title: Doporučení Kontrolního úřadu ESVO ze dne 2. prosince 2009 o oznámeních, lhůtách a konzultacích podle článku 7 aktu uvedeného v bodě 5cl přílohy XI Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací), přizpůsobeného protokolem 1 k této dohodě

text:
               13.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/12

         DOPORUČENÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   ze dne 2. prosince 2009
   o oznámeních, lhůtách a konzultacích podle článku 7 aktu uvedeného v bodě 5cl přílohy XI Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací), přizpůsobeného protokolem 1 k této dohodě
   2011/C 302/05
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (1),
   S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2),
   S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. b) této dohody,
   S OHLEDEM na akt uvedený v bodě 5cl přílohy XI Dohody o EHP směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (3) (rámcová směrnice), upravený protokolem 1 k této dohodě, a zejména na čl. 19 odst. 1 tohoto aktu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle předpisového rámce pro sítě a služby elektronických komunikací jsou vnitrostátní regulační orgány povinny přispívat k rozvoji vnitřního trhu tím, že průhledným způsobem spolupracují mezi sebou navzájem a s Kontrolním úřadem, aby zajistily rozvoj jednotné regulační praxe a jednotného uplatňování směrnic, které tvoří předpisový rámec.

               (2)

               S cílem zajistit, aby rozhodnutí přijatá na vnitrostátní úrovni neměla nepříznivý vliv na jednotný trh nebo na cíle předpisového rámce, musí vnitrostátní regulační orgány oznamovat Kontrolnímu úřadu a ostatním vnitrostátním regulačním orgánům návrhy opatření stanovených v čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice).

               (3)

               Jako další požadavek musí vnitrostátní regulační orgány získat povolení Kontrolního úřadu ohledně povinností, jež upravuje čl. 8 odst. 3 druhý pododstavec aktu uvedeného v bodě 5cj přílohy XI Dohody o EHP směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (4) (přístupová směrnice), přizpůsobeného protokolem 1 k této dohodě, což je samostatný proces.

               (4)

               Kontrolní úřad poskytne vnitrostátním regulačním orgánům, pokud o to požádají, příležitost projednat případné návrhy opatření ještě před formálním oznámením těchto opatření podle článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) a čl. 8 odst. 3 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice). V případech, kdy podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) Kontrolní úřad vnitrostátnímu regulačnímu orgánu naznačil, že soudí, že by návrh opatření vytvořil překážku pro fungování Dohody o EHP, nebo má-li vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti s právem EHP, měla by být dotyčnému vnitrostátnímu regulačnímu orgánu včas poskytnuta příležitost, aby vyjádřil své názory na otázky, které Kontrolní úřad vznesl.

               (5)

               Směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) stanoví určité závazné lhůty pro posouzení oznámení podle článku 7.

               (6)

               Pro zajištění účinnosti spolupráce a mechanismu konzultací stanovených v článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) a zaručení právní jistoty byla doporučením Kontrolního úřadu ESVO ze dne 14. července 2004 o oznámeních, lhůtách a konzultacích podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (5) zavedena jasná pravidla upravující hlavní procesní aspekty oznámení podávaných podle článku 7. Doporučení ze dne 14. července 2004 by mělo být nahrazeno tímto doporučením za účelem dalšího zjednodušení a zlepšení oznamovacího procesu a zajištění harmonizovaného uplatňování předpisového rámce pro sítě a služby elektronických komunikací v celém Evropském hospodářském prostoru.

               (7)

               Jako další vodítko pro vnitrostátní regulační orgány ohledně obsahu návrhů opatření a pro zvýšení právní jistoty ohledně úplnosti oznámení by měly být poskytnuty určité minimální informace o tom, co by návrh opatření měl obsahovat, aby mohl být náležitě posouzen.

               (8)

               Je třeba vzít v úvahu potřebu zajistit účinné posouzení na straně jedné a potřebu v co největší míře zjednodušit administrativu na straně druhé. V tomto ohledu by oznamovací mechanismus neměl na vnitrostátní regulační orgány klást zbytečnou administrativní zátěž. Bylo by také přínosné vyjasnit procesní záležitosti v kontextu čl. 8 odst. 3 druhého pododstavce směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice).

               (9)

               Aby vnitrostátní regulační orgány pomohly zjednodušit přezkum oznamovaného návrhu opatření a zrychlit tento proces, měly by pro oznámení používat standardní formuláře.

               (10)

               Podle společné dohody mezi státy ESVO, smluvními stranami Dohody o EHP, bude jako pracovní jazyk pro veškerou komunikaci mezi státy ESVO a Kontrolním úřadem používána angličtina. Tím nejsou nijak dotčena práva soukromých subjektů a podniků předkládat dokumenty v jakémkoliv jazyce EHP, jak to stanoví Dohoda o EHP.

               (11)

               Aby se zlepšila účinnost oznamovacího mechanismu, zvýšila právní jistota pro vnitrostátní regulační orgány a účastníky trhu a aby bylo zajištěno včasné provedení regulačních opatření, je žádoucí, aby oznámení vnitrostátního regulačního orgánu týkající se analýzy trhu zahrnovalo také nápravná opatření navržená vnitrostátním regulačním orgánem k řešení zjištěných selhání trhu. V případech, kdy se návrh opatření vztahuje k trhu, který je považován za konkurenční, a nápravná opatření již v souvislosti s tímto trhem existují, by oznámení mělo zahrnovat také návrhy na zrušení těchto povinností.

               (12)

               Pro určité kategorie návrhů opatření by zpravidla měl být použit zkrácený oznamovací formulář, aby se snížila administrativní zátěž vnitrostátních regulačních orgánů a Kontrolního úřadu. Možnost oznámit takové druhy návrhů pomocí standardního oznamovacího řízení však zůstává zachována.

               (13)

               V případech, kdy má vnitrostátní regulační orgán v úmyslu zrušit regulační povinnosti v souvislosti s trhy nezahrnutými do doporučení Kontrolního úřadu ze dne 5. listopadu 2008 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante
                   (6), mělo by být oznámení takového návrhu opatření podle článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) provedeno prostřednictvím zkráceného oznamovacího formuláře.

               (14)

               V případech, kdy vnitrostátní regulační orgán provádí přezkum trhu, který byl v předchozím přezkumu shledán účinně konkurenčním, a znovu zjistí, že tento trh je účinně konkurenční, mělo by být oznámení provedeno prostřednictvím zkráceného oznamovacího formuláře.

               (15)

               Vnitrostátní regulační orgány často pozměňují technické podrobnosti uložených nápravných opatření, aby zohlednily změny ekonomických ukazatelů (jako například zařízení, pracovní sílu, inflaci, náklady kapitálu, výše nájmu nemovitostí atd.) nebo aby aktualizovaly prognózy nebo předpoklady. Změny nebo aktualizace podrobností, které nemění povahu nebo obecný rozsah nápravných opatření (např. rozšíření oznamovacích povinností, podrobnosti požadovaného pojistného krytí, výše pokut nebo dodací lhůty), by měly být oznámeny prostřednictvím zkráceného oznamovacího formuláře. Pouze významné změny povahy nebo rozsahu nápravných opatření, které mají výrazný dopad na trh (jako jsou cenové úrovně, změny metodik používaných pro výpočet nákladů nebo cen, určení sestupných křivek), by měly být oznamovány standardním oznamovacím postupem.

               (16)

               V případě určitých trhů (zvláště trhů ukončení hlasových hovorů) mohou vnitrostátní regulační orgány dojít ke stejnému závěru jako v předchozím přezkumu a mohou chtít uložit dalším operátorům (např. novým účastníkům trhu) s podobnou základnou zákazníků nebo celkovým obratem, jaké mají operátoři, jichž se týkal předchozí přezkum, nápravná opatření, která se významně neliší od návrhů opatření již oznámených. Pro tato opatření by měl být použit zkrácený oznamovací formulář.

               (17)

               K návrhu opatření oznámenému prostřednictvím zkráceného oznamovacího formuláře nebude Kontrolní úřad v zásadě vnitrostátnímu regulačnímu orgánu zasílat připomínky dle čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice).

               (18)

               V zájmu zvýšení transparentnosti oznámených návrhů opatření a usnadnění výměny informací o takových opatřeních mezi vnitrostátními regulačními orgány by standardní i zkrácené oznamovací formuláře měly obsahovat shrnutí hlavních prvků oznámeného návrhu opatření.

               (19)

               Potřebnost těchto úprav uznala Skupina evropských regulačních orgánů pro sítě a služby elektronických komunikací, jež byla zřízena rozhodnutím Komise 2002/627/ES (7).

               (20)

               K naplnění cílů stanovených v článku 8 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice), zejména potřeby zajistit jednotné regulační postupy a jednotné použití uvedené směrnice, je nezbytné plně dodržovat mechanismus oznámení stanovený v článku 7.

               (21)

               V zájmu umožnění důsledného provádění nového regulačního režimu ve všech zemích EHP a získání plného užitku ze spolupráce mezi vnitrostátními regulačními orgány je nezbytné, aby byl zajištěn tok informací mezi ESVO a pilířem ES v rámci EHP. Zvláštní úprava čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) k tomuto účelu obsažená v rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 11/2004 stanoví, že „výměna informací mezi vnitrostátními regulačními orgány států ESVO na jedné straně a vnitrostátními regulačními orgány členských států ES na straně druhé probíhá prostřednictvím Kontrolního úřadu ESVO a Komise“.

               (22)

               Komunikační výbor ESVO předložil svoje stanovisko v souladu s čl. 22 odst. 2 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice),

         DOPORUČUJE:

               1.

               Pojmy definované ve směrnici 2002/21/ES (rámcová směrnice) a v konkrétních směrnicích mají v tomto doporučení stejný význam. Dále:

                           a)

                           „doporučením o relevantních trzích“ se rozumí doporučení Kontrolního úřadu ESVO ze dne 5. listopadu 2008 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante
                               (8), a případná následná doporučení o relevantních trzích;

                           b)

                           „oznámením“ se rozumí oznámení vnitrostátního regulačního orgánu Kontrolnímu úřadu o návrhu opatření podle čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) nebo žádost podle čl. 8 odst. 3 druhého pododstavce směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice), provázené standardním oznamovacím formulářem nebo zkráceným oznamovacím formulářem, který je uveden v tomto doporučení (příloha I a příloha II).

               2.

               Oznámení by měla být prováděna výhradně prostřednictvím systému elektronického oznamování, který provozuje Kontrolní úřad.
               Dokumenty zaslané prostřednictvím systému elektronického oznamování se považují za doručené adresátovi v den, kdy byly odeslány.
               Oznámení budou evidována v pořadí, v jakém budou přijata.

               3.

               Oznámení nabudou účinnosti k datu, kdy je Kontrolní úřad zaeviduje („datum zaevidování“). Datem zaevidování bude den, kdy Kontrolní úřad obdržel úplné oznámení.
               Na internetových stránkách Kontrolního úřadu a elektronickými prostředky bude všem vnitrostátním regulačním orgánům sděleno datum zaevidování oznámení, předmět oznámení a případné přijaté podkladové materiály.

               4.

               Návrhy vnitrostátních opatření spolu se zdůvodněním, na jehož základě byla přijata, a také standardní oznamovací formulář (příloha I) a zkrácený oznamovací formulář (příloha II) by měly být v anglickém jazyce.

               5.

               Návrhy opatření oznamovaných vnitrostátním regulačním orgánem by měly být doplněny o dokumentaci potřebnou k tomu, aby Kontrolní úřad mohl plnit své úkoly. V případě těch návrhů opatření, která spadají pod níže uvedený bod 6 a jsou oznamována prostřednictvím zkráceného oznamovacího formuláře, Kontrolní úřad k tomu, aby mohl plnit své úkoly, žádnou doplňující dokumentaci v zásadě nepotřebuje.
               Návrhy opatření by měly být řádně odůvodněny.

               6.

               Kontrolnímu úřadu by s použitím zkráceného oznamovacího formuláře uvedeného v příloze II měly být podávány tyto návrhy opatření:

                           a)

                           návrhy opatření týkající se trhů, jež byly vyňaty z doporučení o relevantních trzích či v něm nebyly uvedeny, buďto v případech, kdy vnitrostátní regulační orgán shledal trh konkurenčním, nebo v případech, kdy se vnitrostátní regulační orgán domnívá, že již nejsou splněna tři kumulativní kritéria, jež uvádí bod 2 doporučení o relevantních trzích pro vymezení trhů, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante;

                           b)

                           návrhy opatření týkající se trhů, které v době, kdy byly zahrnuty do tehdy platných doporučení o relevantních trzích, byly shledány konkurenčními v předchozím přezkumu trhu a konkurenční zůstávají;

                           c)

                           návrhy opatření, která mění technické podrobnosti dříve uložených regulačních nápravných opatření a nemají výrazný dopad na trh (např. roční aktualizace nákladů a odhadů v účetních modelech, oznamovací lhůty, dodací lhůty), a

                           d)

                           návrhy opatření týkající se relevantního trhu, která již byla analyzována a oznámena v souvislosti s jinými podniky, kdy vnitrostátní regulační orgán ukládá podobná opatření jiným podnikům, aniž významně mění zásady uplatněné v předchozím oznámení.

               7.

               Kontrolní úřad, v úzké spolupráci s vnitrostátními regulačními orgány, bude monitorovat praktické důsledky zkráceného oznamovacího řízení za účelem případné další potřebné úpravy nebo přidá další kategorie návrhů opatření, která by měla být oznamována s použitím zkráceného oznamovacího formuláře.

               8.

               Návrhy opatření, jež nespadají pod bod 6, by měly být Kontrolnímu úřadu předkládány prostřednictvím standardního oznamovacího formuláře uvedeného v příloze I. Návrhy oznamovaných opatření by měly zahrnovat všechny následující body, jestliže to připadá v úvahu:

                           a)

                           relevantní trh produktů nebo služeb, zvláště popis produktů a služeb, které mají být zahrnuty do relevantního trhu a vyňaty z relevantního trhu na základě nahraditelnosti na straně poptávky a na straně nabídky;

                           b)

                           relevantní zeměpisný trh, včetně podložené analýzy konkurenčních podmínek na základě nahraditelnosti na straně poptávky a na straně nabídky;

                           c)

                           hlavní podniky působící na relevantním trhu;

                           d)

                           výsledky analýzy relevantního trhu, zvláště zjištění ohledně přítomnosti nebo nepřítomnosti účinné konkurence, spolu s jejich důvody. Pro tyto účely by návrh opatření měl obsahovat analýzu podílů jednotlivých podniků na trhu a odkaz na ostatní relevantní kritéria, připadají-li v úvahu, jako jsou například překážky vstupu na trh, úspory z rozsahu a úspory ze sortimentu, vertikální integrace, kontrola nad infrastrukturou, kterou nelze snadno duplikovat, technické výhody nebo nadřazenost, neexistující nebo slabá tržní síla na straně poptávky, snadný nebo přednostní přístup ke kapitálovým trhům/finančním zdrojům, celková velikost podniku, diverzifikace produktů/služeb, vysoce rozvinutá distribuční a prodejní síť, nepřítomnost potenciální konkurence a překážky pro expanzi;

                           e)

                           v případech, kdy to připadá v úvahu, podniky, které mají být označeny za mající jednotlivě nebo společně s jinými významnou tržní sílu ve smyslu článku 14 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice), a odůvodnění, důkazy a případné další relevantní věcné informace svědčící ve prospěch takového označení;

                           f)

                           výsledky předchozích veřejných konzultací provedených vnitrostátním regulačním orgánem;

                           g)

                           stanovisko vydané vnitrostátním orgánem na ochranu hospodářské soutěže, je-li poskytnuto;

                           h)

                           důkazy, že v době oznámení Kontrolnímu úřadu již byly provedeny příslušné kroky k oznámení návrhu opatření vnitrostátním regulačním orgánům ve všech ostatních státech ESVO, pokud elektronický systém provozovaný úřadem takové oznámení nezajišťuje;

                           i)

                           v případě oznámení návrhu opatření, která spadají do působnosti článku 5 nebo 8 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) nebo článku 16 aktu uvedeného v bodě 5cm přílohy XI Dohody o EHP směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (9) (směrnice o univerzální službě), přizpůsobeného protokolem 1, konkrétní regulační povinnosti navržené k řešení nedostatku účinné konkurence na dotyčném relevantním trhu nebo v případech, kdy je relevantní trh shledán účinně konkurenčním a takové povinnosti vzhledem k tomuto trhu již byly uloženy, návrh opatření, kterým se tyto povinnosti mají zrušit.

               9.

               V případech, kdy pro účely analýzy trhu návrh opatření definuje relevantní trh, který se liší od těch, jež jsou uvedeny v doporučení o relevantních trzích, by vnitrostátní regulační orgány měly poskytnout dostatečné odůvodnění kritérií použitých pro tuto definici trhu.

               10.

               Oznámení podaná v souladu s čl. 8 odst. 3 druhým pododstavcem směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) by měla také obsahovat odpovídající odůvodnění toho, proč mají být operátorům s významnou tržní silou uloženy jiné povinnosti než ty, které jsou uvedeny v článcích 9 až 13 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice).

               11.

               Oznámení spadající do působnosti čl. 8 odst. 5 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) by měla také obsahovat odpovídající odůvodnění toho, proč jsou zamýšlená opatření nutná k dodržení mezinárodních závazků.

               12.

               Má se za to, že oznámení podaná prostřednictvím standardního oznamovacího řízení jsou úplná, jestliže obsahují příslušné informace ve smyslu bodu 8. V případech, kdy tyto informace, včetně dokumentů, obsažené v oznámení, jsou v některém významném ohledu neúplné, vyrozumí Kontrolní úřad dotyčný vnitrostátní regulační orgán do pěti pracovních dnů a uvede, v čem považuje oznámení za neúplné. Oznámení nebude zaevidováno, dokud dotyčný vnitrostátní regulační orgán neposkytne požadované informace. V takových případech, pro účely článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice), oznámení nabude účinnosti dnem, kdy Kontrolní úřad obdrží úplné informace.

               13.

               Aniž je dotčen bod 8 výše, po zaevidování oznámení může Kontrolní úřad v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) požadovat od dotyčného vnitrostátního regulačního orgánu další informace nebo vysvětlení. Vnitrostátní regulační orgány by se měly snažit poskytnout požadované informace do tří pracovních dnů, jsou-li ihned k dispozici.

               14.

               Kontrolní úřad prověří, zda návrh opatření předložený prostřednictvím zkráceného oznamovacího formuláře spadá nebo nespadá do kategorií uvedených v bodě 6. V případech, kdy Kontrolní úřad soudí, že tomu tak není, vyrozumí dotyčný vnitrostátní regulační orgán do pěti pracovních dnů a požádá oznamující regulační orgán, aby předložil návrh opatření prostřednictvím standardního oznamovacího řízení.

               15.

               Kontrolní úřad vyrozumí v případech, kdy v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) vyjádří připomínky, dotyčný vnitrostátní regulační orgán elektronickými prostředky a zveřejní tyto připomínky na svých internetových stránkách.

               16.

               V případech, kdy vnitrostátní regulační orgán v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) vyjádří připomínky, sdělí je elektronickými prostředky Kontrolnímu úřadu a ostatním vnitrostátním regulačním orgánům.

               17.

               V případech, kdy při použití čl. 7 odst. 4 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) Kontrolní úřad soudí, že by návrh opatření vytvořil překážku pro fungování Dohody o EHP, nebo má-li Kontrolní úřad vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti s právem EHP, a zejména s cíli uvedenými v článku 8 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice), nebo následně stáhne své výhrady, nebo přijme rozhodnutí, které bude požadovat, aby vnitrostátní regulační orgán stáhl návrh opatření, vyrozumí Kontrolní úřad dotyčný vnitrostátní regulační orgán elektronickými prostředky a umístí sdělení na své internetové stránky.

               18.

               Co se týká oznámení podávaných podle čl. 8 odst. 3 druhého pododstavce směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice), přijme Kontrolní úřad v souladu s čl. 14 odst. 2 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) obyčejně rozhodnutí, kterým vnitrostátnímu regulačnímu orgánu povolí nebo zamítne přijetí navrhovaného opatření, a to ve lhůtě nejvýše tří měsíců. Kontrolní úřad může s ohledem na vzniklé obtíže rozhodnout o prodloužení této lhůty o další dva měsíce.

               19.

               Vnitrostátní regulační orgán může v kterémkoli okamžiku rozhodnout o stažení oznámeného návrhu opatření, přičemž v takovém případě bude oznámené opatření vyřazeno z evidence. Kontrolní úřad o tom zveřejní sdělení na svých internetových stránkách.

               20.

               V případech, kdy vnitrostátní regulační orgán přijme návrh opatření poté, co od Kontrolního úřadu nebo jiného vnitrostátního regulačního orgánu obdržel připomínky vyjádřené v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice), sdělí Kontrolnímu úřadu a ostatním vnitrostátním regulačním orgánům, jakým způsobem tyto vznesené připomínky v největší možné míře zohlednil.

               21.

               Pokud si to vyžádá vnitrostátní regulační orgán, Kontrolní úřad projedná návrh opatření neformálně před oznámením.

               22.

               Případné lhůty uvedené ve směrnici 2002/21/ES (rámcová směrnice) nebo v tomto doporučení budou počítány takto:

                           a)

                           je-li pro lhůtu vyjádřenou ve dnech, týdnech nebo měsících rozhodující okamžik, kdy událost nastala, pak se den, během něhož tato událost nastala, do dané lhůty nezapočítá;

                           b)

                           lhůta vyjádřená v týdnech nebo v měsících končí uplynutím dne v posledním týdnu nebo měsíci, který je stejným dnem týdne nebo připadá na stejné datum jako den, během něhož došlo k události, od níž se lhůta počítá. Není-li ve lhůtě vyjádřené v měsících v posledním měsíci den rozhodný pro její uplynutí, skončí tato lhůta uplynutím posledního dne tohoto měsíce;

                           c)

                           lhůty zahrnují státní svátky, soboty a neděle kromě případů, kdy jsou tyto výslovně vyloučeny, a případů, kdy jsou lhůty vyjádřeny v pracovních dnech. Státními svátky se rozumějí všechny dny takto stanovené dotčeným státem ESVO nebo Kontrolním úřadem;

                           d)

                           pracovní dny znamenají všechny dny jiné než státní svátky, soboty a neděle.

                     Jestliže lhůta skončí v sobotu, v neděli nebo ve státní svátek, prodlužuje se až do konce prvního následujícího pracovního dne.
               Kontrolní úřad zveřejní seznam státních svátků stanovených státy ESVO a Kontrolním úřadem každý rok v dodatku EHP k Úřednímu věstníku Evropské unie. Státy ESVO zašlou seznam státních svátků Kontrolnímu úřadu na žádost.

               23.

               Kontrolní úřad spolu s vnitrostátními regulačními orgány posoudí nezbytnost případné revize tohoto doporučení po datu, které bylo státům ESVO v přezkumu předpisového rámce začleněného do práva EHP stanoveno pro transpozici do vnitrostátního práva.

               24.

               Toto doporučení je určeno státům ESVO.

      V Bruselu dne 2. prosince 2009.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Per SANDERUD

            předseda

         Kurt JÄGER

            člen kolegia

      (1)  Dále jen „Kontrolní úřad“.

      (2)  Dále jen „Dohoda o EHP“.

      (3)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 717/2007, Úř. věst. L 171, 29.6.2007, s. 32.

      (4)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (5)  Přijaté rozhodnutím č. 193/04/KOL, Úř. věst. L 113, 27.4.2006, s. 10.

      (6)  Doporučení Kontrolního úřadu ESVO ze dne 5. listopadu 2008 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle aktu uvedeného v bodě 5cl přílohy XI Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací), přizpůsobeného protokolem 1 k této dohodě. Dále jen „doporučení o relevantních trzích“. Doporučení bylo přijato rozhodnutím č. 688/08/KOL ze dne 5. listopadu 2008, kterým se přijímá doporučení o relevantních trzích v rámci odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante, zveřejněno v Úř. věst. C 156, 9.7.2009, s. 18 a v dodatku EHP č. 36, 9.7.2009, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 200, 30.7.2002, s. 38, v platném znění.

      (8)  Viz poznámka pod čarou č. 5.

      (9)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51.

      PŘÍLOHA I

         Standardní formulář pro oznámení návrhů opatření podle článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice)

      („Standardní oznamovací formulář“)

         ÚVOD

      Standardní oznamovací formulář uvádí souhrnné informace, které mají vnitrostátní regulační orgány poskytnout Kontrolnímu úřadu při oznamování návrhů opatření v rámci standardního oznamovacího postupu v souladu s článkem 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice).
      Kontrolní úřad má v úmyslu projednat otázky týkající se provedení článku 7 s vnitrostátními regulačními orgány především během zasedání, jež předcházejí oznámení. Proto Kontrolní úřad vnitrostátní regulační orgány vybízí, aby s ním konzultovaly veškeré aspekty standardního oznamovacího formuláře a zejména to, jaké informace mají podávat, nebo naopak možnost upuštění od povinnosti podávat určité informace v souvislosti s analýzou trhu prováděnou podle článků 15 a 16 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice).

         SPRÁVNOST A ÚPLNOST INFORMACÍ

      Veškeré informace předkládané vnitrostátními regulačními orgány by měly být správné a úplné a měly by být shrnuty ve standardním oznamovacím formuláři uvedeném níže. Standardní oznamovací formulář nemá nahradit oznamovaný návrh opatření, měl by však Kontrolnímu úřadu a vnitrostátním regulačním orgánům ostatních států EHP umožnit, aby prověřily, že oznamovaný návrh opatření skutečně obsahuje, a to odkazem na informace uvedené ve standardním oznamovacím formuláři, veškeré informace potřebné k tomu, aby Kontrolní úřad mohl splnit své úkoly podle článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) v časovém rámci stanoveném v této směrnici.
      Požadované informace by měly být uvedeny v oddílech a odstavcích standardního oznamovacího formuláře, s křížovými odkazy na text návrhu opatření, kde lze tyto informace nalézt.

         JAZYK

      Standardní oznamovací formulář by měl být vyplněn v anglickém jazyce.

         Oddíl 1

         Definice trhu

      V případech, kdy to připadá v úvahu, uveďte:

                  1.1

                  Relevantní trh produktů/služeb. Je tento trh uveden v doporučení o relevantních trzích?

                  1.2

                  Relevantní zeměpisný trh.

                  1.3

                  Stručné shrnutí stanoviska vnitrostátního orgánu na ochranu hospodářské soutěže, bylo-li poskytnuto.

                  1.4

                  Stručný přehled výsledků dosavadních veřejných konzultací k navrhované definici trhu (např. kolik připomínek bylo přijato, kteří respondenti souhlasili s navrhovanou definicí trhu, kteří respondenti s ní nesouhlasili).

                  1.5

                  V případech, kdy je relevantní trh jiný než trhy uvedené v doporučení o relevantních trzích, shrnutí hlavních důvodů opravňujících k navrhované definici trhu, a to odkazem na oddíl 2 pokynů Kontrolního úřadu ze dne 14. července 2004 k analýze trhu a posouzení významné tržní síly podle předpisového rámce pro sítě a služby elektronických komunikací (1) a tři hlavní kritéria uvedená v bodech odůvodnění 6 až 14 doporučení o relevantních trzích a oddíl 2.2 vysvětlující zprávy připojené k doporučení Komise o relevantních trzích (2).

         Oddíl 2

         Určení podniků s významnou tržní silou

      V případech, kdy to připadá v úvahu, uveďte:

                  2.1

                  Název podniku označeného za podnik mající jednotlivě nebo společně s jinými významnou tržní sílu.
                  V případech, kdy to připadá v úvahu, názvy podniků, jež nadále nejsou považovány za podniky s významnou tržní silou.

                  2.2

                  Kritéria použitá k označení podniku za podnik, který jednotlivě nebo společně s jinými má, nebo nemá významnou tržní sílu.

                  2.3

                  Názvy hlavních podniků (konkurentů) působících na relevantním trhu.

                  2.4

                  Tržní podíly podniků uvedených výše a základ pro výpočet tržního podílu (např. obrat, počet účastníků).

            Uveďte stručné shrnutí:

                  2.5

                  stanoviska vnitrostátního orgánu na ochranu hospodářské soutěže, bylo-li poskytnuto.

                  2.6

                  výsledků dosavadních veřejných konzultací k navrhovanému označení podniku (podniků) za podnik(y) s významnou tržní silou (např. kolik připomínek bylo přijato, počet souhlasných/nesouhlasných).

         Oddíl 3

         Regulační povinnosti

      V případech, kdy to připadá v úvahu, uveďte:

                  3.1

                  právní základ pro povinnosti, které mají být uloženy, zachovány, pozměněny nebo zrušeny (články 9 až 13 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice)),

                  3.2

                  důvody, pro něž je uložení, zachování nebo pozměnění povinností podnikům považováno za přiměřené a oprávněné vzhledem k cílům stanoveným v článku 8 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice). Nebo uveďte odstavce, oddíly nebo strany návrhu opatření, kde lze takové informace nalézt,

                  3.3

                  v případech, kdy navrhovaná nápravná opatření jsou jiná než ta, jež jsou stanovena v článcích 9 až 13 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice), uveďte, jaké „výjimečné okolnosti“ ve smyslu čl. 8 odst. 3 této směrnice opravňují k uložení takových nápravných opatření. Nebo uveďte odstavce, oddíly nebo strany návrhu opatření, kde lze takové informace nalézt.

         Oddíl 4

         Dodržení mezinárodních závazků

      V souvislosti s čl. 8 odst. 3 prvním pododstavcem třetí odrážkou směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) uveďte v případech, kdy to připadá v úvahu:

                  4.1

                  zda předkládaný návrh opatření zamýšlí uložit, pozměnit nebo zrušit povinnosti účastníkům trhu, jak stanoví čl. 8 odst. 5 směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice),

                  4.2

                  názvy dotyčných podniků,

                  4.3

                  jaké mezinárodní závazky přijaté státem ESVO mají být splněny.

         (1)  Pokyny Kontrolního úřadu ESVO ze dne 14. července 2004 k analýze trhu a posouzení významné tržní síly podle předpisového rámce pro sítě a služby elektronických komunikací uvedeného v příloze XI Dohody o Evropském hospodářském prostoru. Přijato rozhodnutím č. 194/04/KOL, Úř. věst. C 101, 27.4.2006, s. 1 a dodatek EHP č. 21, 27.4.2006, s. 1.

         (2)  Vysvětlující zpráva doplňující doporučení Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, SEK(2007) 1483 v konečném znění.

      PŘÍLOHA II

         Zkrácený formulář pro oznámení návrhů opatření podle článku 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice)

      („Zkrácený oznamovací formulář“)

         ÚVOD

      Zkrácený oznamovací formulář uvádí souhrnné informace, které mají vnitrostátní regulační orgány poskytnout Kontrolnímu úřadu při oznamování návrhů opatření v rámci zkráceného oznamovacího řízení v souladu s článkem 7 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice).
      Ke zkrácenému oznamovacímu formuláři není nutné předkládat kopii návrhu regulačního opatření nebo přikládat jakýkoli další dokument. Ve zkráceném oznamovacím formuláři je však nezbytné uvést internetový odkaz, na kterém je návrh opatření přístupný.

                              1.

                              Jeden trh nebo více trhů, který/é byl/y vyňat/y z doporučení o relevantních trzích anebo v něm dříve nebyly zahrnuty, byl/y shledán/y konkurenčním/i nebo nesplňuje/í tři kritéria

                  Popište stručně obsah oznámeného návrhu opatření. Uveďte zejména, o jaký relevantní trh se jedná a jaké jsou důvody, pro které jej považujete za účinně konkurenční, resp. proč nejsou splněna tři kritéria:

                  Uveďte odkaz na předchozí návrhy opatření oznámené podle článku 7:

                  Souhlasí vnitrostátní orgán pro ochranu hospodářské soutěže s analýzou relevantního trhu obsaženou v předkládaném návrhu opatření?

                  Ano
                  
                  Jestliže ne, uveďte důvody:

                  Ne
                  

                  Internetový odkaz na návrh opatření:

                  Poznámky:

                              2.

                              Jeden trh nebo více trhů, který/é byl/y shledán/y konkurenčním/i v předchozím přezkumu trhu, je/jsou nadále konkurenční:

                  Popište stručně obsah návrhu opatření a uveďte, o jaký relevantní trh se jedná:

                  Uveďte odkaz na předchozí návrhy opatření oznámené podle článku 7:

                  Došlo ke změnám definice trhu ve srovnání s předchozími oznámenými návrhy opatření?

                  Ano
                  
                  Pokud ano, stručně popište

                  Ne
                  

                  Souhlasí vnitrostátní orgán pro ochranu hospodářské soutěže s analýzou relevantního trhu obsaženou v předkládaném návrhu opatření?

                  Ano
                  
                  Jestliže ne, uveďte důvody:

                  Ne
                  

                  Internetový odkaz na návrh opatření:

                  Poznámky:

                              3.

                              Změny technických podrobností předchozího uloženého nápravného opatření.

                  Shrňte oznamované změny nápravných opatření a uveďte, o jaký relevantní trh se jedná:

                  Odůvodněte svůj závěr, že návrh opatření spočívá ve změně technické podrobnosti nápravného opatření a nemění jeho povahu či obecný rozsah:

                  Uveďte odkaz na předchozí návrhy opatření oznámené podle článku 7:

                  Internetový odkaz na návrh opatření:

                  Poznámky:

                              4.

                              Uložení nápravných opatření již analyzovaných a oznámených v souvislosti s dalšími podniky, které jsou podobné z hlediska své základny zákazníků nebo celkového obratu na telekomunikačních trzích, dalším operátorům beze změny zásad použitých vnitrostátním regulačním orgánem v předchozím oznámení.

                  Shrňte stručně obsah navrhovaného opatření a uveďte, o jaký relevantní trh se jedná:

                  Uveďte odkaz na předchozí návrhy opatření oznámené podle článku 7:

                  Uveďte seznam operátorů, jimž tento návrh opatření ukládá povinnosti:

                  Souhlasí vnitrostátní orgán pro ochranu hospodářské soutěže s analýzou relevantního trhu obsaženou v předkládaném návrhu opatření?

                  Ano
                  
                  Jestliže ne, uveďte důvody:

                  Ne
                  

                  Internetový odkaz na návrh opatření:

                  Poznámky:


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 13. listopadu 2006 — Radě Evropské unie o externím auditorovi Banco de España (ECB/2006/18)

text:
               21.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/16

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 13. listopadu 2006
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Banco de España
   (ECB/2006/18)
   (2006/C 283/10)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Podle čl. 4 odst. 2 statutu Banco de España a článků 29 odst. 3 a 31 jejího jednacího řádu ověřují účetnictví Banco de España nezávislí externí auditoři ve smyslu článku 27 statutu, a to v souladu s podmínkami zákona 19/1988 o auditu účetnictví (1), pokud jde o způsobilost, mandát a rotaci auditorů.

               (3)

               Mandát stávajícího externího auditora Banco de España skončí po provedení auditu za účetní rok 2005. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2006.

               (4)

               Banco de España vybrala společnost Deloitte, S.L. jako svého externího auditora pro účetní roky 2006 až 2008 s tím, že tento mandát může být poté každoročně obnoven až do účetního roku 2012,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost Deloitte, S.L. byla jmenována jako externí auditor Banco de España pro účetní roky 2006 až 2008 s tím, že tento mandát může být poté každoročně obnoven až do účetního roku 2012.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 13. listopadu 2006.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Ve znění zákona 44/2002 o reformě finančního systému.


				|

		52012DC0312

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Finska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Finska na období 2012–2015 /* COM/2012/0312 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Finska na rok
2012 a stanovisko Rady k programu stability Finska na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4
této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne
16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické
nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)(1)   Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Evropské
komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020,
založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se
zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření za účelem posílení evropského potenciálu pro udržitelný
růst a konkurenceschopnost.
(2)(2)   Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o
hlavních směrech hospodářských politik členských států a
Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o
hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států[5], které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)(3)   Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení k
národnímu programu reforem Finska na rok 2011 a vydala stanovisko k
aktualizovanému programu stability Finska na období 2011–2014.
(4)(4)   Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční
analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované
koordinace politiky ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února
2012 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011
zprávu mechanismu varování[6],
ve které je Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden
hloubkový přezkum.
(5)(5)   Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada jak priority pro
zajištění finanční stability a fiskální konsolidace, tak
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, obnovy běžného
poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a
konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů
krize a modernizace veřejné správy.
(6)(6)   Evropská rada dne 2. března 2012 rovněž vyzvala
členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby včas
představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do programů stability
či konvergenčních programů a národních programů reforem.
(7)(7)   Dne 19. dubna 2012 předložilo Finsko svůj program
stability na období 2012–2015 a národní program reforem na rok 2012. Aby se
vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
současně. Komise rovněž v hloubkovém přezkumu podle
článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 posoudila, zda je Finsko
postiženo makroekonomickou nerovnováhou. Komise ve svém hloubkovém přezkumu
dospěla k závěru[7],
že Finsko je postiženo nerovnováhou, která však není nadměrná.
(8)(8)   Na základě posouzení programu stability podle čl. 5
odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 zastává Rada stanovisko, že
makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové projekce
programu, je na období 2012–2013 realistický a růst HDP, s nímž se v
programu počítá, je v souladu s prognózou Komise z jara 2012. Projekce
jsou realistické i pro roky 2014 a 2015, protože předpokládají, že
růst HDP bude výrazně nižší než před krizí a než v letech 2010 a
2011, kdy došlo k oživení hospodářství. Hlavním rozpočtovým cílem
programu stability Finska na rok 2012 je snížit schodek ústředních
vládních institucí omezením výdajů a zvýšením příjmů. Vzhledem k
tomu, že rozpočet ústředních vládních institucí je hlavní
příčinou schodku veřejných financí, přispěje zlepšení
jeho stavu k jejich celkové vyváženosti. Střednědobý rozpočtový
cíl, jímž je přebytek 0,5 % HDP ve strukturálním vyjádření, odpovídá
požadavkům Paktu o stabilitě a růstu. Na základě
(přepočítaného) strukturálního salda[8] Finsko v roce 2011 splnilo svůj
střednědobý rozpočtový cíl, ale v období 2012–2015 by se od
něj mírně odchýlilo. Míra růstu veřejných výdajů, s
přihlédnutím k diskrečním opatřením na straně
příjmů, je v souladu s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a
růstu ve všech letech, kromě roku 2015. Program je zaměřen
na dosažení vyvážených veřejných financí do roku 2015 a dosahování
přebytků od roku 2016. Míra zadlužení zdaleka nedosahuje 60 % HDP a
podle programu by měla být nejvyšší v roce 2014, kdy by se přiblížila
52 % HDP, a poté by měla začít klesat. Ve Finsku stale ještě
existuje výrazná mezera udržitelnosti veřejných financí, která vyplývá
hlavně z rychle se zhoršující míry závislosti způsobené stárnutím
populace. Mezera udržitelnosti ve veřejných financích se musí stále
sledovat a musí vést k příslušné úpravě opatření. Finský
fiskální rámec je zpevněn víceletými stropy výdajů, ale tyto stropy v
současné době neplatí pro obce.
(9)(9)   Produktivita veřejných služeb se v posledních deseti letech
zhoršovala. Finské orgány již provedly několik reforem k vyřešení
tohoto problému, ale toto provádění bylo pomalé, zejména na úrovni místní
správy. Kromě toho probíhá celostátní program reforem obcí a program pro
zlepšení produktivity ústředních vládních institucí. Dalšího nárůstu
produktivity a úspor by bylo možné dosáhnout povzbuzováním hospodářské
soutěže v chráněných veřejných a soukromých odvětvích
služeb, pomocí další deregulace trhu s výrobky a trhu práce.
(10)(10)           Finská vláda v minulém roce zavedla nová opatření
na snížení nezaměstnanosti mládeže a dlouhodobě nezaměstnaných.
Jednalo se například o pilotní program na snížení dlouhodobé
nezaměstnanosti a o zavedení sociální záruky pro mladé lidi. Zavedená
opatření jsou ambiciozní a relevantní, ale musejí být prováděna s
jasnějším zaměřením na zlepšení dovedností a pozice cílových
skupin na trhu práce. S ohledem na demografické změny je pro
zajištění udržitelnosti veřejných financí a budoucí pokrytí poptávky
po pracovních silách nutné zvýšit míru zaměstnanosti starších
pracovníků. Prodloužení průměrné délky života bylo rychlejší,
než se očekávalo při přípravě důchodové reformy v roce
2005, a postupně by se mohlo ukázat, že současné zákonem stanovené
věkové rozmezí pro odchod do důchodu je příliš nízké. Vláda se
ve svém programu zavázala zvýšit skutečný věk odchodu do důchodu
na 62,4 let do roku 2025. V březnu 2012 se sociální partneři dohodli
na několika opatřeních k prodloužení pracovní kariéry. Vláda se
zavázala provést důchodovou reformu nejpozději do 1. ledna 2017. Nyní
je třeba se soustředit na provádění dohodnutých opatření v
krátkodobém horizontu.
(11)(11)           Regulační bariéry v odvětví služeb jsou ve
Finsku stále ještě restriktivní a koncentrace na trhu je vysoká nejen v
maloobchodu, ale i v produkci. Na trhu maloobchodního prodeje potravin má
Finsko nejvyšší úroveň tržní koncentrace a ceny potravin patří k
nejvyšším v Evropě. Ve Finsku se tradičně ukládají nízké pokuty
za porušení pravidel hospodářské soutěže, čímž vznikají
pochybnosti o jejich odrazujícím účinku. V oblasti hospodářské
soutěže došlo k určitému politickému vývoji, byl například
přijat nový zákon o hospodářské soutěži a nový zákon o územním
plánování a stavbách. Vláda je rovněž odhodlána zahájit nový program na
podporu hospodářské soutěže. Tento program by měl být zahájen
okamžitě, aby se posílil konkurenční rámec na trzích s produkty a
službami.
(12)(12)           Růst produktivity ve Finsku stagnuje a finští
vývozci v posledních letech ztratili podíly na zahraničních trzích.
Jednotkové náklady práce se, s výjimkou výrobního odvětví, zvýšily. Zdá
se, že některá průmyslová odvětví, která jsou v současné
době dominantní, zejména elektronika a papírenský průmysl, dosáhly
vrcholu svého růstu a že celkový podíl výrobního průmyslu na HDP
klesá. Finsko vyváží meziprodukty a investiční zboží zejména do
vyspělých ekonomik s pomalým růstem a jeho produkty nejsou
příliš přítomny v rozvojových ekonomikách. Finská ekonomika se musí
diverzifikovat, jak pokud jde o podniky, tak pokud jde o vývozní trhy, aby v
budoucnosti měla řadu silných vývozců. Existuje riziko, že Finsko
i přes své výborné dosavadní výsledky ve výzkumu, vývoji a inovacích
přestane být bez výrazného zvýšení počtu inovujících firem s vysokým
růstem přední zemí EU z hlediska inovací. Je proto nutné usnadnit
inovace, umožnit převod výsledků výzkumu a vývoje na obchodovatelné
produkty a podpořit pronikání na rychle rostoucí vývozní trhy. Z
krátkodobého hlediska bude rovněž nutné využívat a šířit rozsáhlé know-how
v oblasti informačních a komunikačních technologií i v ostatních
odvětvích finského hospodářství, včetně veřejného
sektoru. Ve věci růstu mezd vytvořila tripartitní dohoda o
mzdách z roku 2011 podmínky pro mírný nárůst mezd v letech 2012 a 2013,
což by mělo zlepšit relativní pozici Finska oproti jeho hlavním obchodním
partnerům.
(13)(13)            Finsko
přijalo řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky,
předložené v roce 2011, se týkají zlepšení konkurenceschopnosti, míry
zaměstnanosti, udržitelnosti veřejných financí, posílení
finanční stability a zajištění koordinace daní. Komise posoudila
provádění závazků Paktu euro plus. Tato doporučení k posouzení
přihlíží.
(14)(14)           Komise provedla v kontextu evropského semestru komplexní
analýzu hospodářské politiky Finska. Posoudila program stability a národní
program reforem a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen
jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou
politiku Finska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k
tomu, že je potřeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v
Evropské unii přispíváním k tvorbě budoucích vnitrostátních
rozhodnutí z úrovně EU. Doporučení Komise v rámci evropského
semestru jsou zohledněna níže v doporučeních 1 až 5.
(15)(15)           Ve světle tohoto posouzení přezkoumala Rada
finský program stability a její stanovisko[9] je zachyceno zejména v doporučení 1.
(16)     Rada na základě
výsledků hloubkového přezkumu a výše uvedeného posouzení Komise
posoudila národní program reforem Finska a program stability Finska na rok
2012. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č.
1176/2011 se promítají zejména v níže uvedeném doporučení č. 5,
DOPORUČUJE, aby Finsko v období
2012–2013 provedlo tato opatření:
1.           V roce 2012 i v následujících
letech zachovat zdravou fiskální pozici a napravit jakoukoli odchylku od
střednědobého rozpočtového cíle, který zajišťuje dlouhodobou
udržitelnost veřejných financí. V roce 2013 a v následujících letech za
tímto účelem posílit a důsledně provádět rozpočtovou
strategii, podpořenou dostatečně konkrétními opatřeními,
včetně plnění výdajového kritéria. Pokračovat v ročním
hodnocení velikosti mezery udržitelnosti související se stárnutím a
přizpůsobit veřejné příjmy a výdaje dlouhodobým cílům
a potřebám. Lépe začlenit místní správu do systému víceletých
stropů výdajů.
2.           Přijmout další
opatření na dosažení zisků produktivity a úspor při poskytování
veřejných služeb, včetně strukturálních změn a reforem
posilujících efektivitu místní územní správy, rovněž s cílem reagovat na
výzvy související se stárnutím populace.
3.           Pokračovat v
provádění pokračujících opatření na zlepšení pozice mladých lidí
a dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce se zvláštním
zaměřením na rozvoj dovedností. Přijmout další kroky na zlepšení
míry zaměstnanosti starších pracovníků, a to i omezením existujících
možností předčasného odchodu do důchodu. Přijmout
opatření na zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu
v souladu s prodlouženou průměrnou délkou života.
4.           Dále posilovat
hospodářskou soutěž na trhu s produkty a službami, zejména v
odvětví maloobchodu, zajištěním efektivního provádění nového
zákona o hospodářské soutěži a nového programu na podporu zdravé
hospodářské soutěže. Dále otevírat zakázky zadávané na úrovni obcí
konkurenčnímu předkládání nabídek a zajistit neutralitu
hospodářské soutěže mezi soukromými a veřejnými podniky.
Přijmout další opatření, která zajistí dostatečný odrazující
účinek pokut za porušení pravidel hospodářské soutěže.
5.           S cílem zvýšit růst
produktivity a konkurenceschopnost na zahraničních trzích pokračovat
v úsilí o diverzifikaci struktury podniků, zejména rychleji zavést plánovaná
opatření na rozšíření inovační báze a zároveň
pokračovat ve slaďování vývoje mezd s vývojem produktivity.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř.
věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 312 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047.
[5]               Rozhodnutí Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 154 final.
[8]               Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a
dočasných opatření, které útvary Komise přepočítaly
společně dohodnutou metodikou na základě informací uvedených v
programu.
[9]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Evropské Centrální Banky ze dne 3. dubna 2009 Radě Evropské unie o externím auditorovi De Nederlandsche Bank (ECB/2009/8)

text:
               22.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 3. dubna 2009
   Radě Evropské unie o externím auditorovi De Nederlandsche Bank
   (ECB/2009/8)
   2009/C 93/01
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Dne 12. července 2005 byl externím auditorem De Nederlandsche Bank (DNB) od účetního roku 2005 na dobu neurčitou jmenován Josephus Andreas Nijhuis, registrovaný účetní a předseda představenstva společnosti PricewaterhouseCoopers Accountants N.V. („PWC“), jednající vlastním jménem.

               (3)

               Josephus Andreas Nijhuis odstoupil ze své funkce v PWC s účinností od 1. října 2008. Je tedy nezbytné, aby byl jmenován nový auditor DNB.

               (4)

               DNB si přeje, aby jejím externím auditorem pro účetní roky 2008 až 2011 byla jmenována společnost PWC

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost PricewaterhouseCoopers Accountants N.V. byla jmenována externím auditorem De Nederlandsche Bank pro účetní roky 2008 až 2011.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 3. dubna 2009.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2011 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2011–2014

text:
               15.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   k národnímu programu reforem Belgie na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Belgie na období 2011–2014
   2011/C 209/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. ledna 2011 přijala Komise první roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru, v němž se provádí integrovaná ex ante koordinace politiky, vycházející ze strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 25. března 2011 potvrdila Evropská rada priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (5)

               Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (6)

               Dne 15. dubna 2011 předložila Belgie aktualizaci svého programu stability na období 2011–2015 za rok 2011 a rovněž národní program reforem na rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (7)

               V desetiletí před rokem 2008 vykazoval HDP v Belgii stálý růst v průměru 2,3 % ročně. V roce 2009, kdy zemi plnou silou zasáhla celosvětová hospodářská recese, poklesl HDP o 2,8 %. Dopad recese na zaměstnanost byl poměrně omezený. Tlumicím prvkem byl dočasný pokles odpracovaných hodin a hodinové produktivity práce. Zaměstnanost v roce 2009 klesla o 0,4 %, v roce 2010 se ale opět zvýšila. Nezaměstnanost však v roce 2010 vzrostla na 8,3 % oproti 7 % před recesí. Díky rozmachu světového obchodu došlo v roce 2010 k výraznějšímu oživení, než se předpokládalo, HDP vzrostl o 2,2 %. Vlivem automatických stabilizátorů a diskrečních opatření přijatých v reakci na krizi vzrostl schodek veřejných financí z 1,3 % HDP v roce 2008 na 5,9 % HDP v roce 2009.

               (8)

               Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové prognózy stabilizačního programu, je realistický. Vychází sice z mírně nepříznivějších předpokladů růstu pro rok 2011, ale je vesměs v souladu s poslední prognózou útvarů Komise z jara 2011. Poté, co schodek za rok 2010 dosáhl 4,1 %, což je lepší výsledek, než se očekávalo, je cílem rozpočtové strategie nastíněné ve stabilizačním programu dále tento schodek snižovat, v roce 2011 na 3,6 % a pod referenční hodnotu 3 % do roku 2012, což je lhůta pro nápravu nadměrného schodku stanovená Radou. Snížení schodku plánované na rok 2011 vypadá vzhledem k poměrně opatrným ekonomickým výhledům proveditelně. Fiskální úsilí však pravděpodobně nedosáhne Radou doporučeného ročního průměru 0,75 % HDP, zejména v letech 2011 a 2012, kdy by mohlo představovat pouze 0,4, respektive 0,3 % HDP (ve strukturálním vyjádření). Cíle na rok 2012 a další roky, pokud jde o schodek, navíc nejsou podporovány specifickými nápravnými opatřeními. V neposlední řadě se ani neočekává, že by byl střednědobý cíl, tedy strukturální přebytek ve výši 0,5 % HDP, dosažen během období doby trvání stabilizačního programu v letech 2011–2014.

               (9)

               Jelikož byl výsledek roku 2010 lepší, než se předpokládalo, bylo by vhodné stanovit ambicióznější snížení schodku za rok 2011 a rychlejší přibližování k prahu 3 % HDP, než se plánovalo. Bez dalších konsolidačních opatření navíc nebude možné do roku 2012 odstranit nadměrný schodek a pokračovat v dosahování střednědobého cíle. Protože má Belgie již nyní značné daňové zatížení, zejména zdanění práce, měla by se konsolidační opatření zaměřit hlavně na výdaje.

               (10)

               Hospodářská a finanční krize zvrátila předchozí dlouhodobou tendenci snižování veřejného dluhu. Poměr dluhu k HDP vykazoval od roku 1993 (kdy dosáhl maxima 134 % HDP a poté stále klesal až na 84 % HDP v roce 2007) klesající tendenci, po roce 2008 však znovu rostl a na konci roku 2010 dosáhl 96,8 % HDP. Vysoký veřejný dluh zůstává značným problémem, jelikož hlavně v důsledku poměrně značného růstu výdajů na důchody je dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet vyšší než průměrně v EU, což bude vytvářet další zátěž pro veřejné finance. V programu stability belgické orgány nastínily tři hlavní body strategie na zvládnutí podstatného zvýšení výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva (snížení úrovně veřejného zadlužení, zvýšení míry zaměstnanosti a účasti na pracovním trhu a zavedení silného solidárního systému sociálního zabezpečení). Dlouhodobou udržitelnost veřejných financí by mělo zlepšit zajištění dostatečných primárních přebytků ve střednědobém horizontu a provedení dalších reforem systému sociálního zabezpečení v Belgii. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí vysoká.

               (11)

               Důležitým úkolem pro Belgii je zajistit stabilní a řádně fungující finanční sektor schopný reagovat na potřeby reálné ekonomiky v oblasti finančního zprostředkování. Belgický finanční sektor tvrdě zasáhla v posledních dvou letech finanční krize, jež vedla k redukovaným rozvahám, vydatné státní podpoře a změnám v bankovním dohledu. Finanční situace bankovního sektoru je i nadále nejistá. Belgický bankovní sektor je navíc velmi koncentrovaný a v poměru k velikosti ekonomiky relativně rozsáhlý.

               (12)

               Zákon o „podpoře zaměstnanosti a obezřetné ochraně konkurenceschopnosti“ z roku 1996 stanoví, že vývoj mezd v Belgii by měl být v souladu s vývojem mezd ve třech sousedních zemích (Francie, Nizozemsko, Německo), což má udržet pod kontrolou náklady na pracovní sílu. Navzdory tomu však mzdy v Belgii rostly v období 2005–2010 rychleji než ve třech sousedních zemích, přičemž růst produktivity byl pomalejší. Náklady na jednotku pracovní síly v důsledku toho stoupaly v Belgii rychleji, než tomu bylo v sousedních zemích a než je průměr v eurozóně. Tato situace představuje značný problém, jelikož Belgie se zaměřuje na zboží s poměrně nízkým podílem technologií, a čelí tak ostré konkurenci zemí s nižšími náklady. Mzdové pravidlo sice pomáhá vymezit vyjednávání o mzdách, mohlo by však být ještě zdokonaleno zohledněním rozdílů v růstu produktivity a zajištěním účinnějšího systému zavádění korekcí ex post v případě, že nejsou splněny příslušné cíle.

               (13)

               Trh práce se vyznačuje řadou nepružných prvků, jež mají demotivující účinek na nástup do zaměstnání, zejména: neomezená doba poskytování dávek v nezaměstnanosti; vysoké skutečné mezní daňové sazby a daňové zatížení (zejména u zaměstnanců s nízkými mzdami; kombinace mezi odnětím dávek sociální pomoci a vysokým zdaněním při nástupu do zaměstnání. Starší pracovníci mají navíc několik možností, jak odejít z trhu práce před dovršením zákonem stanovené věkové hranice odchodu do důchodu (65 let). Celkovou míru zaměstnanosti a pobídky pro hledání práce by pomohla zlepšit další reforma aktivních politik trhu práce a jejich rozšíření na osoby starší 50 let. Také další postupné snižování dávek v nezaměstnanosti a omezování doby jejich poskytování by pro mladé pracovníky představovalo větší motivaci ke vstupu na trh práce. Zpřísnění kritérií pro předčasný odchod do důchodu by pomohlo přimět starší pracovníky, aby zůstali součástí aktivní pracovní síly, a starší pracovníky, kteří již nějakou dobu nepracovali, aby se na trh práce vrátili. V neposlední řadě dosahuje míra zaměstnanosti státních příslušníků třetích zemí 40,9 %, což je mnohem méně než průměr EU.

               (14)

               Daňové zatížení práce v Belgii patří k nejvyšším v EU, jeho snížení by tedy přispělo ke zatraktivnění práce. Vzhledem ke značnému úsilí o konsolidaci, které má země před sebou, to však musí být vyrovnáno odpovídajícím zvýšením méně narušujících daní (například spotřební daně nebo pomocí přechodu k ekologickému zdanění). Implicitní daňové sazby energií jsou v Belgii mnohem nižší než v sousedních zemích. Přičteme-li vysoké daňové zatížení práce, má Belgie nejnižší poměr ekologických daní vůči daním z práce v celé EU. Toto přispělo ke koexistenci vysoké nezaměstnanosti a poměrně značného využívání energií, v němž je obtížnější dosáhnout cílů v oblasti zaměstnanosti a energetické účinnosti.

               (15)

               Ceny řady druhů zboží a služeb jsou obecně vyšší než v jiných členských státech, což odráží jednak slabý konkurenční tlak, zejména v maloobchodě a v síťových odvětvích, a jednak slabý kontrolní rámec. V maloobchodě existují vysoké překážky pro vstup a provoz. jsou vysoké. Konkrétně existují nařízení omezující hospodářskou soutěž, jež stále omezují otevírací dobu, chrání současné provozovatele před vstupem nových subjektů a brání šíření nových obchodních modelů a technologií. Běžným problémem hospodářské soutěže v síťových odvětvích v Belgii je silné postavení současného provozovatele a větší překážky pro vstup než v ostatních členských státech, což znamená, že díky účtování vyšších cen mohou subjekty s dříve monopolním postavením nadále dosahovat vyšších zisků, než by mohly na konkurenčním trhu.

               (16)

               V souvislosti s Paktem euro plus učinily belgické orgány řadu závazků. Tyto závazky se týkají čtyř oblastí paktu. Zaměřují se na opatření, jež mají snížit schodek, udržet ceny energií pod kontrolou a povzbudit hospodářskou soutěž, kontrolovat skutečný růst mezd, provést kontrolní rámec pro monitorování finančního sektoru a zavést opatření na zvýšení věku skutečného odchodu do důchodu. Nejsou však uvedeny informace o opatřeních, která by měla být přijata v zájmu dosažení požadovaného cíle ve fiskální oblasti; ani o tom, jak se má kontrolovat skutečný růst mezd a ceny energií. Pokud jde o režimy předčasného odchodu do důchodu, není jasné, zda a kdy bude přezkoumán „generační pakt“ a jaký dopad by měl tento přezkum na konkrétní opatření. Tyto závazky byly posouzeny a zohledněny v doporučení.

               (17)

               Komise posoudila program stability a národní program reforem, jakož i závazky v rámci Paktu euro plus. Vzala v úvahu jednak jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku v Belgii, jednak jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím, že budou do vnitrostátních rozhodnutí zahrnuty vstupy na úrovni EU. V této souvislosti se Komise domnívá, že snížení schodku za rok 2011 by mohlo být ambicióznější a že by měla být stanovena další konsolidační opatření na rok 2012 a další roky. S cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí bude zapotřebí další reforma penzijního systému. Měla by být přijata i další opatření s cílem posílit hospodářskou soutěž, zlepšit přístup k pracovním místům, přesunout daňové zatížení práce do oblasti spotřeby a energií a rovněž otevřít další příležitosti pro investice a růst v odvětví služeb a v síťových odvětvích.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení a také s přihlédnutím k doporučení Rady ze dne 2. prosince 2009 podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada přezkoumala aktualizaci programu stability Belgie za rok 2011 a její stanovisko (3) se odráží zejména v doporučeních v bodech 1 a 2 níže,

         DOPORUČUJE, aby Belgie v období 2011–2012 provedla tato opatření:

               1)

               Využít současného hospodářského oživení k urychlení nápravy nadměrného schodku. Za tím účelem přijmout k tomu nezbytná konkrétní opatření, zejména na straně výdajů, aby v době plnění rozpočtu na rok 2012 bylo možné dosáhnout průměrného ročního strukturálního úsilí v souladu s doporučeními vydanými v rámci postupu při nadměrném schodku a začít snižovat vysoký podíl veřejného zadlužení. Tím by se měl schodek veřejných financí nejpozději do roku 2012 snížit výrazně pod referenční hodnotu 3 % HDP. Zajistit pokrok při plnění střednědobého cíle o nejméně 0,5 % HDP ročně.

               2)

               Přijmout kroky ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. V souladu se třemi hlavními body strategie EU se zaměřit na omezení výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva, zejména zamezením předčasného odchodu z trhu práce, tak aby došlo ke zvýšení věku skutečného odchodu do důchodu. Dále mohou být zvážena opatření jako vytvoření vazby mezi zákonem stanovenou věkovou hranicí odchodu do důchodu a střední délkou života.

               3)

               Řešit strukturální nedostatky ve finančním sektoru, zejména dokončením restrukturalizace bank, jež potřebují adekvátně financovaný a životaschopný obchodní model.

               4)

               Učinit po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními zvyklostmi nezbytné kroky k reformě systémů vyjednávání mezd a indexace mezd s cílem zajistit, aby růst mezd lépe odrážel vývoj produktivity práce a konkurenceschopnosti.

               5)

               Zlepšit účast na trhu práce pomocí omezení vysokého zatížení daněmi a příspěvky na sociální zabezpečení u pracovníků s nízkými mzdami, jež bude provedeno rozpočtově neutrálním způsobem, a pomocí zavedení systému, v němž bude výše dávek v nezaměstnanosti s délkou jejího trvání postupně klesat; přijmout kroky k posunu daňového zatížení práce do oblasti spotřeby a ke zvýšení ekologičnosti daňového systému. Zlepšit účinnost aktivní politiky zaměstnanost tím, že se opatření zaměří na starší zaměstnance a zranitelné skupiny.

               6)

               Zavést opatření k posílení hospodářské soutěže v maloobchodě pomocí zmenšení překážek pro vstup a provoz a zavést opatření k posílení hospodářské soutěže na trhu s elektřinou a zemním plynem prostřednictvím zlepšování efektivity odvětvových regulačních orgánů a orgánů pro hospodářskou soutěž.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 56) stanoví, že platí i pro rok 2011.

      (3)  Podle čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 10. dubna 2008 o řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí a o kodexu správné praxe pro univerzity a jiné veřejné výzkumné organizace (oznámeno pod číslem K(2008) 1329) (Text s významem pro EHP)

text:
               5.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 146/19

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 10. dubna 2008
   o řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí a o kodexu správné praxe pro univerzity a jiné veřejné výzkumné organizace
   (oznámeno pod číslem K(2008) 1329)
   (Text s významem pro EHP)
   (2008/416/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 165 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Při opětovném zahájení Lisabonské strategie v roce 2005 zdůraznily hlavy států nebo předsedové vlád klíčovou úlohu, již mohou při umožňování oběhu a využívání myšlenek v dynamické znalostní společnosti a při podporování konkurenceschopnosti a blahobytu sehrát lepší vazby mezi veřejnými výzkumnými organizacemi, včetně univerzit, a průmyslem.

               (2)

               Mělo by se vynaložit úsilí, aby znalosti lépe vedly k sociálně-ekonomickým přínosům. Proto je zapotřebí, aby veřejné výzkumné organizace šířily a efektivněji využívaly výsledky výzkumu financovaného z veřejných prostředků s cílem lépe je proměňovat v nové výrobky a služby. Mezi prostředky k dosažení tohoto cíle patří zejména spolupráce průmyslové a akademické sféry (společný nebo smluvní výzkum prováděný nebo financovaný společně se soukromým sektorem), udělování licencí a vyčleňování zařízení.

               (3)

               Efektivní využití výsledků výzkumu financovaného z veřejných prostředků závisí na vhodném řízení duševního vlastnictví (tj. na znalostech v nejširším smyslu, které zahrnují např. vynálezy, software, databáze a mikroorganismy, ať již chráněné právními nástroji, jako jsou patenty, či nikoli), na rozvoji kultury podnikání a souvisejících dovedností veřejných výzkumných organizací i na lepší komunikaci a vzájemném působení mezi veřejným a soukromým sektorem.

               (4)

               Aktivní zapojení veřejných výzkumných organizací do řízení duševního vlastnictví a předávání znalostí je nezbytné k tomu, aby se vytvořily sociálně-ekonomické přínosy a přilákali se studenti, vědci a další financování výzkumu.

               (5)

               Členské státy v nedávných letech uskutečnily iniciativy pro umožnění předávání znalostí na vnitrostátní úrovni, ale významné rozdíly mezi vnitrostátními regulačními rámci, politikami a praxí a také různé normy řízení duševního vlastnictví uvnitř veřejných výzkumných organizací brání nadnárodnímu předávání znalostí napříč Evropou a vytvoření evropského výzkumného prostoru nebo je maří.

               (6)

               Po sdělení a hlavních směrech Komise z roku 2007 (1), v nichž byl stanoven přístup ke společnému evropskému rámci pro předávání znalostí, vyzvala Evropská rada v červnu 2007 Komisi, aby formou doporučení členským státům vypracovala pokyny pro řízení duševního vlastnictví veřejnými výzkumnými organizacemi.

               (7)

               Cílem tohoto doporučení je poskytnout členským státům a jejich regionům hlavní směry politik pro vypracovávání nebo aktualizaci vnitrostátních hlavních směrů a rámců a veřejným výzkumným organizacím kodex správné praxe, aby se zlepšil způsob, jakým veřejné výzkumné organizace řídí duševní vlastnictví a předávání znalostí.

               (8)

               Spolupráce v oblasti výzkumu a vývoje i činnosti předávání znalostí mezi Společenstvím a třetími zeměmi by se měly zakládat na jasných a jednotných doporučeních a postupech, aby se k prospěchu všech zúčastněných partnerů zajistil rovný a spravedlivý přístup k duševnímu vlastnictví vytvořenému prostřednictvím mezinárodní výzkumné spolupráce. Kodex správné praxe uvedený v příloze by měl v tomto kontextu posloužit jako výchozí bod.

               (9)

               Bylo stanoveno více osvědčených postupů, které by měly členským státům pomoci při provádění tohoto doporučení. Je na každém členském státu, aby zvolil postupy a praxi, které v kontextu daného členského státu nejlépe a nejefektivněji zabezpečí dodržování zásad tohoto doporučení, neboť postupy efektivní v jednom členském státě nemusejí být efektivní v jiném členském státě. Rovněž by se měly zohlednit stávající pokyny poskytované na úrovni Společenství a OECD.

               (10)

               Komise a členské státy by měly sledovat provádění tohoto doporučení a jeho dopad a podporovat výměnu osvědčených postupů v oblasti předávání znalostí,

         DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM, ABY:

               1)

               zajistily, že všechny veřejné výzkumné organizace stanoví předávání znalostí jako strategické poslání;

               2)

               podněcovaly veřejné výzkumné organizace, aby vytvořily a zveřejnily politiky a postupy pro řízení duševního vlastnictví v souladu s „kodexem správné praxe“ uvedeným v příloze I;

               3)

               podporovaly ve veřejných výzkumných organizacích rozvoj schopností a dovedností pro předávání znalostí i opatření pro zlepšování informovanosti a dovedností studentů – zejména v oblasti vědy a techniky – pokud jde o duševní vlastnictví, předávání znalostí a podnikání;

               4)

               podporovaly široké šíření znalostí vytvořených financováním z veřejných prostředků, a to tím, že učiní kroky k podpoře otevřeného přístupu k výsledkům výzkumu a zároveň ve vhodných případech umožní ochranu souvisejícího duševního vlastnictví;

               5)

               spolupracovaly a činily kroky pro zlepšení soudržnosti svých příslušných režimů vlastnictví, pokud jde o práva k duševnímu vlastnictví, a to tak, aby umožňovaly přeshraniční spolupráci a předávání znalostí v oblasti výzkumu a vývoje;

               6)

               používaly zásady uvedené v tomto doporučení jako základ pro zavedení nebo přizpůsobení vnitrostátních hlavních směrů a právních předpisů týkajících se řízení duševního vlastnictví a předávání znalostí veřejnými výzkumnými organizacemi a také pro uzavírání dohod týkajících se výzkumné spolupráce se třetími zeměmi nebo pro jiná opatření na podporu předávání znalostí nebo při vytváření nových souvisejících politik nebo systémů financování, aby však přitom dodržovaly pravidla pro státní podporu;

               7)

               učinily kroky pro zajištění co nejširšího provádění kodexu správné praxe, ať již přímo, nebo prostřednictvím pravidel stanovených vnitrostátními a regionálními orgány pro financování výzkumu;

               8)

               zajistily v mezinárodních projektech výzkumné spolupráce týkajících se vlastnictví práv k duševnímu vlastnictví a přístupu k nim rovné a spravedlivé zacházení se všemi účastníky z členských států a třetích zemí, a to ku prospěchu všech zúčastněných partnerů;

               9)

               pověřily vnitrostátní kontaktní místo, jehož úkolem by měla být koordinace opatření týkajících se předávání znalostí mezi veřejnými výzkumnými organizacemi a soukromým sektorem, včetně řešení nadnárodních otázek, ve spojení s obdobnými kontaktními místy v ostatních členských státech;

               10)

               prozkoumaly a využívaly osvědčené postupy stanovené v příloze II při zohlednění vnitrostátního kontextu;

               11)

               informovaly Komisi do 15. července 2010 a poté každé dva roky o opatřeních učiněných na základě tohoto doporučení i o jejich dopadu.

      V Bruselu dne 10. dubna 2008.

            Za Komisi

         Janez POTOČNIK

            člen Komise

      (1)  KOM(2007) 182.

      PŘÍLOHA I
      Kodex správné praxe pro univerzity a jiné veřejné výzkumné organizace týkající se řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí
      Tento kodex chování je tvořen třemi hlavními soubory zásad.
      Zásady pro interní politiku duševního vlastnictví tvoří základní soubor zásad, jež by měly veřejné výzkumné organizace provádět, aby efektivně řídily duševní vlastnictví, jež je výsledkem jejich – vlastní či společné – činnosti na poli výzkumu a vývoje.
      Zásady pro politiku předávání znalostí doplňují zásady týkající se politiky duševního vlastnictví tím, že se konkrétněji zaměřují na aktivní předávání a využívání takového duševního vlastnictví, bez ohledu na to, zda je chráněno právy k duševnímu vlastnictví či nikoli.
      Zásady pro společný a smluvní výzkum se mají zabývat všemi druhy výzkumných činností, které společně provádějí nebo financují veřejná výzkumná organizace a soukromý sektor, včetně zejména společného výzkumu (kde úkoly výzkumu a vývoje provádějí všechny strany) a smluvního výzkumu (kde soukromá společnost výzkum a vývoj smluvně zadá veřejné výzkumné organizaci).
      Zásady pro interní politiku duševního vlastnictví

                  1.

                  Vytvořit politiku duševního vlastnictví jako součást dlouhodobé strategie a poslání veřejné výzkumné organizace, interně i externě ji zveřejnit a zřídit jediné příslušné kontaktní místo.

                  2.

                  Tato politika by měla poskytnout personálu a studentům jasná pravidla týkající se zejména zveřejňování nových myšlenek, které mají potenciálně obchodní zájem, vlastnictví výsledků výzkumu, vedení záznamů, řízení střetu zájmů a zapojení třetích stran.

                  3.

                  Podporovat stanovování, využívání a případně ochranu duševního vlastnictví v souladu se strategií a posláním veřejné výzkumné organizace a s cílem maximalizovat sociálně-ekonomické přínosy. Za tímto účelem mohou být přijaty různé strategie, například přístup „veřejné sféry“ nebo „otevřené inovace“, které se též mohou lišit podle příslušných vědeckých či technických oblastí.

                  4.

                  Poskytovat vhodné pobídky, aby se zajistilo, že veškerý příslušný personál hraje při provádění politiky duševního vlastnictví aktivní roli. Tyto pobídky by neměly být pouze finanční povahy, ale měly by tím, že v postupech pro povyšování zváží vedle akademických hledisek také duševní vlastnictví a předávání znalostí, podporovat rovněž kariérní postup.

                  5.

                  Zvážit vytvoření soudržných portfolií duševního vlastnictví veřejnou výzkumnou organizací – například v jednotlivých technologických oblastech – a ve vhodných případech zřídit sdružení pro patenty či duševní vlastnictví, která by zahrnovala duševní vlastnictví jiných veřejných výzkumných organizací. Tím by se mohlo díky kritickému množství a snížení transakčních nákladů pro třetí strany usnadnit využívání.

                  6.

                  Zvyšovat informovanost a základní dovednosti týkající se duševního vlastnictví a předávání znalostí prostřednictvím činností odborné přípravy pro studenty i výzkumný personál a zajistit, aby personál příslušný pro řízení duševního vlastnictví či předávání znalostí měl požadované dovednosti a prošel odpovídající odbornou přípravou.

                  7.

                  Vytvořit a zveřejnit politiku pro zveřejňování či šíření, která bude podporovat široké šíření výsledků výzkumu a vývoje (např. zveřejňování prostřednictvím otevřeného přístupu) a která bude zároveň přijímat možný odklad tam, kde se plánuje ochrana duševního vlastnictví, což by se však mělo snižovat na minimum.

            Zásady pro politiku předávání znalostí

                  8.

                  S cílem podpořit využití výsledků výzkumu financovaného z veřejných prostředků a maximalizovat jejich dopad zvážit všechny možné mechanismy využívání (jako jsou udělování licencí nebo vyčlenění) a všechny možné partnery pro využívání (jako jsou vyčleněné nebo existující společnosti, jiné veřejné výzkumné organizace, investoři nebo podpůrné služby či agentury pro inovace) a vybrat z nich ty nejvhodnější.

                  9.

                  Proaktivní politika duševního vlastnictví či politika předávání znalostí může vytvořit pro veřejnou výzkumnou organizaci dodatečný příjem, který by však neměl být považován za hlavní cíl.

                  10.

                  Zajistit, aby veřejné výzkumné organizace měly vedle personálu s technickým zázemím také přístup k profesionálním službám pro předávání znalostí, včetně právní, finanční a obchodní ochrany i ochrany duševního vlastnictví a poradců pro výkon svých práv, nebo aby tyto služby vlastnily.

                  11.

                  Vytvořit a zveřejnit politiku udělování licencí s cílem harmonizovat postupy v rámci veřejných výzkumných organizací a zajistit spravedlnost všech obchodů. Zejména převody práv k duševnímu vlastnictví vlastněných veřejnými výzkumnými organizacemi a udělování výhradních licencí (1) by mělo být pečlivě posouzeno, především vzhledem ke třetím stranám mimo EU. Licence na využití by měly zahrnovat odpovídající finanční či jinou náhradu.

                  12.

                  Vytvořit a zveřejnit politiku pro vyčleňování, která umožní a podpoří, aby se personál veřejných výzkumných organizací ve vhodných případech zapojil do vyčlenění, a která vyjasní dlouhodobé vztahy mezi vyčleněnými zařízeními a veřejnou výzkumnou organizací.

                  13.

                  Stanovit jasné zásady ohledně sdílení finančních výnosů z příjmů předávání znalostí mezi veřejnou výzkumnou organizací, oddělením a investory.

                  14.

                  Sledovat ochranu duševního vlastnictví a činnosti předávání znalostí a související úspěchy a pravidelně je zveřejňovat. Výsledky výzkumu veřejné výzkumné organizace i související odborné znalosti a práva k duševnímu vlastnictví by měly být více zviditelněny pro soukromý sektor, aby se podpořilo jejich využití.

            Zásady týkající se společného a smluvního výzkumu (2)

                  15.

                  Pravidla upravující činnosti společného a smluvního výzkumu by měla být slučitelná s úkolem každé strany. Měla by zohledňovat úroveň financování ze soukromých prostředků a být v souladu s cíli výzkumné činnosti, především s cílem maximalizovat obchodní a sociálně-ekonomický dopad výzkumu, podporovat cíl veřejné výzkumné organizace přilákat financování ze soukromých prostředků, udržet takové postavení duševního vlastnictví, které umožní další akademický a společný výzkum, a vyhnout se tomu, aby se bránilo šíření výsledků výzkumu a vývoje.

                  16.

                  Otázky související s duševním vlastnictvím by se měly vyjasnit na úrovni řízení a co nejdříve, v ideálním případě ještě před zahájením výzkumného projektu. Otázky související s duševním vlastnictvím zahrnují přidělení duševního vlastnictví vytvořeného v rámci projektu (dále jen „nové znalosti“), stanovení duševního vlastnictví, které smluvní strany vlastnily před zahájením projektu (dále jen „stávající znalosti“) a které je zapotřebí pro účely provedení nebo využití projektu, přístupová práva (3) k novým a stávajícím znalostem pro tyto účely a sdílení výnosů.

                  17.

                  Ve společném výzkumu vlastnictví nových znalostí připadá smluvní straně, která je vytvořila, ale může být přiděleno i jiným smluvním stranám na základě předem uzavřeného smluvního ujednání, které odpovídajícím způsobem odráží příslušné zájmy, úkoly a finanční či jiné příspěvky smluvních stran k projektu. V případě smluvního výzkumu vlastní nové znalosti vytvořené veřejnou výzkumnou organizací smluvní strana ze soukromého sektoru. Vlastnictví stávajících znalostí by nemělo být projektem ovlivněno.

                  18.

                  Přístupová práva (3) by strany měly vyjasnit co nejdříve během výzkumného projektu, v ideálním případě ještě před jeho započetím. Pokud je to nutné pro účely realizace výzkumného projektu nebo pro účely využití nových znalostí jedné strany, měla by být dána pro tyto účely k dispozici přístupová práva k novým znalostem i výchozím znalostem ostatních stran za podmínek, jež by měly odpovídajícím způsobem odrážet příslušné zájmy, úkoly a finanční či jiné příspěvky stran k projektu.

         (1)  Vzhledem k tomu, že výsledky výzkumu a vývoje mají několik možných oblastí uplatnění, mělo by se předcházet udělování výhradních licencí bez omezení na konkrétní oblast. Dále by mělo být pravidlem, že si veřejná výzkumná organizace ponechá přiměřená práva na šíření a další výzkum.

         (2)  Pokud se veřejná výzkumná organizace pustí do smluvního nebo společného výzkumu s partnerem z odvětví, bude Komise mít automaticky (tj. bez nutnosti oznámení) zato, že partner z odvětví nezískává prostřednictvím veřejné výzkumné organizace nepřímou státní podporu, pokud jsou splněny podmínky stanovené v Rámci Společenství pro státní podporu na výzkum, vývoj a inovace (Úř. věst. C 323, 30.12.2006 – zejména body 3.2.1 a 3.2.2).

         (3)  Přístupovými právy se rozumí práva, jež si smluvní strany udělily navzájem, narozdíl od licencí udělených třetím stranám. Měla by stanovovat, které smluvní strany smějí využívat kterou část nových/stávajících znalostí, zda pro výzkumné účely nebo pro účely využití a za jakých podmínek.

      PŘÍLOHA II
      Stanovená správná praxe veřejných orgánů, která usnadňuje řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí univerzitami a jinými veřejnými výzkumnými organizacemi
      Předávání znalostí jako strategické poslání veřejných výzkumných organizací

                  1.

                  Předávání znalostí mezi univerzitami a průmyslem je stálou politickou a operační prioritou pro všechny veřejné orgány pro financování výzkumu v rámci členského státu, jak na vnitrostátní, tak na regionální úrovni.

                  2.

                  Toto téma jasně spadá do působnosti ministerstva, jež je pověřeno koordinací iniciativ na podporu předávání znalostí s dalšími ministerstvy.

                  3.

                  Každé ministerstvo a orgán regionální správy, které provádějí činnosti předávání znalostí, určí úředníka příslušného pro sledování dopadu těchto činností. Tito úředníci se pravidelně scházejí a vyměňují si informace a diskutují o způsobech vylepšení předávání znalostí.

            Politiky pro řízení duševního vlastnictví

                  4.

                  Řádné řízení duševního vlastnictví, jež je výsledkem financování z veřejných prostředků, se podporuje za předpokladu, že je prováděno v souladu s legitimními zájmy průmyslu (např. dočasná omezení z důvodu důvěrnosti).

                  5.

                  Výzkumná politika podporuje zapojení soukromého sektoru do stanovení technologických potřeb, do podpory soukromých investic do výzkumu a do povzbuzování využití výsledků výzkumu financovaného z veřejných prostředků.

            Kapacity a dovednosti předávání znalostí

                  6.

                  Veřejné výzkumné organizace a jejich personál mají k dispozici dostatečné zdroje a pobídky, aby se zapojili do činností předávání znalostí.

                  7.

                  Činí se opatření, aby se zabezpečila dostupnost kvalifikovaného personálu (jako jsou úředníci pro předávání technologií) a umožnil se jeho nábor.

                  8.

                  Je k dispozici soubor vzorových smluv i nástroj, který podle více parametrů napomáhá zvolit nejvhodnější vzorovou smlouvu.

                  9.

                  Než se vytvoří nové mechanismy na podporu předávání znalostí (jako jsou systémy mobility nebo financování), jsou konzultovány příslušné skupiny zainteresovaných stran, včetně malých a středních podniků a velkých průmyslových podniků, i veřejné výzkumné organizace.

                  10.

                  Pokud veřejné výzkumné organizace na místní nebo regionální úrovni nevynakládají na výzkum kritické množství, které by odůvodňovalo, aby měly k dispozici vlastní kancelář pro předávání znalostí nebo vlastního správce duševního vlastnictví, podporuje se sdružování zdrojů mezi veřejnými výzkumnými organizacemi.

                  11.

                  Zahajují se programy na podporu vyčleňování výzkumných zařízení, které zahrnují odbornou podnikatelskou přípravu a silné vzájemné působení veřejných výzkumných organizací a místních zakládacích středisek, finančních subjektů, agentur na podporu podnikání atd.

                  12.

                  Na podporu předávání znalostí a zapojení podnikatelských subjektů do veřejných výzkumných organizací, včetně najímání odborníků, jsou k dispozici finanční prostředky státní správy.

            Soudržnost v nadnárodní spolupráci

                  13.

                  S cílem podporovat nadnárodní předávání znalostí a umožnit spolupráci se smluvními stranami z jiných zemí má držitel práv k duševnímu vlastnictví z výzkumu financovaného z veřejných prostředků stanovena jasná pravidla, která jsou spolu s případnými dalšími podmínkami financování, jež mohou ovlivnit předávání znalostí, snadno přístupná. Ve většině členských států EU se považuje za základní právní režim duševního vlastnictví ve veřejných výzkumných organizacích institucionální vlastnictví, nikoli režim „výsada profesorů“.

                  14.

                  Při podpisu mezinárodních dohod o výzkumné spolupráci poskytují smluvní podmínky týkající se projektů financovaných v rámci režimů obou zemí všem účastníkům obdobná práva, zejména pokud jde o přístup k právům k duševnímu vlastnictví a o omezení využití s tím související.

            Šíření znalostí

                  15.

                  Pokud jde o odborně recenzované vědecké publikace, jež jsou výsledkem výzkumu financovaného z veřejných prostředků, zavádějí veřejné výzkumné organizace otevřený přístup.

                  16.

                  V souladu se Zásadami a pokyny OECD pro přístup k výsledkům výzkumu financovaného z veřejných prostředků (Principles and Guidelines for Access to Research Data from Public Funding) se podporuje otevřený přístup k výzkumným údajům, přičemž se berou v potaz omezení související s obchodním využitím.

                  17.

                  V souvislosti s politikami otevřeného přístupu se z veřejných prostředků financuje vytváření zařízení pro archivaci výsledků výzkumu (např. internetové archivy).

            Sledování provádění

                  18.

                  Zavádějí se mechanismy potřebné ke sledování a přezkumu pokroku vnitrostátních veřejných výzkumných organizací v činnostech předávání znalostí, např. prostřednictvím výročních zpráv jednotlivých veřejných výzkumných organizací. Tyto informace se spolu s osvědčenými postupy zpřístupňují také ostatním členským státům.