 1452) (Text s významem pro EHP )

text:
               11.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 96/21

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 3. dubna 2007
   týkající se koordinovaného monitorovacího programu Společenství pro rok 2007 s cílem zajistit dodržování maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu a vnitrostátních monitorovacích programů pro rok 2008
   (oznámeno pod číslem K(2007) 1452)
   (Text s významem pro EHP)
   (2007/225/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   s ohledem na směrnici Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu (1), a zejména na čl. 7 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu (2), a zejména na čl. 4 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 86/362/EHS a 90/642/EHS stanoví, že by Komise měla postupně pracovat na vytvoření systému, který by umožnil odhad dietární expozice pesticidům. Aby bylo možné vytvářet reálné odhady, měly by být k dispozici údaje o monitorování reziduí pesticidů v řadě potravinářských produktů, které představují hlavní složky evropské stravy. Obecně se má za to, že hlavní složky evropské stravy tvoří 20 až 30 potravin. Vzhledem ke zdrojům, jež jsou pro účely monitorování reziduí pesticidů na vnitrostátní úrovni k dispozici, jsou členské státy v rámci koordinovaného monitorovacího programu schopny ročně analyzovat vzorky pouze osmi produktů. Používání pesticidů vykazuje změny v časovém rozpětí tříletých cyklů. Proto by měly být jednotlivé pesticidy v zásadě sledovány ve 20 až 30 potravinách v řadě tříletých cyklů.

               (2)

               V roce 2007 by měla být monitorována rezidua pesticidů, na něž se vztahuje toto doporučení, neboť tak bude možné tyto údaje využít pro odhad skutečné dietární expozice těmto reziduím.

               (3)

               Pro počet vzorků, které je nutno odebrat při jednotlivých koordinovaných kontrolách, je potřebné zvolit systematický statistický postup. Takovýto postup byl vytvořen Komisí pro Codex Alimentarius
                   (3). Na základě binomického rozdělení pravděpodobnosti lze vypočítat, že zkoumání 642 vzorků umožní s více než 99 % jistotou odhalit vzorek obsahující rezidua pesticidů, která překračují mez stanovitelnosti (LOD), pokud nejméně 1 % produktů rostlinného původu obsahuje rezidua překračující tuto mez. Odběr těchto vzorků by měl být mezi členskými státy rozdělen na základě počtu obyvatel a spotřebitelů, přičemž se z jednoho produktu odebere minimálně 12 vzorků ročně.

               (4)

               Na internetových stránkách Komise (4) jsou zveřejněny pokyny „Quality Control Procedures for Pesticide Residue Analysis“, které se týkají postupů kontroly kvality u analýz reziduí pesticidů. Platí, že by analytické laboratoře členských států měly tyto pokyny uplatňovat v co největší míře a že by tyto pokyny měly být průběžně přezkoumávány s ohledem na zkušenosti získané v rámci monitorovacích programů.

               (5)

               Směrnice Komise 2002/63/ES (5) stanoví metody Společenství pro odběr vzorků určených k úřední kontrole reziduí pesticidů v produktech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu. Metody odběru vzorků a postupy uvedené v této směrnici zahrnují ty, které doporučila Komise pro Codex Alimentarius.

               (6)

               Směrnice 86/362/EHS a 90/642/EHS požadují, aby členské státy vymezily kritéria, která se uplatňují při vypracovávání vnitrostátních programů inspekcí. Tyto informace by měly zahrnovat kritéria uplatňovaná při stanovování počtu vzorků, jež mají být odebrány, analýz, jež mají být provedeny, a použitých vykazovaných limitů, dále kritéria, na jejichž základě byly vykazované limity vymezeny, a podrobné informace o akreditaci, podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (6), při zohlednění článku 18 nařízení Komise (ES) č. 2076/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví přechodná opatření pro provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 a kterým se mění nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004 (7), které poskytuje odchylku k požadavku akreditace. Měl by rovněž být uveden počet a druh porušení právních předpisů a opatření, jež byla přijata.

               (7)

               Maximální přípustné hodnoty reziduí ve výživě pro kojence a malé děti byly stanoveny v souladu s článkem 6 směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě (8) a článkem 6 směrnice Komise 96/5/ES, Euratom ze dne 16. února 1996 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (9).

               (8)

               Informace o výsledcích monitorovacích programů je obzvláště vhodné zpracovávat, uchovávat či přenášet v elektronické podobě nebo pomocí informačních technologií. Byly vytvořeny formáty, jež členským státům slouží k předkládání údajů Komisi prostřednictvím elektronické pošty. Členské státy by proto měly být schopny zaslat Komisi své zprávy ve standardním formátu. Nejúčinnějším způsobem dalšího zdokonalování standardního formátu jsou pokyny, které vypracovává Komise.

               (9)

               Opatření stanovená tímto doporučením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         DOPORUČUJE:

               1.

               Členské státy se vyzývají, aby v průběhu roku 2007 odebraly a analyzovaly vzorky, a to pro kombinace produktů/reziduí pesticidů stanovené v příloze I, přičemž se vychází z počtu vzorků každého produktu, jenž byl členským státům přidělen v příloze II, a odpovídajícím způsobem se zohledňuje vnitrostátní podíl a podíl Společenství a třetích zemí na trhu daného členského státu.
               Šarže, která má být odebrána, by měla být vybrána náhodně v souladu s monitorovacím přístupem.
               Postup pro odebírání vzorků a počet jednotek by měly být v souladu se směrnicí 2002/63/ES.

               2.

               Z celkového množství vzorků podle přílohy I a II má každý členský stát odebrat a provést analýzu:

                           a)

                           alespoň desíti vzorků výživy pro kojence a malé děti vyrobených převážně na bázi zeleniny, ovoce nebo obilovin;

                           b)

                           vzorků (nejméně jednoho, je-li dostupný) z produkce organického zemědělství, a to v počtu, jež odpovídá podílu organického zemědělství na trhu v každém členském státě.

               3.

               Členské státy se vyzývají, aby oznámily výsledky analýz vzorků testovaných na kombinaci produktů/reziduí pesticidů stanovené v příloze I nejpozději do 31. srpna 2008 a při tom uvedly:

                           a)

                           použité analytické metody a dosažené vykazované limity, a to v souladu s postupy pro kontrolu kvality stanovenými v dokumentu „Quality Control Procedures for Pesticide Residue Analysis“ (Postupy kontroly kvality u analýz reziduí pesticidů);

                           b)

                           počet a povahu případů porušení limitů a přijatá opatření.

               4.

               Zpráva by měla být vypracována ve formátu – včetně elektronického formátu – odpovídajícím pokynům, které členským státům poskytl Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat v souvislosti s prováděním doporučení Komise týkajících se koordinovaných monitorovacích programů Společenství.
               Výsledky vzorků výživy pro kojence a malé děti a vzorků z ekologického zemědělství mají být předloženy na samostatných záznamových listech.

               5.

               Členské státy se vyzývají, aby Komisi a ostatním členským státům nejpozději do dne 31. srpna 2007 zaslaly informace požadované podle čl. 7 odst. 3 směrnice 86/362/EHS a čl. 4 odst. 3 směrnice 90/642/EHS, jež se týkají monitorovací činnosti v roce 2006, aby bylo alespoň na základě kontrolního odběru vzorků zajištěno dodržování maximálních limitů reziduí pesticidů, a to včetně:

                           a)

                           výsledků svých vnitrostátních programů týkajících se reziduí pesticidů;

                           b)

                           informací o postupech kontroly kvality ve svých laboratořích, a zejména informací o těch aspektech pokynů „Quality Control Procedures for Pesticide Residue Analysis“ (Postupy kontroly kvality u analýz reziduí pesticidů), jež nebyly schopny uplatnit či s jejichž uplatňováním měly potíže;

                           c)

                           informací o akreditaci laboratoří, které analýzy provádějí, v souladu s ustanoveními článku 12 nařízení (ES) č. 882/2004 (včetně rozsahu působnosti akreditace, akreditačního subjektu a kopie osvědčení o akreditaci);

                           d)

                           informací o zkouškách odborné způsobilosti a okružních testech, jichž se laboratoř zúčastnila.

               6.

               Členské státy se vyzývají, aby Komisi nejpozději do dne 30. září 2007 zaslaly návrhy svých vnitrostátních programů monitorování maximálních limitů reziduí pesticidů stanovených směrnicemi 90/642/EHS a 86/362/EHS pro rok 2008, včetně informací o:

                           a)

                           kriteriích použitých pro stanovení počtu vzorků, které mají být odebrány, a analýz, které mají být provedeny;

                           b)

                           použitých vykazovaných limitech a kritériích, na jejichž základě byly vykazované limity vymezeny, a

                           c)

                           podrobnostech týkajících se akreditace laboratoří provádějících analýzy podle nařízení (ES) č. 882/2004.

      V Bruselu dne 3. dubna 2007.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 221, 7.8.1986, s. 37. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/11/ES (Úř. věst. L 63, 1.3.2007, s. 26).

      (2)  Úř. věst. L 350, 14.12.1990, s. 71. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/12/ES (Úř. věst. L 59, 27.2.2007, s. 75).

      (3)  Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs (Rezidua pesticidů v potravinách), Řím 1994, ISBN 92-5-203271-1; sv. 2, s. 372.

      (4)  Číslo dokumentu SANCO/10232/2006, ze dne 24. března 2006, http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  Úř. věst. L 187, 16.7.2002, s. 30.

      (6)  Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 1791/2006 (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 1).

      (7)  Úř. věst. L 338, 22.12.2005, s. 83. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1666/2006 (Úř. věst. L 320, 18.11.2006, s. 47).

      (8)  Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/82/ES (Úř. věst. L 362, 20.12.2006, s. 94).

      (9)  Úř. věst. L 49, 28.2.1996, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/13/ES (Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 33).

      PŘÍLOHA I
      KOMBINACE PESTICIDŮ A PRODUKTŮ, KTERÉ MAJÍ BÝT MONITOROVÁNY

                  2007

                  2008 (1)

                  2009 (1)

                  Acefát

                  c)

                  a)

                  b)

                  Acetamiprid

                  c)

                  a)

                  b)

                  Aldikarb

                  c)

                  a)

                  b)

                  Amitraz

                  a)

                  b)

                  Azinfos-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Azoxystrobin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Benomyl + karbendazim,
                  (vyjádřený jako karbendazim)

                  c)

                  a)

                  b)

                  Bifentrin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Bromid (celkově)

                  a)

                  b)

                  Bromopropylát

                  c)

                  a)

                  b)

                  Bupirimát

                  c)

                  a)

                  b)

                  Buprofezin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Kaptan

                  c)

                  a)

                  b)

                  Folpet

                  c)

                  a)

                  b)

                  Karbaryl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Klofentezin

                  a)

                  b)

                  Chlormekvát (2)

                  c)

                  a)

                  b)

                  Chlorthalonil

                  c)

                  a)

                  b)

                  Chlorprofam

                  c)

                  a)

                  b)

                  Chlorpyrifos

                  c)

                  a)

                  b)

                  Chlorpyrifos-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Cypermethrin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Cyprodinil

                  c)

                  a)

                  b)

                  Deltamethrin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Diazinon

                  c)

                  a)

                  b)

                  Dichlofluanid

                  c)

                  a)

                  b)

                  Dichlorvos

                  c)

                  a)

                  b)

                  Dikofol

                  c)

                  a)

                  b)

                  Dimethoát + omethoát
                  (jejich suma vyjádřená jako dimethoát)

                  c)

                  a)

                  b)

                  Dinokap

                  a)

                  b)

                  Difenylamin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Endosulfan

                  c)

                  a)

                  b)

                  Fenarimol

                  a)

                  b)

                  Fenhexamid

                  c)

                  a)

                  b)

                  Fenithrothion

                  c)

                  a)

                  b)

                  Fludioxonil

                  c)

                  a)

                  b)

                  Flusilazol

                  a)

                  b)

                  Glyfosát (3)

                  a)

                  b)

                  Hexakonazol

                  a)

                  b)

                  Hexythiazox

                  c)

                  a)

                  b)

                  Imazalil

                  c)

                  a)

                  b)

                  Imidakloprid

                  c)

                  a)

                  b)

                  Indoxakarb

                  c)

                  a)

                  b)

                  Iprodion

                  c)

                  a)

                  b)

                  Iprovalikarb

                  c)

                  a)

                  b)

                  Kresoxim-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Lambda-cyhalothrin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Malathion

                  c)

                  a)

                  b)

                  Skupina látky maneb

                  c)

                  a)

                  b)

                  Mepanipyrim

                  c)

                  a)

                  b)

                  Mepikvát (2)

                  a)

                  b)

                  Metalaxyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Methamidofos

                  c)

                  a)

                  b)

                  Methidathion

                  c)

                  a)

                  b)

                  Methiokarb

                  c)

                  a)

                  b)

                  Methomyl/thiodikarb
                  (jejich suma, vyjádřená jako methomyl)

                  c)

                  a)

                  b)

                  Myklobutanil

                  c)

                  a)

                  b)

                  Oxydemeton-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Parathion

                  c)

                  a)

                  b)

                  Penkonazol

                  c)

                  a)

                  b)

                  Fosalon

                  c)

                  a)

                  b)

                  Pirimikarb

                  c)

                  a)

                  b)

                  Pirimifos-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Prochloraz

                  c)

                  a)

                  b)

                  Procymidon

                  c)

                  a)

                  b)

                  Profenofos

                  c)

                  a)

                  b)

                  Propargit

                  c)

                  a)

                  b)

                  Pyrethriny

                  c)

                  a)

                  b)

                  Pyrimethanil

                  c)

                  a)

                  b)

                  Pyriproxyfen

                  c)

                  a)

                  b)

                  Oxamyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Chinoxyfen

                  c)

                  a)

                  b)

                  Spiroxamin

                  c)

                  a)

                  b)

                  Tebukonazol

                  c)

                  a)

                  b)

                  Thiofanát-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Tebufenozid

                  c)

                  a)

                  b)

                  Trifloxystrobin

                  a)

                  b)

                  Tiabendazol

                  c)

                  a)

                  b)

                  Tolkloflos-methyl

                  c)

                  a)

                  b)

                  Tolylfluanid

                  c)

                  a)

                  b)

                  Triadimefon + triadimenol
                  (vyjádřeno jako suma triadimefonu a triadimenolu)

                  c)

                  a)

                  b)

                  Vinklozolin

                  c)

                  a)

                  b)

                              a)

                              Fazole (čerstvé nebo zmražené), mrkev, salátové okurky, pomeranče nebo mandarinky, hrušky, brambory, rýže, špenát (čerstvý nebo zmražený).

                              b)

                              Lilek, banány, květák, vinné hrozny, pomerančová šťáva (), vyluštěná hrachová zrna (čerstvá nebo zmražená), paprika (sladká), pšenice.

                              c)

                              Jablka, hlávkové zelí, pór, hlávkový salát, rajčata, broskve včetně nektarinek a podobných hybridů; žito nebo oves, jahody.

         (1)  Pouze orientační údaj pro roky 2008 a 2009 s výhradou programů, které budou pro tyto roky doporučeny později.

         (2)  Analýzy na chlormekvát a mepikvát by měly být provedeny u obilovin, mrkve, plodové zeleniny a hrušek.

         (3)  Pouze obiloviny.

         (4)  U pomerančové šťávy by členské státy měly upřesnit zdroj (koncentrát nebo čerstvé ovoce).

      PŘÍLOHA II
      Počet vzorků jednotlivých produktů, které má každý členský stát odebrat a analyzovat.

                  Kód země

                  Vzorky

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  B

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BG

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  RO

                  17

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                  Celkový počet vzorků: 642

         (1)  Nejmenší počet vzorků na každou použitou metodu zjištění jediného rezidua.

         (2)  Nejmenší počet vzorků na každou použitou metodu zjištění více reziduí.


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2017 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/122

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2017 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království z roku 2017
   (2017/C 261/27)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 9.–10. března 2017. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které Spojené království není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Spojeném království pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Spojené království učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)

               Dne 21. dubna 2017 předložilo Spojené království svůj národní program reforem na rok 2017 a dne 27. dubna 2017 svůj konvergenční program z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Na Spojené království se v současnosti vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Pokud bude v období 2016–2017 dosaženo včasné a trvalé nápravy, začne se na Spojené království v období 2017–2018 vztahovat preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. V konvergenčním programu z roku 2017 se předpokládá, že vláda do rozpočtového roku 2016–2017 napraví nadměrný schodek v souladu s doporučením Rady ze dne 19. června 2015 a že celkový schodek bude činit 2,7 % HDP. Očekává se, že celkový schodek se poté nejprve mírně zvýší na 2,8 % HDP v období 2017–2018 a poté se v období 2018–2019 sníží na 1,9 % HDP. Konvergenční program neobsahuje střednědobý rozpočtový cíl. Na základě konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se v obdobích 2016–2017 až 2018–2019 celkově stabilizuje na úrovni kolem 87,5 % a poté v období 2020–2021 poklesne na 84,8 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý. Opatření potřebná k dosažení plánovaných cílových schodků jsou sice obecně dobře specifikována, ale rizika vývoje makroekonomického výhledu směrem dolů ohrožují dosažení plánovaného snížení schodku.

               (6)

               Dne 12. července 2016 doporučila Rada Spojenému království, aby do období 2016–2017 nadměrný schodek odstranila a aby po nápravě nadměrného schodku dosáhla v období 2017–2018 fiskální korekce ve výši 0,6 % HDP s cílem splnit minimální střednědobý rozpočtový cíl. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se předpokládá, že v období 2016–2017 dosáhl celkový schodek výše 2,7 % HDP, tedy v souladu s cílem doporučeným Radou. V období 2017–2018 existuje určité riziko odchylky od požadavku preventivní složky.

               (7)

               Očekává se, že Spojené království v souvislosti se svou fiskální situaci a zejména s úrovní svého dluhu provede další úpravy s ohledem na dosažení přiměřeného střednědobého rozpočtového cíle. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se tato korekce promítá do požadavku na nominální míru růstu čistých primárních veřejných výdajů (4) nepřesahující 1,8 %. To odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko, že v obdobích 2017–2018 a 2018–2019 jako celku dojde k určitému odchýlení od uvedeného požadavku. Předpokládá se současně prima facie, že Spojené království v období 2017–2018 nedodrží přechodné pravidlo pro zadlužení, ale očekává se, že v období 2018–2019 je dodrží. Obecně se Rada domnívá, že Spojené království musí být počínaje obdobím 2017–2018 připraveno přijmout další opatření pro splnění ustanovení Paktu o stabilitě a růstu. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby budoucí posouzení řádně zohledňovalo cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Spojeného království. V této souvislosti Rada konstatuje, že Komise má zejména s ohledem na cyklickou situaci ve Spojeném království v úmyslu provést celkové posouzení v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97.

               (8)

               Soukromé investice byly soustavně výrazně pod průměrem Unie a veřejné investice byly nepatrně nižší než průměr Unie. Produktivita je výrazně pod průměrem G7 a od roku 2008 stagnuje. Vláda klade silný politický důraz na zvýšení investic v zájmu posilování růstu produktivity. Jedním ze základních problémů je řešení výrazných nedostatků v kapacitě a kvalitě infrastrukturních sítí Spojeného království. Přetíženost silnic je vysoká a kapacita železnic čím dál méně dostačuje v místech, kde rychle vzrůstá poptávka. Je také čím dál naléhavější více investovat do nových kapacit pro výrobu a dodávky energie. Národní plán pro realizaci infrastruktury obsahuje ambiciózní plány na zlepšení ekonomické infrastruktury Spojeného království a v roce 2016 byla přijata řada investičních rozhodnutí ohledně významných projektů v oblasti dopravy a energie. Přetrvávají však obavy z toho, zda lze zajistit odpovídající veřejné a soukromé investice pro včasné a nákladově efektivní řešení problémů s infrastrukturou. Spojené království čelí velkému problému se zvyšováním nabídky bydlení. Chronicky nedostatečná nabídka bydlení přispívá k vysokým a stále se zvyšujícím cenám bydlení a obnáší významné ekonomické a sociální náklady, zejména kolem center ekonomického růstu. Reformovaný systém plánování a řada doplňkových strategií pro bydlení společně do určité míry přispívají k nárůstu bytové výstavby. V oblasti nabídky bydlení však přetrvává řada překážek, mimo jiné velmi přísná a složitá regulace trhu s pozemky a bytové výstavby, a nabídka nových možností bydlení stále ještě nedrží krok s rostoucí poptávkou.

               (9)

               Souhrnné údaje týkající se trhu práce jsou nadále pozitivní: dlouhodobá nezaměstnanost a nezaměstnanost mladých lidí jsou obecně na nízké úrovni. Zlepšit by se však mohla míra ekonomické neaktivity, zaměstnání na částečný úvazek a zaměstnání s nízkou mzdou. Růst zisků zůstává mírný, jelikož souvisí se slabým růstem produktivity. Přetrvávají obavy ohledně nabídky dovedností, jejich využívání a zvyšování. Došlo k významnému vývoji politik zaměřených na dovednosti a jejich zvyšování prostřednictvím reforem technického a učňovského vzdělávání. Kvalita učňovského vzdělávání se bude muset zaměřit jak na úroveň získávané kvalifikace, tak na předmětnou oblast. Další, strategicky důležité a financované možnosti pro zdokonalení dovedností, zejména pro osoby starší 25 let, by rozšířily nabídku dovedností, která je k dispozici státu, podnikům a jednotlivcům, kteří usilují o kariérní růst. Existují rovněž problémy v souvislosti s poskytováním péče o děti a sociální péče, které přispívají k vysokému výskytu zaměstnání na částečný úvazek u žen. Reformy v oblasti péče o děti byly dosud konstantní, ale postupné. K výrazné změně pravděpodobně dojde, až budou v příštích dvou letech plně spuštěny některé iniciativy. Počet dětí mladších tří let ve formálních zařízeních péče o děti je relativně nízký. Nedávná opatření sice do určité míry zlepšila dosažitelnost a cenovou dostupnost péče o děti ve věku 3 a 4 let, neřeší však problém nabídky péče o děti mladší 3 let. V důsledku dříve ohlášených reforem a škrtů, zejména v oblasti podpory během zaměstnání, se mohou výsledky sociálních politik včetně dětské chudoby v krátkodobém až střednědobém horizontu dostat pod tlak, zejména v souvislosti s vyšší inflací. Obzvláštní znepokojení vzbuzuje počet dětí trpících chudobou, které žijí v domácnostech pracujících.

               (10)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Spojeného království, kterou zveřejnila ve své zprávě o Spojeném království pro rok 2017. Posoudila také konvergenční program z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Spojenému království adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Spojeném království, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (11)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2017, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

         DOPORUČUJE Spojenému království v období 2017–2018:

               1.

               Vyvinout v období 2018–2019 významné fiskální úsilí v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, s přihlédnutím k nutnosti posílit probíhající oživení a zajistit udržitelnost veřejných financí Spojeného království.

               2.

               Přijmout další opatření pro zvýšení nabídky bydlení, mimo jiné prostřednictvím reforem u pravidel plánování a provádění těchto pravidel.

               3.

               Řešit nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a zajistit zvyšování kvalifikací, mimo jiné dalším zlepšováním kvality učňovského vzdělávání a poskytnutím dalších financovaných možností pro další vzdělávání.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Tvorba hrubého fixního kapitálu financovaného státem je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 12. února 2008 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (7. ERF) za rozpočtový rok 2006

text:
               15.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 41/22

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 12. února 2008
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (7. ERF) za rozpočtový rok 2006
   (2008/116/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na čtvrtou úmluvu AKT-EHS, podepsanou v Lomé dne 15. prosince 1989 (1), ve znění dohody podepsané na Mauriciu dne 4. listopadu 1995 (2),
   s ohledem na vnitřní dohodu 91/401/EHS o financování a správě pomoci Společenství podle čtvrté úmluvy AKT-EHS (3), zřizující mimo jiné sedmý Evropský rozvojový fond (7. ERF), a zejména na čl. 33 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení 91/491/EHS ze dne 29. července 1991 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-EHS (4), a zejména na články 69 až 77 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 7. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2006, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2006 včetně odpovědí Komise (5),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 33 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 7. ERF.

               (2)

               Provádění operací 7. ERF Komisí během rozpočtového roku 2006 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 7. ERF za rozpočtový rok 2006.

      V Bruselu dne 12. února 2008.

            Za Radu

            předseda

         A. BAJUK

      (1)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 288.

      (4)  Úř. věst. L 266, 21.9.1991, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 259, 31.10.2007, s. 1.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Německa na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Německa na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2015
   (2015/C 271/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Německa na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Německa z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Německa na rok 2015.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Německo uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Německu pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Německo učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Do zprávy byly rovněž zahrnuty výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise při analýze dospěla k závěru, že se Německo potýká s makroekonomickými nerovnováhami, které vyžadují rozhodná politická opatření a monitorování. Rizika vzrostla v souvislosti s přetrvávajícím nedostatkem soukromých a veřejných investic – ten brzdí růst a přispívá k velmi vysokému přebytku běžného účtu, jenž si i nadále žádá bedlivou pozornost. Přijetí opatření, která by snížila riziko nepříznivých účinků na německé hospodářství a vzhledem k jeho velikosti i riziko negativního efektu přelévání do hospodářské a měnové unie, se jeví jako nanejvýš důležité.

               (7)

               Dne 28. dubna 2015 předložilo Německo svůj národní program reforem na rok 2015 a dne 16. dubna 2015 svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Německo se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo týkající se zadlužení. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje udržet rozpočtový přebytek. Střednědobý cíl – tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – je v programovém období stále plněn. Očekává se, že poměr veřejného dluhu k HDP bude postupně klesat a v roce 2019 bude činit 61,5 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, a který nebyl potvrzen nezávislým subjektem, pracuje s opatrnými předpoklady, pokud jde o růst. Podle prognózy Komise z jara 2015 by mělo strukturální saldo zůstat nad úrovní střednědobého cíle. Hrubý dluh by si měl udržet jasnou sestupnou tendenci a klesat více, než požaduje pravidlo týkající se zadlužení. Vzniká tedy prostor pro podporu investic. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že Německo by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.

               (9)

               Spolková vláda navýšila výdaje na vzdělávání a výzkum, avšak podíl veřejných výdajů na vzdělávání v poměru k HDP stále zůstává pod průměrem EU a celkové výdaje na vzdělávání a výzkum by nemusely dosáhnout vnitrostátního cíle ve výši 10 % HDP do roku 2015. Německo hodlá do roku 2018 zvyšovat veřejné investice – plánuje vynaložit dalších 10 miliard EUR na infrastrukturu a 5 miliard EUR na podporu investic realizovaných finančně slabými obcemi. Tyto pozitivní kroky se nicméně nezdají být dostatečné k tomu, aby byly vyrovnány celkové nahromaděné výpadky investic. Pokud by Německo využilo fiskálního prostoru, jímž disponuje, mohlo by investovat do růstového potenciálu, který bude mít jeho hospodářství v budoucnosti, a řešit kumulované výpadky ve veřejných investicích, které se projevují zejména v infrastruktuře a na obecní úrovni. Německo nijak nepokročilo ve zefektivňování daňového systému. Celkově se zdá, že země málo využívá prostoru pro přesun daní ke zdrojům příjmu, které více podporují růst. Periodické daně z nemovitosti stále generují komparativně nízké příjmy (v roce 2012 ve výši 0,5 % HDP oproti 1,5 % v EU-28) a majetek je oceňován zastaralými tržními hodnotami z let 1963/64 v případě západních spolkových zemí a z roku 1935 v případě východních spolkových zemí. Přestože reforma obecní daně z nemovitosti (Grundsteuer) byla součástí koaliční dohody a Německo ji oznamovalo v národních programech reforem pro rok 2014 i 2015, nebyly prozatím podniknuty žádné konkrétní kroky. Namísto toho, aby se země více zaměřila na méně rušivé periodické daně z nemovitosti, pokračuje v trendu navyšování daní z převodu nemovitosti. Nedošlo k přezkumu místní živnostenské daně (Gewerbesteuer). Započítávání neziskových prvků do základu daně vede k neefektivitě.
               Administrativní zátěž firem spojená s daněmi je v Německu stále poměrně vysoká, stejně jako náklady na výběr daní, zatímco míra přiznávání daní z příjmu fyzických a právnických osob elektronickou cestou zaostává za průměrem v Unii. Probíhající přezkum fiskálních vztahů mezi federací, spolkovými zeměmi a obcemi nabízí příležitost k posílení rámce pro udržitelné fiskální politiky, včetně zajištění odpovídajících veřejných investic na všech úrovních vlády. Přezkum je také příležitostí k tomu, aby se zlepšilo rozdělení příjmových a výdajových kompetencí a také efektivita horizontálního systému pro vyrovnávání příjmů a efektivita daňové správy.

               (10)

               Německo nespecifikovalo žádná opatření, jež by zvyšovala pobídky k pozdějšímu odchodu do důchodu – ty se přitom jeví jako nezbytné, protože v zemi se očekává silný pokles počtu obyvatel v produktivním věku a ve střednědobém výhledu by se zde mohl projevit nedostatek kvalifikované pracovní síly. Daňové zatížení pracovníků pobírajících 50 % až 67 % průměrné mzdy se od roku 2001 nijak podstatně nezměnilo a patří k nejvyšším v Unii. Nedávné reformy systémů sociálního pojištění pravděpodobně dále zvýší sazby příslušných příspěvků, a daňové zatížení tak ještě více vzroste. Tento vývoj by mohl nepříznivě ovlivňovat účast na trhu práce a disponibilní příjem. Dopad fiskální brzdy je v současnosti zmírňován nízkou inflací. Při dynamickém růstu mezd a mírném zvyšování míry inflace v nadcházejících letech by však fiskální brzda mohla vést k významným nediskrečním nárůstům daní. To by se pak mohlo odrazit i v disponibilním příjmu. Německo v omezené míře pokročilo při zvyšování úrovně dosaženého vzdělání u znevýhodněných osob. U mladých lidí z řad migrantů existuje dvojnásobná pravděpodobnost, že nedokončí studium. Nepříznivé daňové nastavení bude zřejmě důležitým faktorem, jenž bude osoby, které by přinesly nebo které přinášejí druhý příjem do domácnosti, odrazovat od hledání práce nebo od prodloužení pracovní doby. Mimo jiné i proto pracuje v zemi malý podíl žen na plný úvazek a průměrný počet hodin, které ženy odpracují, patří k nejnižším v Unii. Osvobození pracovních míst typu tzv. „mini-jobs“ od daně z příjmu fyzických osob a v mnoha případech i od veškerých zaměstnaneckých příspěvků na sociální zabezpečení nemotivuje pracovníky k tomu, aby přecházeli do zaměstnání, kde by jejich odměna převyšovala strop pro mini-jobs (stanovený na 450 EUR měsíčně).

               (11)

               Země omezeně pokročila v přijímání politických opatření zaměřených na podnícení hospodářské soutěže v odvětví služeb, především v oblasti svobodných povolání. Růst produktivity práce v případě svobodných povolání je v Německu už po více než deset let negativní nebo na úrovních kolem nuly. Německo také patří k těm členským státům, kde regulace nejméně napomáhá tomu, aby v odvětví svobodných povolání probíhala hospodářská soutěž. Omezení spočívají například v požadavcích na odbornou kvalifikaci, právní formu a držení podílů. Pokud jde o poslední z těchto požadavků, dochází v některých spolkových zemích k menším změnám, ale omezení tohoto druhu dosud nejsou přezkoumávána v širším měřítku. Německo je zapojeno do vzájemného hodnocení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU (6), kterou se mění směrnice o odborných kvalifikacích, avšak na základě tohoto přezkumu prozatím nepřijalo žádná opatření. Od loňského roku se také výrazně nezlepšila hospodářská soutěž na německých železnicích. Především v segmentu osobní dálkové přepravy odrazuje nepříznivé konkurenční prostředí nové subjekty od vstupu na trh. Poplatky za přístup na trať pro dopravce zajišťující dálkovou osobní přepravu patří k nejvyšším v EU. Tržní podíl subjektů, které nově začaly nabízet služby železniční dálkové osobní přepravy, je stále nižší než 1 % a dále se snižuje.

               (12)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Německa, kterou zveřejnila ve své zprávě o Německu pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Německu adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Německu, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (13)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a zaujala stanovisko (7), že Německo Pakt o stabilitě a růstu dodržuje.

               (14)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (15)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (8). Jako země, jejíž měnou je euro, by Německo mělo rovněž zajistit úplné a včasné provedení uvedených doporučení,

         DOPORUČUJE Německu v období 2015–2016:

               1.

               Dále navýšit veřejné investice do infrastruktury, vzdělávání a výzkumu. Podporovat soukromé investice a za tímto účelem přijmout opatření ke zefektivnění daňového systému (především pomocí přezkoumání místních živnostenských daní a zdanění právnických osob a pomocí modernizace daňové správy). V rámci probíhajícího přezkumu zlepšit nastavení fiskálních vztahů mezi federací, spolkovými zeměmi a obcemi, zejména za účelem zajištění odpovídajících veřejných investic na všech úrovních vlády.

               2.

               Zvýšit pobídky pro pozdější odchod do důchodu. Přijmout opatření, která sníží vysoké zdanění práce a vysoké příspěvky na sociální zabezpečení, a to především u pracovníků s nízkými příjmy, a zabývat se dopadem fiskální brzdy. Přehodnotit fiskální zacházení s tzv. mini-jobs, aby byl usnadněn přechod k jiným formám zaměstnání.

               3.

               Přijmout ambicióznější opatření k podnícení hospodářské soutěže v odvětví služeb, zejména pak služeb poskytovaných svobodnými povoláními, a to odstraněním neopodstatněných omezení, jako jsou požadavky na právní formu a na držení podílů či pevně stanovené sazby. Za tímto účelem dokončit probíhající domácí přezkum uvedených překážek a vyvodit z něho příslušná opatření. Odstranit zbývající překážky, jež brání hospodářské soutěži na trzích železniční dopravy, zejména na trhu dálkové železniční přepravy osob.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Německa na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Německa z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 20).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU ze dne 20. listopadu 2013, kterou se mění směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu („nařízení o systému IMI“) (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 132).

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (8)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 2. srpna 2016 o rámci řízení kvality údajů pro statistiku držby cenných papírů (ECB/2016/24)

text:
               17.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 2. srpna 2016
   o rámci řízení kvality údajů pro statistiku držby cenných papírů
   (ECB/2016/24)
   (2016/C 297/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5.1 a čl. 34.1 třetí odrážku tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (2) stanoví, že zpravodajské jednotky, které jsou rezidenty v členském státě eurozóny, jsou povinny vykazovat pozice, transakce a jsou-li k dispozici, jiné změny objemu cenných papírů, které drží, podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, jsou povinny tyto údaje klasifikovat a agregovat.

               (2)

               Celkovou kvalitu údajů o držbě cenných papírů je třeba posuzovat na úrovni vstupních údajů (údaje o jednotlivých cenných papírech), jakož i na úrovni výstupních údajů (jak jednotlivé, tak agregované údaje). S cílem zajistit úplnost, přesnost a konzistentnost statistiky držby cenných papírů stanoví obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2013/7 (3) rámec řízení kvality údajů této statistiky.

               (3)

               Rámec řízení kvality údajů vymezuje odpovědnost národních centrálních bank eurozóny za kvalitu výstupních údajů o držbě cenných papírů a případně odpovědnost provozovatelů databáze statistiky držby cenných papírů Evropského systému centrálních bank (ESCB) (dále jen „SHSDB“), tj. Evropské centrální banky (ECB) a Deutsche Bundesbank.

               (4)

               V zájmu zajištění stálé kvality je zapotřebí, aby všichni zúčastnění členové ESCB, kteří ECB vykazují údaje pro účely SHSDB, dodržovali stejné standardy řízení kvality údajů. Národní centrální banky mimo eurozónu mají navíc nejlepší předpoklady provádět řízení kvality údajů ve vztahu k údajům týkajícím se investorů, kteří jsou rezidenty v jejich příslušných členských státech. Přestože se uznává, že obecné zásady, které přijala ECB, nemohou ukládat povinnosti národním centrálním bankám mimo eurozónu, článek 5 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky se vztahuje jak na národní centrální banky eurozóny, tak na národní centrální banky mimo eurozónu. Národní centrální banky mimo eurozónu, které ECB vykazují údaje pro účely SHSDB, by proto měly stanovit a provést veškerá opatření, která považují za vhodná pro zajištění řízení kvality údajů v souladu s obecnými zásadami ECB/2013/7. Národní centrální banky mimo eurozónu by měly při uplatňování rámce řízení kvality údajů v souladu s uvedenými obecnými zásadami spolupracovat mezi sebou, s národními centrálními bankami eurozóny a s ECB,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Pro účely tohoto doporučení mají pojmy „statistika držby cenných papírů“ a „řízení kvality údajů“ stejný význam jako v obecných zásadách ECB/2013/7.
   Adresáti tohoto doporučení by měli uplatňovat rámec řízení kvality údajů pro statistiku držby cenných papírů podle čl. 11 odst. 3 až 6 obecných zásad ECB/2013/7 a včas spolupracovat s provozovateli SHSDB.
   Toto doporučení je určeno národním centrálním bankám členských států mimo eurozónu, které ECB vykazují údaje pro účely SHSDB.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 2. srpna 2016.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 ze dne 17. října 2012 o statistice držby cenných papírů (ECB/2012/24) (Úř. věst. L 305, 1.11.2012, s. 6).

      (3)  Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2013/7 ze dne 22. března 2013 o statistice držby cenných papírů (Úř. věst. L 125, 7.5.2013, s. 17).