               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2020
            COM(2020) 582 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o protokolu k Dohodě mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu
            {SWD(2020) 196 final} - {SWD(2020) 197 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Komise navrhuje sjednat nový protokol, který by odpovídal skutečným možnostem a potřebám loďstva členských států a byl v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice a se závěry Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Evropská unie a vláda Liberijské republiky uzavřely dohodu o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu
                     1
                  , která je účinná od 9. prosince 2015
                     2
                  . Platnost prováděcího protokolu k ní skončí dne 8. prosince 2020. Protokol stanoví rybolovná práva poskytnutá loďstvu Unie a odpovídající finanční příspěvek hrazený Unií a majiteli plavidel.

                  Protokol stanoví pro první rok částku 357 500 EUR, pro druhý, třetí a čtvrtý rok částku 325 000 EUR a pro pátý rok částku 292 500 EUR, které se vyplatí z rozpočtu EU jako finanční vyrovnání za přístup k referenčnímu množství 6 500 tun za rok. Majitelé lodí z EU navíc zaplatí poplatky za povolení na základě cen stanovených v protokolu pro přidělenou kvótu. Kromě toho se z rozpočtu EU poskytne také 1 625 000 EUR ročně na podporu politiky Liberijské republiky v odvětví rybolovu na pětileté období platnosti protokolu.

               Dohoda o partnerství v odvětví rybolovu s Liberijskou republikou stanoví rybolovná práva na tuňáky a vysoce stěhovavé druhy pro plavidla EU ze dvou členských států (Španělska a Francie). Dohoda o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Liberijskou republikou je součástí dobře rozvinuté sítě dvoustranných dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu v západní a střední Africe, konkrétně s Marokem, Mauritánií, Senegalem, Kapverdami, Gambií, Pobřežím slonoviny a Svatým Tomášem a Princovým ostrovem.

               Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu přispívají k propagaci cílů společné rybářské politiky na mezinárodní úrovni a zajišťují, aby se rybolovná činnost Unie mimo vody Unie zakládala na stejných zásadách a normách, jaké platí v rámci unijního práva. Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu kromě toho podporují vědeckou spolupráci mezi EU a jejími partnery, transparentnost a udržitelnost pro lepší řízení rybolovných zdrojů. Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu podporou monitorování, kontroly a dohledu nad činnostmi vnitrostátních a zahraničních loďstev a poskytováním finančních prostředků na boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu podporují správu a přispívají k udržitelnému rozvoji místního odvětví rybolovu.

               Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu posilují postavení Evropské unie jakožto člena Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT), což je orgán zřízený podle mezinárodního práva pro zachování a řízení vysoce stěhovavých druhů v tomto regionu.

                  •
                        Soulad s ostatními politikami Unie

                  Jednání o novém protokolu s Liberijskou republikou je v souladu s vnější činností EU ve vztahu k africkým, karibským a tichomořským zemím, a zejména s cíli Unie, pokud jde o dodržování demokratických zásad a lidských práv.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Právní základ rozhodnutí vychází z čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), části páté o vnější činnosti Unie, hlavy V týkající se mezinárodních smluv, který stanoví postup pro sjednávání a uzavírání dohod mezi EU a třetími zeměmi.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Nepoužije se, jedná se o výlučnou pravomoc.

               •Proporcionalita

                  Toto rozhodnutí je přiměřené sledovanému cíli.

               •Volba nástroje

                  Nástroj je stanoven v čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Komise provedla v letech 2019 a 2020 hodnocení ex post stávajícího protokolu k dohodě mezi EU a Libérií o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, jakož i hodnocení ex ante jeho možného obnovení. Závěry hodnocení jsou shrnuty v samostatném pracovním dokumentu útvarů Komise
                     3
                  .

                  Hodnocení dospělo k závěru, že odvětví rybolovu v EU (zaměřené na druhy tuňáka) má silný zájem na působení v rybolovné oblasti Libérie a že se jako upřednostňovaná možnost jasně jeví obnovení protokolu. Jeho neobnovení by připravilo EU o nástroj, kterým je schopna reagovat na potřeby různých zúčastněných stran a na své vlastní potřeby, pokud jde o posílení globální správy oceánů ve východním Atlantiku prostřednictvím mnohostranného rámce ICCAT.

                  V případě Libérie přinese intervence EU přidanou hodnotu, co se týče víceleté jistoty rozpočtových příjmů, oficiální platformy pro odvětvový dialog a přímé výměny s EU, pokud jde o spolupráci a rámec pro společné monitorování a kontrolu činností EU. Dohoda o partnerství v odvětví udržitelného rybolovu přispěje k prosazování odpovědných rybolovných postupů a umožní přístup ke zvláštní rozpočtové položce (odvětvové podpoře) pro finanční podporu provádění vnitrostátní politiky Libérie v oblasti rybolovu.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  V rámci hodnocení byly konzultovány členské státy, zástupci odvětví, mezinárodní organizace občanské společnosti, jakož i správa rybolovu a občanská společnost Libérie. Konzultace se konaly také v rámci poradního sboru pro dálkový rybolov.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na toto doporučení.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na toto doporučení.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nevztahuje se na toto doporučení.

               •Základní práva

                  Součástí dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu je i ustanovení o důsledcích porušování lidských práv a demokratických zásad.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Rozpočtové důsledky spojené s novým protokolem zahrnují platbu finančního příspěvku Libérii, který je slučitelný s víceletým finančním rámcem, zejména pokud jde o příspěvky do rozpočtové položky
                     4
                   určené pro dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu. Roční částky na závazky a platby se stanoví v rámci každoročního rozpočtového procesu, a to včetně rezervy na návrhy nevstoupivší v platnost na počátku roku.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Liberijské republice bylo dne 23. května 2017 oznámeno, že může být určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu rozhodnutím Komise 2017/C 169/12
                  5
                podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu. Jednání o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky budou zahájena až poté, co bude zrušeno rozhodnutí Komise 2017/C 169/12.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Komise doporučuje, aby:

                  – Rada zmocnila Komisi k zahájení a vedení jednání o uzavření nového protokolu k dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s vládou Liberijské republiky,

                  – Komise byla jmenována vyjednavačem EU v této věci,

                  – Komise tato jednání konzultovala se zvláštním výborem v souladu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  – Rada schválila směrnice pro jednání uvedené v příloze tohoto doporučení.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o protokolu k Dohodě mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Měla by se zahájit jednání s cílem uzavřít nový protokol k Dohodě mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu
                  6
               .

               (2)Liberijské republice bylo dne 23. května 2017 oznámeno, že může být určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu rozhodnutím Komise 2017/C 169/12 podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu. Jednání o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky budou zahájena až poté, co bude zrušeno rozhodnutí Komise 2017/C 169/12
                  7
               ,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie jednala s vládou Liberijské republiky o novém protokolu k dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu.

               Tato jednání zahájí Komise po zrušení rozhodnutí 2017/C 169/12.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se povedou v konzultaci s Pracovní skupinou Rady pro vnější rybářskou politiku.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 177, 1.7.2016.

                     (2)

                        Úř. věst. L 328, 12.12.2015, s. 3.

                     (3)

                        SWD(2020)196.

                     (4)

                        Viz kapitola 40 (rezervní položka 40 02 41) v souladu s interinstitucionální dohodou o víceletém finančním rámci (2013/C 373/01).

                     (5)

                        (2017/C 169/12), Úř. věst. 169/11, 30.5.2017, s. 11.

                     (6)

                        Dohoda o partnerství v odvětví udržitelného rybolovu mezi Evropskou unií a Liberijskou republikou.Úř. věst. L 328, 12.12.2015, s. 3.

                     (7)

                        Rozhodnutí Komise 2017/C  169/12 ze dne 23. května 2017 o oznámení Liberijské republice, že může být určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, Úř. věst. C 169, 30.5.2017, s.11.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2020
            COM(2020) 582 final
            PŘÍLOHA
            k Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o protokolu k Dohodě mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu
            {SWD(2020) 196 final} - {SWD(2020) 197 final}

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání o novém protokolu k Dohodě mezi Evropskou unií a vládou Libérie o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu

               Cílem jednání je uzavření protokolu k Dohodě mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  1
                a se závěry Rady ze dne 19. března 2012
                  2
                ke sdělení Komise ze dne 13. července 2011 o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  3
               .

               S cílem zajistit prostřednictvím tohoto nového protokolu podporu udržitelného a odpovědného rybolovu vycházejí směrnice pro jednání Komise z těchto aspektů:

               ·zajištění přístupu do rybolovné oblasti Liberijské republiky a nezbytných povolení pro plavidla loďstva Unie, aby mohla provádět rybolov v této oblasti,

               ·řádné zohlednění nejlepšího dostupného vědeckého poradenství a relevantních plánů řízení přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu s cílem zajistit a zvýšit environmentální udržitelnost rybolovných činností, které budou zaměřeny výhradně na dostupné přebytečné zdroje, s přihlédnutím k rybolovné kapacitě místního loďstva, přičemž zvláštní pozornost bude věnována společné povaze dotyčných rybích populací,

               ·snaha o získání přiměřeného podílu na rybolovných zdrojích úměrného zájmům loďstev Unie, mají-li na těchto zdrojích zájem i jiná zahraniční loďstva,

               ·zajištění toho, aby přístup k rybolovu vycházel z historické a očekávané budoucí činnosti loďstva Unie v tomto regionu s ohledem na nejaktuálnější a nejlepší dostupná vědecká hodnocení,

               ·pokračování v dialogu za účelem posílení odvětvové politiky a podpory zavedení odpovědné rybářské politiky, která je environmentálně a sociálně odpovědná, v souvislosti s rozvojovými cíli země, zejména pokud jde o správu, návazná opatření, kontrolu a monitorování rybolovné činnosti a vědecká doporučení, a s ohledem na obživu a zájmy místních rybářských komunit,

               ·zahrnutí ustanovení o důsledcích porušování lidských práv, základních pracovních práv a demokratických zásad.

               Protokol by měl zejména definovat:

               –rybolovná práva, jež mají být udělena plavidlům Unie, podle kategorií,

               –finanční kompenzaci a podmínky její úhrady a

               –mechanismy provádění odvětvové podpory.

               Liberijské republice bylo dne 23. května 2017 oznámeno, že může být určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu rozhodnutím Komise 2017/C 169/12
                  4
                podle nařízení  Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu. Jednání o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu mezi Evropskou unií a vládou Liberijské republiky budou v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 zahájena až po změně rozhodnutí Komise 2017/C 169/12.

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (2)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/129052.pdf

                     (3)

                        Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Reforma společné rybářské politiky /*COM(2011) 0417 final*/.

                     (4)

                        (2017/C 169/12), Úř. věst. 169/11, 30.5.2017, s. 11.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.1.2021
            COM(2020) 697 final/2
            COM(2020) 697 final of 12.11.2020 downgraded on 25.1.2021
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o Dohodě mezi Evropskou unií a Mongolskem o zeměpisných označeních

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Komise navrhuje sjednat dvoustrannou dohodu o zeměpisných označeních mezi Evropskou unií (EU) a Mongolskem.

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Ochrana zeměpisných označení EU na mezinárodní úrovni je hlavním prvkem obchodní politiky EU. EU sjednává ochranu zeměpisných označení EU prostřednictvím obchodních dohod nebo zvláštních „samostatných“ dohod.

               EU, její členské státy a Mongolsko jsou signatáři Rámcové dohody o partnerství a spolupráci, která vstoupila v platnost dne 1. listopadu 2017. V čl. 27 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci týkající se ochrany duševního vlastnictví se stanoví, že se strany dohodly, že co nejdříve uzavřou dvoustrannou dohodu o zeměpisných označeních.

               Zeměpisná označení jsou v Mongolsku, kde je v současné době na vnitrostátní úrovni prostřednictvím zvláštního zákona zapsáno 20 zeměpisných označení, známá a zavedená. Pověst země, pokud jde o tradiční produkty, je příležitostí, jak z používání zeměpisných označení získat značný hospodářský prospěch.

               Tato iniciativa provádí povinnost uzavřít dvoustrannou dohodu o zeměpisných označeních stanovenou v dohodě o partnerství a spolupráci mezi EU a Mongolskem.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Uzavření dohody o zeměpisných označeních s Mongolskem je v souladu s celkovou strategií EU na podporu politiky EU v oblasti zeměpisných označení. Cílem této iniciativy je poskytnout vysokou úroveň přímé ochrany užším seznamům zeměpisných označení EU v Mongolsku a mongolským zeměpisným označením v EU. Iniciativa poskytne výrobcům produktů se zeměpisným označením konkurenční výhodu. Zejména malí producenti v Mongolsku získají lepší přístup na rozsáhlý trh EU. EU má výlučnou pravomoc v oblasti zeměpisných označení, pokud jde o celounijní ochranu zemědělských produktů, jako jsou potraviny, aromatizovaná vína, vína a lihoviny, avšak celounijní systém ochrany nezemědělských zeměpisných označení v současné době neexistuje.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Jednání o dvoustranné dohodě o zeměpisných označeních s Mongolskem je v souladu s vnější činností EU, a zejména s cíli Unie týkajícími se strategie EU na podporu politiky zeměpisných označení.

               2.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •
                     Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •
                     Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •
                     Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •
                     Posouzení dopadů

                  Pro tuto iniciativu nebylo provedeno žádné posouzení dopadů, neboť neexistují alternativní možnosti politiky. Aniž je dotčena možnost, že by se Mongolsko mohlo v budoucnu připojit k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních, jehož je EU členem, je v současné době nejvhodnější politickou možností pro dosažení cíle a provádění dohody o partnerství a spolupráci dohoda mezi EU a Mongolskem o zeměpisných označeních. Plán týkající se „Dohody mezi EU a Mongolskem o zeměpisných označeních“ byl zveřejněn dne 11. června 2019
                     1
                  .

               •
                     Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •
                     Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA DOPORUČENÍ

               •Právní základ

                  Tato iniciativa spadá do výlučné pravomoci EU podle čl. 207 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť je součástí společné obchodní politiky, která se mimo jiné týká „obchodních aspektů duševního vlastnictví“, mezi něž patří zeměpisná označení.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Nepoužije se, jedná se o výlučnou pravomoc.

               •Proporcionalita

                  Toto rozhodnutí je přiměřené sledovanému cíli.

               •Volba nástroje

                  Tento nástroj je stanoven v článku 218 SFEU.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Dohoda nebude mít přímý dopad na rozpočet EU.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Očekává se, že jednání budou zahájena ve druhém čtvrtletí roku 2021.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Komise doporučuje, aby:

                  – Rada zmocnila Komisi k zahájení a vedení jednání o uzavření dvoustranné dohody o zeměpisných označeních mezi Evropskou unií (EU) a Mongolskem,

                  – Komise byla jmenována vyjednavačem EU v této věci,

                  – Rada schválila směrnice pro jednání uvedené v příloze tohoto doporučení.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o Dohodě mezi Evropskou unií a Mongolskem o zeměpisných označeních

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie, její členské státy a Mongolsko jsou signatáři Rámcové dohody o partnerství a spolupráci
                  2
               , která vstoupila v platnost dne 1. listopadu 2017.

               (2)V čl. 27 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci se stanoví, že se strany dohodly uzavřít co nejdříve dvoustrannou dohodu o zeměpisných označeních, a proto je uzavření dvoustranné dohody o zeměpisných označeních uvedené v dohodě o partnerství a spolupráci provedením tohoto závazku,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie sjednala s Mongolskem mezinárodní dohodu o zeměpisných označeních.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se povedou v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne 25.1.2021

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2019-3719410_cs

                     (2)

                        Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (Úř. věst. L 326, 9.12.2017, s. 7).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.1.2021
            COM(2020) 697 final/2
            COM(2020) 697 final of 12.11.2020 downgraded on 25.1.2021
            PŘÍLOHA

            Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o Dohodě mezi Evropskou unií a Mongolskem o zeměpisných označeních

               PŘÍLOHA

               SMĚRNICE PRO JEDNÁNÍ TÝKAJÍCÍ SE DOHODY o zeměpisných označeních MEZI Evropskou unií a Mongolskem

               A. POVAHA A OBLAST PŮSOBNOSTI DOHODY

               Dohoda by měla obsahovat výlučně ustanovení o zeměpisných označeních zemědělských produktů a potravin, vín, lihovin a aromatizovaných vín.

               B. NAVRHOVANÝ OBSAH DOHODY

               Dohoda by měla vycházet z Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (dále jen „dohoda TRIPS“) a doplňovat ji, přičemž by měla jít nad rámec stávajících pravidel dohody TRIPS, aby se zajistila vyšší, jakož i přiměřená a účinná úroveň ochrany a prosazování práv zeměpisných označení. Dohoda by měla usilovat o zlepšení účinnosti prosazování práv zeměpisných označení, a to i v digitálním prostředí a na hranicích (včetně vývozu).

               Dohoda by měla k podpoře svého provádění stanovit vhodné mechanismy spolupráce mezi stranami, jakož i pravidelný dialog o zeměpisných označeních, jehož cílem je stimulovat výměnu informací o příslušném legislativním pokroku, výměnu zkušeností v oblasti prosazování a konzultace ve vztahu ke třetím zemím.

               Dohoda by měla zajišťovat přímou ochranu a účinné uznávání na základě dohodnutého seznamu zeměpisných označení (vín, lihovin, zemědělských produktů a potravin) na vysoké úrovni ochrany vycházející z článku 23 dohody TRIPS, mimo jiné pokud jde o ochranu proti návodným označením, o zesílené prosazování (včetně správních opatření), o koexistenci se staršími ochrannými známkami získanými v dobré víře, o ochranu proti pozdějšímu nabytí generické povahy a o ustanovení upravující přidávání nových zeměpisných označení na seznam. Měly by se řešit otázky týkající se jednotlivých starších práv, například souvisejících s odrůdami rostlin, ochrannými známkami, obecným použitím a dalšími legitimními staršími použitími, s cílem řešit stávající rozpory spravedlivým a uspokojivým způsobem.

               Všechna zeměpisná označení uvedená v dohodě by měla být účinně chráněna ode dne vstupu dohody v platnost.

               Institucionální ustanovení

               Dohoda by měla zřídit smíšený výbor, který bude sledovat provádění dohody.

               Platná znění

               Dohoda, která by měla mít stejnou platnost ve všech úředních jazycích EU, by měla obsahovat příslušné jazykové ustanovení.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 518 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Malty na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Malty z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Malty na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Malty z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Malta uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Malta jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Maltě pro rok 2019
                  2
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Malta učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 16. dubna 2019 předložila Malta svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 30. dubna 2019 svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Maltu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2019 plánuje vláda snížení celkového přebytku z 2 % HDP v roce 2018 na 0,9 % HDP v roce 2019. Poté by mělo následovat nepatrné zvýšení na 1,0 % HDP v roce 2020 a na 1,1 % HDP v letech 2021 a 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  5
                Malta překonává svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření, i nadále po celé programové období. Podle programu stability se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP zůstane pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou Smlouvou a postupně se bude snižovat z 46 % HDP v roce 2018 na přibližně 33 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 přebytku ve výši 0,6 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,8 % HDP, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově se Rada domnívá, že Malta ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2019 a 2020 dodrží. Zároveň by měl být pečlivě sledován vývoj výdajů v krátkodobém a střednědobém horizontu, zejména s ohledem na možná budoucí rizika pro stabilitu příjmů.

               (7)Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí je ohrožena růstem výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva. Očekává se, že veřejné výdaje na důchodový a zdravotnický systém související se stárnutím obyvatelstva se ve srovnání s ostatními zeměmi EU výrazně zvýší, což z dlouhodobého hlediska znamená riziko rostoucího dluhu. Několik opatření se zaměřuje na zvýšení přiměřenosti důchodů, a to i prostřednictvím posílení pobídek pro soukromé důchodové spoření a dobrovolné zaměstnanecké penzijní pojištění. Díky pokračujícímu úsilí došlo ke zvýšení nabídky práce a prodloužení pracovního života, což se pozitivně projevilo v míře zaměstnanosti žen a starších pracovníků. V roce 2018 provedla vláda úpravy systému tak, aby bylo možné započítávat příspěvky placené po dosažení důchodového věku, a důchodcům samostatně výdělečně činným či pracujícím na částečný úvazek do 65 let věku umožnila platit příspěvky úměrné jejich výdělkům. Tím rovněž podpořila delší pracovní život. Zákonem stanovený věk pro odchod do důchodu, který se ze současné úrovně 62 let postupně zvyšuje, by však měl po roce 2027 zůstat na úrovni 65 let i přes předpokládaný další růst střední délky života. Do prosince 2020 by měla skupina pro důchodovou strategii zřízená v roce 2018 vydat zprávu s doporučeními ke zlepšení přiměřenosti a udržitelnosti důchodového systému. Pokud jde o zdravotní péči, probíhají opatření k decentralizaci služeb z nemocnic na primární péči a k zlepšení poskytování služeb dlouhodobé péče. Stávající plány na zvýšení kapacity ambulantní péče veřejných nemocnic mohou pomoci vyřešit dlouhé čekací lhůty u některých oborů. Dosud však nebyl plně využit potenciál jiných opatření, jejichž cílem je omezit zbytečná doporučení ke specialistům a přesměrovat nevhodné využívání pohotovostní péče na péči ambulantní. Zlepšení účinnosti systému tak zatím nebylo dosaženo. Za účelem decentralizace služeb z nemocnic na úroveň primární péče probíhá realizace nové koncepce středisek primární péče a investuje se do postupného rozšiřování elektronického zdravotnictví. V reakci na rostoucí poptávku po dlouhodobé péči byly v období 2017–2018 zavedeny nové druhy služeb v oblasti komunitní péče a domácí péče. Přestože opatření v oblasti důchodů a zdravotní péče mají potenciál, jejich dopad na fiskální udržitelnost se zatím neprojevil.

               (8)V posledním desetiletí zaznamenalo maltské hospodářství výrazný posun k sektoru služeb, se silným důrazem na mezinárodně orientovaná odvětví, jako jsou finanční služby, cestovní ruch a herní služby na dálku. Rozmach sektoru služeb přispěl k hospodářskému růstu a k vytvoření velkého přebytku běžného účtu. Rostoucí závislost na odvětvích, která jsou považována za citlivá na rizika ohrožující finanční integritu, představuje zároveň výzvy pro správní rámec a vytváří tlak na schopnost řádného provádění dohledu a prosazování pravidel. Zejména rozsah finančního a herního odvětví a snaha přilákat poskytovatele kryptoměn vyžadují účinné prosazování předpisů proti praní peněz. Krokem správným směrem je proto nedávné posílení lidských a rozpočtových zdrojů a zlepšení pracovních postupů finanční zpravodajské a analytické jednotky. Nedostatky ve správě a řízení, zejména v oblasti boje proti korupci, mohou také nepříznivě ovlivňovat podnikatelské prostředí a mít negativní vliv na investice. Na různých úrovních správy především existuje riziko střetu zájmů. Policejní útvar pro hospodářskou kriminalitu se potýká s nedostatkem pracovníků. V této souvislosti je důležité doplnit posílený legislativní rámec jeho včasným a důkladným prováděním. Zlepšení správního rámce a zajištění jeho účinného provádění je klíčovým prvkem k zachování atraktivity Malty a k ochraně hospodářství před riziky poškození pověsti.

               (9)Odvětví pojišťovnictví je vystaveno riziku pasivního dohledu, a proto je nezbytná spolupráce mezi domácími a zahraničními orgány dohledu. Na rozdíl od bankovního sektoru podléhají dceřiné společnosti v odvětví pojišťovnictví dohledu domovského státu, tzn. pojišťovny registrované na Maltě, které podnikají v jiných zemích, jsou pod přímým dohledem maltského regulačního orgánu. Kapacity pro dohled však zatím nebyly dostatečně posíleny. Složitost obchodních modelů a produktů v oblasti pojištění a rostoucí zájem o zakládání a rozšiřování zvláštních pojišťovacích struktur navíc vyžaduje přísný dohled.

               (10)Probíhají reformy zaměřené na další zlepšení nezávislosti justice a soudního systému. Patří mezi ně zejména zřízení nového státního zastupitelství nezávislého na úřadu nejvyššího státního zástupce a policii, jak rovněž doporučila Komise Rady Evropy pro demokracii prostřednictvím práva (tzv. Benátská komise) ve svém stanovisku k Maltě přijatém v prosinci 2018. Posílený správní rámec včetně účinného soudního vymáhání a prosazování protikorupčních předpisů je navíc základním předpokladem pro plné dosažení přínosů reforem.

               (11)Podíl inovativních podniků stále zaostává. Výsledky v oblasti výzkumu a inovací je třeba podpořit inteligentní specializací. Jedině tak mohou přispět k růstu produktivity. Maltě se zatím nepodařilo zformulovat soudržnou, komplexní a dlouhodobou strategii konkurenceschopnosti, která by domácí ekonomiku v hodnotovém řetězci posunula nahoru. Vzhledem k tomu, že se Malta zaměřuje na rychle rostoucí služby a usiluje o rozšíření technologie blockchain, je naprosto nezbytné investovat ještě více do kapacit pro správu a dohled. Kromě toho bude zvýšení inovační výkonnosti Malty vyžadovat další investice do nehmotných aktiv včetně výzkumu a vývoje, doplnění nedostatečných či chybějících dovedností a usnadnění propojení mezi vědou a podniky, a to v rámci účinnější správy systému pro výzkum a inovace.

               (12)Je zapotřebí, aby Malta podporovala přechod na udržitelnější hospodářství účinně využívající zdroje, například investicemi do nevyužitého potenciálu pro energetickou účinnost a obnovitelné zdroje energie, do hospodaření s vodou, nakládání s odpady, řešení rostoucích emisí z klimatizace, do opatření v oblasti klimatu a do udržitelné mobility, která sníží emise ze silniční dopravy. Kvůli omezeným alternativám k automobilové dopravě při dopravě obecně i při dojíždění za prací a kvůli značnému rozšíření vlastnictví automobilů je přetížení silnic jednou ze slabých stránek podnikatelského prostředí na Maltě a významným dlouhodobým problémem. V posledních pěti letech se také výrazně zvýšily emise skleníkových plynů ze silniční dopravy. Podíl obnovitelných zdrojů ve skladbě zdrojů energie se v roce 2017 zvýšil na 7,2 %, což je mírně nad úrovní orientační trajektorie pro období 2017/2018 (6,5 %). Konečná spotřeba energie v zemi se však neustále zvyšuje. Aby byly splněny vnitrostátní cíle v oblasti obnovitelné energie a energetické účinnosti pro rok 2020, jsou v krátkodobém horizontu zapotřebí další investice napříč odvětvími. Měla by být realizována opatření pro financování nebo podporu výzkumu a vývoje za účelem rozvoje nových či dokonalejších technologií v oblasti životního prostředí a změny klimatu. Je třeba bedlivě sledovat environmentální a sociální náklady spojené s rozmachem trhu s bydlením. Při odstraňování stavebního odpadu by se měly uplatňovat zásady oběhového hospodářství, aby se omezil jeho dopad na životní prostředí. Hospodářské a sociální důsledky zvýšení nákladů na bydlení vyžadují pozornost.

               (13)Míra zaměstnanosti na Maltě je nyní nad průměrem EU a stále se zvyšuje. Zaměření na tuto oblast by mohlo být přínosné pro osoby se zdravotním postižením. Rozdíl v zaměstnanosti žen a mužů zůstává největší v EU a podíl žen na trhu práce se výrazně snižuje po dosažení věku kolem 35 let, což je z velké části způsobeno jejich pečovatelskými povinnostmi. Uvedený rozdíl by mohla vyřešit větší podpora na trhu práce pro nezaměstnané neformální pečující osoby. Rostoucí závislost na zahraniční pracovní síle s cílem řešit nedostatek pracovních sil a kvalifikací vede k problémům v sociální oblasti a k problémům s udržitelností. Politické iniciativy v oblasti trhu práce, dovedností a sociálního začlenění by mohlo podpořit kvalitnější monitorování a hodnocení.

               (14)Malta investuje poměrně vysoké částky do vzdělávání a odborné přípravy, ale zatím se to neodráží v lepších výsledcích pro společnost. Investiční strategii by pomohlo větší zaměření na nápravu sociálního znevýhodnění a dosažení souladu se zásadou sociálního pilíře o kvalitě a inkluzivním vzdělávání. Navzdory opatřením orientovaným proti předčasnému ukončování školní docházky je jeho míra stále jednou z nejvyšších v EU. Opatření z poslední doby rovněž usilují o zlepšení inkluzivnosti terciárního vzdělávání, avšak míra dokončení tohoto stupně vzdělání zůstává pod průměrem EU a vede k problémům v oblasti dovedností. Účast na vzdělávání dospělých se zvyšuje, ale u osob s nízkou kvalifikací a neaktivních osob je stále nízká.

               (15)Jak je uvedeno v doporučení pro eurozónu na rok 2019, boj proti agresivnímu daňovému plánování má zásadní význam pro to, aby byly daňové systémy účinnější a spravedlivější. Vzhledem k vedlejším účinkům, které mají strategie agresivního daňového plánování daňových poplatníků na jiné členské státy, je pro doplnění právních předpisů EU nutný koordinovaný postup vnitrostátních politik. Malta přijala proti agresivnímu daňovému plánování opatření, avšak vysoká míra licenčních poplatků a výplat dividend v poměru k HDP napovídá, že daňová pravidla této země využívají podniky, které zmíněné praktiky uplatňují. Neexistence srážkové daně vybírané z odchozích plateb dividend, úroků a licenčních poplatků společnostmi usazenými na Maltě (tj. plateb, které odvádějí rezidenti EU rezidentům třetích zemí) může vést k tomu, že se tyto platby zcela vyhnou zdanění, pokud nejsou zdaňovány ani v zemi příjemce. I když maltský systém odpočtů pomyslných úroků pomůže omezit zvýhodňování dluhu oproti vlastnímu kapitálu, stanovená pravidla proti jeho zneužívání v kombinaci s velkorysou pomyslnou úrokovou mírou a skutečností, že systém je založen na stavu kapitálu, vyžadují pečlivé sledování, aby se zabránilo zneužití systému k agresivnímu daňovému plánování. Program pro retailové investory ani rezidenční a vízový program sice neudělují daňovou rezidenci automaticky, avšak jsou-li splněny požadavky, může být příjem osvobozen od daně v rámci režimu pro neusazené subjekty, není-li poukázán na území Malty, a to bez požadavků na podstatnou fyzickou přítomnost. Tyto programy mohou usnadňovat agresivní daňové plánování a OECD je označila za potenciálně velmi rizikové, pokud jde o zneužití za účelem obcházení předpisů o automatické výměně informací o finančních účtech.

               (16)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Maltě
                  6
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Malta by tedy mohla fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím.

               (17)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Malty, kterou zveřejnila ve své zprávě o Maltě pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Maltě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Maltě, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (18)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Malta zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Maltě v letech 2019 a 2020:

               1.Zajistit fiskální udržitelnost systému zdravotní péče a důchodového systému, mimo jiné omezením předčasných odchodů do důchodu a úpravou zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu s ohledem na očekávané zvýšení střední délky života.

               2.Vyřešit prvky daňového systému, které mohou usnadnit agresivní daňové plánování ze strany fyzických osob a nadnárodních společností, zejména prostřednictvím odchozích plateb. Posílit celkový správní rámec a pokračovat v úsilí o odhalování a stíhání korupce. Nepolevit v pokroku při posilování rámce proti praní peněz, zejména v oblasti prosazování předpisů. Posílit nezávislost soudnictví, zejména záruky pro jmenování a propouštění soudců, a zřídit samostatné státní zastupitelství.

               3.Zaměřit investiční hospodářskou politiku na výzkum a inovace, hospodaření s přírodními zdroji, účinné využívání zdrojů a energetickou účinnost, udržitelnou dopravu, snížení dopravního přetížení a inkluzivní vzdělávání a odbornou přípravu.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1017 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        SWD(2019) 1017 final.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 519 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které je Nizozemsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Nizozemsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 a 3, bylo plně a včas zohledněno. Zohlednění prvního doporučení pro eurozónu, pokud jde o obnovení rovnováhy v eurozóně, napomohou zejména investiční opatření a opatření na podporu růstu mezd, zohlednění druhého doporučení pro eurozónu, pokud jde o boj proti agresivnímu daňovému plánování, napomohou daňová opatření a zohlednění čtvrtého doporučení pro eurozónu, pokud jde o omezení daňového zvýhodňování dluhu, napomůže omezení daňového zvýhodnění dluhu domácností.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Nizozemsku
                  3
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Nizozemsko učinilo v zohledňování jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Nizozemska v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019
                  4
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Nizozemsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Zdroji této nerovnováhy s přeshraničním významem jsou zejména vysoký objem soukromého dluhu a významný přebytek běžného účtu. Poměr soukromého dluhu k HDP podpořený hospodářským růstem nadále vykazoval klesající tendenci u podniků i domácností, i když byl i nadále vysoký. Nominální zadlužení domácností se však pomalu zvyšuje v důsledku růstu cen rezidenčních nemovitostí.

               (4)Dne 29. dubna 2019 předložilo Nizozemsko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Nizozemsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2019 plánuje nizozemská vláda snížení přebytku veřejných financí z 1,5 % HDP v roce 2018 na 0,0 % HDP v roce 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  7
                Nizozemsko svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, i nadále po celé programové období překonává. Podle programu stability z roku 2019 by měl poměr dluhu veřejného sektoru k HDP klesnout z 52,4 % HDP v roce 2018 na 44,6 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se předpokládá, že strukturální saldo klesne z přebytku ve výši 0,8 % HDP v roce 2018 na 0,7 % HDP v roce 2019 a na 0,2 % HDP v roce 2020, což je nad střednědobým rozpočtovým cílem. Veřejný dluh má mít podle prognóz nadále klesající tendenci. Celkově se Rada domnívá, že Nizozemsko by podle projekcí mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2019 a 2020 dodržet. I při dodržování střednědobého rozpočtového cíle je však stále důležité využívat fiskální a strukturální politiky na podporu zvyšování investic.

               (7)Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, předpokládané zvýšení veřejných výdajů na dlouhodobou péči poukazuje na střední riziko pro dlouhodobou udržitelnost. V roce 2015 přesunula vláda velkou část systému dlouhodobé péče na úroveň obcí, aby zvýšila jeho efektivnost a snížila veřejné výdaje. Dopad této reformy na udržitelnost veřejných financí je potřeba sledovat.

               (8)V listopadu 2018 byly prostředky Fondu pojištění vkladů, nezávislého právního subjektu, převedeny z odděleného účtu v Nizozemské centrální bance na účet u státní pokladny. Nizozemský Fond pojištění vkladů byl vytvářen postupně a doposud se v něm nashromáždila přibližně 1 miliarda eur, přičemž do roku 2024 do něj banky měly zaplatit další 4 miliardy eur, které měly být investovány do diverzifikovaného portfolia nízkorizikových aktiv v souladu se směrnicí o systémech pojištění vkladů. Převedení účtu fondu snižuje úroveň hrubého dluhu, nemá však žádný vliv na schodek veřejných financí. Díky tomuto převodu bude státní pokladna moci tyto prostředky použít na financování vládních výdajů, ale bude je muset uvolnit v případě, že bude potřeba vyplatit prostředky vkladatelům nebo financovat intervence v souladu s jejím právním mandátem, což může mít dopad na finanční stabilitu.

               (9)Nizozemské domácnosti vykazují velké množství nelikvidních aktiv v oblasti bydlení a důchodů a současně vysokou míru zadlužení. Vysoká zadluženost vede k tomu, že jsou domácnosti zranitelné vůči finančním a hospodářským otřesům. Vysokou míru zadlužení domácností vysvětluje štědrá daňová úleva na úrocích z hypotečních úvěrů, ale také neexistence dobře fungujícího středního segmentu na trhu s nájemním bydlením a vysoké povinné důchodové spoření. Stěžejní výzvu pro řešení vysokého zadlužení domácností představuje trh s bydlením, na němž se v průběhu desetiletí nashromáždily nepružné prvky a pobídky deformující trh, které se projevují u financování bydlení i u odvětvových úspor. Od roku 2012 byla provedena řada opatření, která tento problém částečně řeší. Oznámené urychlení omezení možnosti daňového odpočtu hypotečních úroků bylo již provedeno do právních předpisů a začne platit v roce 2020. Daňová úleva na hypoteční úvěry je však stále štědrá a i nadále vede k významnému zvýhodnění dluhu domácností. Trh se soukromým nájemním bydlením zůstává zatím jakožto jediný nesubvencovaný segment stále nedostatečně rozvinutý – představuje jen 13 % všech obydlí. Neexistence dobře fungujícího středního segmentu na trhu s nájemním bydlením vede domácnosti k tomu, aby raději kupovaly, než pronajímaly, což sebou přináší vysokou míru zadlužení a finanční nestabilitu.

               (10)Penzijní systém sice dosahuje dobrých výsledků z hlediska přiměřenosti důchodů a udržitelnosti veřejných financí, ale má své nevýhody, pokud jde o mezigenerační spravedlnost, transparentnost důchodových práv a flexibilitu. Příspěvky na zaměstnanecké penzijní pojištění jsou vysoké a kolísají v závislosti na výsledcích penzijních fondů. Mohou tak procyklicky ovlivňovat výdaje domácností. Reforma důchodového systému by během svého životního cyklu mohla vést ke snížení povinných příspěvku do důchodového systému a stabilnější spotřebě. Vláda má v úmyslu podstatně reformovat druhý důchodový pilíř s cílem zlepšit krytí a vytvořit transparentnější, pružnější a z pojistněmatematického hlediska spravedlivější systém. Souběžná reforma institucí trhu s bydlením a důchodového systému by mohla zlepšit bilance domácností, snížit jejich zranitelnost vůči finančním a hospodářským otřesům a mít příznivé dopady na makroekonomickou odolnost a hospodářský růst.

               (11)Navzdory nízké nezaměstnanosti, vysokému počtu volných pracovních míst a rostoucímu nedostatku pracovníků zůstává růst nominálních mezd i nadále mírný (1,1 % v roce 2017 a 2,4 % v roce 2018). Mzdy v rámci kolektivních smluv se v roce 2018 zvýšily v průměru o 2,1 %, zatímco mzdy ve veřejném sektoru rostly rychleji (o 3 % v druhé polovině roku 2018). Kromě toho bylo dosaženo dohod, které vedly k nominálnímu nárůstu mezd všech úředníků ústředních vládních institucí o 7 % v průběhu 2 let. Byly také poskytnuty dodatečné finanční prostředky na zvýšení platů učitelů základních škol. Vláda navíc přijala několik daňových opatření, která snižují daňové zatížení práce a jejichž cílem je zvýšení čistého disponibilního příjmu domácností těch, kdo pracují. Další zvýšení disponibilního příjmu domácností vytvářením podmínek pro podporu růstu mezd a reformou druhého pilíře důchodového systému, tak aby byl transparentnější, mezigeneračně spravedlivější a odolnější vůči otřesům, by podpořilo domácí poptávku a pomohlo obnovit rovnováhu v eurozóně.

               (12)Jak je uvedeno v doporučení pro eurozónu na rok 2019, boj proti agresivnímu daňovému plánování má zásadní význam pro to, aby byly daňové systémy účinnější a spravedlivější. Vedlejší účinky strategií agresivního daňového plánování na jiné členské státy vyžadují koordinovaný postup vnitrostátních politik pro doplnění právních předpisů EU. Nizozemsko přijalo opatření proti agresivnímu daňovému plánování, avšak vysoká míra dividend, licenčních poplatků a úroků probíhajících přes Nizozemsko napovídá, že daňová pravidla této země využívají podniky, které uplatňují agresivní daňové plánovaní. Velká část přímých zahraničních investic je v držení „zvláštních účelových jednotek“. Neexistence srážkové daně uvalené na odchozí platby licenčních poplatků a úroků (tj. těch, které odvádí rezidenti EU rezidentům třetích zemí) může vést k tomu, že se tyto platby zcela vyhnou zdanění, pokud nejsou zdaňovány ani v jurisdikci příjemce. Oznámení reformního programu v oblasti daní, včetně srážkové daně uvalované na vyplácení licenčních poplatků a úroků v případech zneužití či plateb odváděných do jurisdikcí s nízkým zdaněním, je pozitivním krokem ke snížení agresivního daňového plánování, který by měl být důkladně sledován.

               (13)Růst zaměstnanosti, ke kterému došlo v posledních letech, byl způsoben hlavně dočasnými zaměstnáními a samostatnou výdělečnou činností, ačkoli růst počtu pracovních míst v rámci pracovního poměru na dobu neurčitou v poslední době předstihl růst počtu pracovních míst v rámci dočasných zaměstnání. Podíl flexibilních pracovních míst však zůstává vysoký a představuje významnou část trhu práce. Vysoký podíl osob zaměstnaných na smlouvy na dobu určitou, jakož i rychlé zvýšení počtu samostatně výdělečně činných osob bez zaměstnanců jsou zaznamenávány v kontextu velkých rozdílů v platných pracovněprávních předpisech, ochraně práce, jakož i rozdílů v právních předpisech v oblasti daní a sociálního zabezpečení. Vláda přijala balíček opatření (návrh zákona o rovnováze na trhu práce s názvem „Wet Arbeidsmarkt in Balans“) s cílem usnadnit nábor stálých zaměstnanců a snížit flexibilitu pružných pracovních smluv. Provádění těchto opatření (která by měla vstoupit v platnost v roce 2020) by mělo být po jejich přijetí parlamentem pozorně sledováno. Kromě toho byla oznámena opatření, která mají zaměstnavatelům usnadnit povinnost vyplácet mzdu po dobu dvou let v případě nemoci. Žádná jiná konkrétní opatření však doposud přijata nebyla. Některé z těchto institucionálních faktorů proto stále vytvářejí pro zaměstnance finanční pobídky, aby začali pracovat jako osoby samostatně výdělečně činné nebo upřednostňovali status osoby samostatně výdělečně činné bez zaměstnanců. Samostatně výdělečně činné osoby mají častěji nedostatečné pojištění proti invaliditě, nezaměstnanosti a důchodové pojištění, což může mít dopad na dlouhodobou udržitelnost systému sociálního zabezpečení. Prosazování opatření k boji proti falešné samostatné výdělečné činnosti bylo navíc pozastaveno až do roku 2020.

               (14)Přestože trh práce funguje celkově dobře, je i nadále nezbytné podporovat rovné příležitostí v oblasti zaměstnanosti a aktivní začleňování, zejména osob přistěhovaleckého původu, osob působících na okraji trhu práce a těch, kteří jsou ekonomicky neaktivní. Kromě toho je zde stále nevyužitý pracovní potenciál, zejména pokud jde o vysoký počet žen pracujících na částečný úvazek.

               (15)Technické a digitální dovednosti a kvalifikovaní odborníci mají zásadní význam pro růst produktivity a schopnost nizozemské ekonomiky inovovat. To poukazuje na potřebu více investovat do odborné přípravy, včetně odborné přípravy v oblasti digitálních dovedností, a podporovat flexibilní možnosti zvyšování kvalifikace a rekvalifikace. Zlepšení schopnosti společnosti inovovat rovněž vyžaduje investice na podporu vzdělávání v oblasti vědy, techniky, inženýrství a matematiky. Vyšší investice do dovedností, vzdělávání a odborné přípravy jsou rovněž nezbytné ke zlepšení přístupu na trh práce a zaměstnatelnosti osob na okraji trhu práce a podpoření rovnosti příležitostí a aktivního začleňování.

               (16)Přestože míra investic do výzkumu a vývoje vzrostla na více než 2 %, Nizozemsko stále výrazně zaostává za svým vnitrostátním cílem 2,5 % a za špičkovou úrovní. Pokud jde o produktivitu, patří Nizozemsko v mnoha odvětvích k zemím s nejlepšími výsledky. Nepřetržitý růst produktivity je vysoce závislý na inovacích. Podpořily by jej další investice do výzkumu, vývoje a inovací, zejména v soukromém sektoru.

               (17)Je potřeba také výrazně investovat do transformace energetiky a snižování emisí skleníkových plynů, aby byl zajištěn udržitelnější hospodářský rozvoj, který účinněji využívá zdroje. Nizozemsko pravděpodobně překročí své cíle v oblasti snižování emisí skleníkových plynů pro rok 2020, ale dosažení cílů pro rok 2030 bude vyžadovat dodatečná opatření. Hlavních cílů v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2020 nebude dosaženo bez dalších opatření. Nizozemský cíl týkající se energie z obnovitelných zdrojů do roku 2023, který stanoví nizozemská energetická dohoda, by měl být dosažitelný díky investicím do větrných elektráren na moři. Do konce roku 2019 plánuje nizozemská vláda přijmout vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu, který poskytne přehled o investičních potřebách do roku 2030 týkajících se různých dimenzí energetické unie, včetně energie z obnovitelných zdrojů, bezpečnosti dodávek, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se jí.

               (18)Výzvou pro Nizozemsko zůstává dopravní přetížení, neboť se jedná o hustě zalidněnou a dobře vybavenou zemi a klíčového aktéra EU v oblasti logistiky, na jehož území se nachází největší přístav EU (v Rotterdamu) a jedno z největších letišť (Schiphol). Dopravnímu přetížení sice ulevila výstavba další infrastruktury, tento problém však stále způsobuje vysoké sociální náklady a lidé kvůli němu ztrácí mnoho času čekáním v zácpách.

               (19)K řešení některých potřeb, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Nizozemsku
                  8
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Nizozemsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (20)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Nizozemska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Nizozemsku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Nizozemsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Nizozemsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny. Odráží se zde potřeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie

               (21)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku
                  9
               , že Nizozemsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (22)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a program stability z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 3. Uvedená doporučení rovněž přispívají k provádění doporučení pro eurozónu, zejména prvního a čtvrtého doporučení pro eurozónu. Fiskální politiky uvedené v doporučení č. 3 přispějí mimo jiné k řešení nerovnováhy související se současným přebytkem běžného účtu,

               DOPORUČUJE Nizozemsku v letech 2019 a 2020:

               1.Omezit zvýhodnění dluhu pro domácnosti a odstranit přetrvávající deformace na trhu s bydlením, mimo jiné podporou rozvoje odvětví soukromého nájemního bydlení. Zajistit, aby byl druhý pilíř důchodového systému transparentnější, mezigeneračně spravedlivější a odolnější vůči otřesům. Zavést politiky ke zvýšení disponibilního příjmu domácností, mimo jiné posílením podmínek, které podporují růst mezd, a respektovat přitom úlohu sociálních partnerů. Vyřešit ty prvky daňového systému, které mohou usnadnit agresivní daňové plánování, zejména prostřednictvím plateb odchozích, a to především prováděním oznámených opatření.

               2.Snížit pobídky pro osoby samostatně výdělečně činné bez zaměstnanců a zároveň podporovat přiměřenou sociální ochranu osob samostatně výdělečně činných, bojovat proti falešné samostatné výdělečné činnosti, posílit komplexní celoživotní učení a zlepšit dovednosti, zejména u osob na okraji trhu práce a neaktivních jedinců.

               3.Využívat při dodržování střednědobého rozpočtového cíle fiskální a strukturální politiky na podporu vzestupného trendu v oblasti investic. Zaměřit hospodářskou politiku v oblasti investic na výzkum a vývoj (zejména v soukromém sektoru), energii z obnovitelných zdrojů, energetickou účinnost, strategie snižování emisí skleníkových plynů a řešení problémů v oblasti dopravy.

               V Bruselu dne

                      Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (8)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (9)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 522 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Portugalska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Portugalska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které je Portugalsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Portugalsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 4, bylo plně a včas zohledněno. Zohlednit druhé doporučení pro eurozónu, jež se týká podpory investic a opětovného vytváření rezerv, napomohou zejména zaměření hospodářské politiky v oblasti investic na konkrétní oblasti a využití neočekávaných zisků ke snížení veřejného dluhu. Opatření ke snížení segmentace trhu práce, zlepšení dovedností a účinnosti sociální záchranné sítě napomohou zohlednit třetí doporučení pro eurozónu, jež se týká fungování trhu práce a systémů sociální ochrany. Opatření ke snížení regulační zátěže napomohou zohlednit první doporučení pro eurozónu, jež se týká podnikatelského prostředí a zlepšení produktivity pro obnovení rovnováhy v eurozóně. Zvýšení efektivity úpadkového řízení a ozdravných postupů napomohou zohlednit čtvrté doporučení pro eurozónu, jež se týká snížení objemu úvěrů se selháním.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Portugalsku pro rok 2019
                  3
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Portugalsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly také zveřejněny dne 27. února 2019
                  4
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Portugalsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Za slabiny v kontextu nízkého růstu produktivity se považují zejména velký objem čistých vnějších závazků, soukromý a veřejný dluh a vysoký podíl úvěrů se selháním. Přetrvávají nedostatky v některých politikách, zejména pokud jde o provádění opatření za účelem snížení objemu úvěrů se selháním a zlepšení podnikatelského prostředí. Bude třeba sledovat přijetí a provádění několika plánů reforem, včetně fiskálně-strukturálních reforem pro posílení udržitelnosti veřejných financí.

               (4)Dne 30. dubna 2019 předložilo Portugalsko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo zohledňování příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Portugalsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2019 plánuje Portugalsko dosáhnout celkového schodku státního rozpočtu ve výši 0,2 % HDP v roce 2019 a přebytku ve výši 0,3 % HDP v roce 2020 a pokračovat ve zlepšování salda až na přebytek ve výši 0,7 % HDP do roku 2022. V těchto plánech je pouze částečně zohledněno, jaký by mohla mít opatření na podporu bank od roku 2020 dopad na zvýšení schodku. Na základě přepočteného strukturálního salda má být střednědobý rozpočtový cíl, který se změnil ze strukturálního přebytku ve výši 0,25 % HDP v roce 2019 na vyrovnanou rozpočtovou pozici ve strukturálním vyjádření od roku 2020, podle plánu v roce 2020 dosažen. V programu stability z roku 2019 se předpokládá, že poměr veřejného dluhu k HDP dosáhne 118,6 % v roce 2019 a 115,2 % v roce 2020 a dále klesne na úroveň 103,7 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro roky 2019 a 2020 realistický a následující roky příznivý. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2019, nebyla zároveň dostatečně upřesněna.

               (7)Program stability z roku 2019 neposkytuje informace o rozpočtovém dopadu mimořádných výdajů v souvislosti s preventivními opatřeními na ochranu státního území před požáry přijatými po rozsáhlých požárech, k nimž došlo v roce 2017. V dopise ze dne 9. května 2019 však portugalské orgány poskytly dostatečné důkazy o rozsahu a povaze těchto dodatečných rozpočtových nákladů. V dopise je zejména uvedeno, že plnění rozpočtu na rok 2018 zahrnuje mimořádné výdaje ve výši přibližně 0,04 % HDP v souvislosti s preventivními opatřeními na ochranu proti přírodním požárům na vnitrostátním území. Dopis ze dne 9. května 2019 uvádí výdaje spojené s nouzovým řízením, které jsou klasifikovány jako jednorázová opatření, a výdaje spojené s prevencí. Vzhledem k integrovanému charakteru těchto výdajů a vzhledem k přímé vazbě s rozsáhlými přírodními požáry z roku 2017 lze uvažovat o tom, že by se na zvláštní zacházení s výdaji na předcházení přírodním požárům použila „doložka o neobvyklých událostech“. Podle Komise činí způsobilé dodatečné výdaje pro preventivní opatření v roce 2018 0,04 % HDP. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, neboť nebývalé, rozsáhlé přírodní požáry se považují za neobvyklé události, jejich dopad na veřejné finance Portugalska je značný a povolení dočasného odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle by neohrozilo udržitelnost. Rozsah požadované korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2018 byl proto s ohledem na tyto dodatečné náklady snížen.

               (8)Dne 13. července 2018 Rada Portugalsku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládního sektoru
                  7
                nepřekročila v roce 2019 hodnotu 0,7 % HDP, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje v roce 2019 riziko významného odchýlení od doporučené korekce.

               (9)Portugalsko by mělo dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2020 s ohledem na příspěvky související s mimořádnými událostmi, u kterých je přiznána dočasná odchylka. Na základě prognózy Komise z jara 2019 je to v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 1,5 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje při nezměněné politice riziko, že v roce 2020 dojde k významnému odchýlení od tohoto požadavku. Zároveň se předpokládá, že Portugalsko v roce 2019 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení v důsledku povolené roční odchylky ve výši 0,25 %, ale prima facie se neočekává, že pravidlo pro zadlužení dodrží v roce 2020. Celkově se Rada domnívá, že pro dodržení Paktu o stabilitě a růstu je třeba od roku 2019 přijímat nezbytná opatření. Bylo by důležité, aby případné neočekávané příjmy byly použity k dalšímu snižování míry veřejného dluhu.

               (10)Posílení fiskální udržitelnosti Portugalska závisí na pokračující fiskální konsolidaci podporující růst, nicméně existuje prostor ke zlepšení kvality veřejných financí a k tomu, aby výdaje více podporovaly růst, a to podporou investic (viz níže). Navzdory nárůstu v roce 2018 zůstaly veřejné investice oproti standardům EU velmi nízké a trvale nižší než vlastní cíle vlády. Přísné a včasné prosazování zákona o kontrole závazků, provádění zákona o rozpočtovém rámci a pokračující racionalizační úsilí mají i nadále zásadní význam pro zlepšení kontroly a zefektivnění výdajů. Nedávné samostatné přezkumy výdajů „zdola nahoru“ v konkrétních odvětvích vedly k celkově omezeným úsporám ze zvýšení efektivity. Aby bylo dosaženo vyšší efektivity, měly by se přezkumy výdajů stát pravidelnou součástí portugalského rozpočtového rámce. Nadto je nadále zapotřebí hlubších reforem za účelem zvýšení efektivity a jednoznačně a na všech úrovních se zaměřit na omezování celkových výdajů. To by mělo být do značné míry založeno na strategii reformy veřejné správy zaměřené na lepší sladění úrovní veřejné zaměstnanosti s potřebou poskytovat efektivní služby, což zahrnuje podporu přerozdělení a rekvalifikace zaměstnanců a podporu individuální výkonnosti a atraktivity veřejné služby pro vysoce kvalifikované pracovníky.

               (11)Veřejné finance Portugalska jsou pod neustálým tlakem negativních demografických trendů, zejména stárnutí obyvatelstva, což má negativní důsledky, zejména pokud jde o udržitelnost důchodových systémů a systémů zdravotní péče. Přestože minulé reformy zlepšily dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, pokračující neplánovaná zvyšování důchodů a reformy předčasného odchodu do důchodu vedly k dalšímu diskrečnímu zvýšení výdajů na důchody, což dále podtrhlo vzestupný trend podmíněný stárnutím. Bez přiměřených kompenzačních opatření může být celková udržitelnost důchodového systému ohrožena. V odvětví zdravotnictví byla v roce 2018 i nadále podporována nákladová efektivnost, mimo více centralizovaným nákupem a větším využíváním generik a biologicky podobných léčivých přípravků. Setrvalé vysoké nedoplatky nemocnic jsou zároveň důsledkem nedostatečného rozpočtového plánování a nedostatečného provádění a nedostatků v oblasti kontroly účetnictví a manažerských postupů. Dočasná snížení nedoplatků nemocnic v roce 2018 byla v zásadě způsobena rozsáhlými mimořádnými clearingovými opatřeními. Cílem nového programu pro rok 2019 je strukturálně řešit nedoplatky nemocnic zavedením nového modelu řízení veřejných nemocnic v kombinaci s podstatným zvýšením jejich ročních rozpočtů. Zda tento program dokáže zpomalit hromadění nedoplatků nemocnic v krátkodobém horizontu, a vést tak ke strukturálnímu snížení celkových objemů těchto nedoplatků, závisí v rozhodující míře na jeho včasném a účinném provádění.

               (12)Zvýšení čistých příjmů státem vlastněných podniků a snížení jejich dluhu by přispělo k větší udržitelnosti portugalských veřejných financí. Orgány plánují čisté příjmy státních podniků tak, aby se celkově přiblížily téměř rovnovážné úrovni v roce 2019, což znamená zpoždění oproti dřívějším oznámením, kdy podobného výsledku mělo být docíleno již v roce 2018. Opatření k zajištění dodržování původních plánů činnosti a úsilí o zajištění včasnějšího, transparentnějšího a komplexnějšího sledování byla nadto opožděna a v přechodu k potřebným nápravným opatřením pomalá. Zejména nebyla zajištěna dostatečná úroveň transparentnosti ex ante u financování státních podniků prostřednictvím rekapitalizací a úvěrů.

               (13)Navzdory probíhajícímu provádění některých opatření ke snížení segmentace trhu práce, jako je posílení inspektorátu práce a zahájení integračního programu pro pracovníky ve veřejné službě s nejistým zaměstnáním, podíl dočasných pracovníků v Portugalsku nadále překračuje průměr EU. Konkrétnější opatření dohodnutá mezi vládou, zaměstnavateli a zástupci zaměstnanců, jejichž cílem je další snížení segmentace trhu práce a nejistoty pracovních míst a podpora kolektivního vyjednávání, musí Parlament ještě schválit a konkretizovat do konkrétních právních předpisů.

               (14)V důsledku zlepšení podmínek na trhu práce je méně osob ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením. Navzdory tomuto zlepšení je nerovnost v příjmech i nadále vysoká a dopad sociálních transferů na snížení chudoby je omezený. I když příjmová nerovnost v Portugalsku klesá, zůstává výrazně vyšší než průměr EU. Systém minimálního příjmu je jedním z nejméně přiměřených v EU, přičemž poskytuje příjmy ve výši 40 % vnitrostátní hranice chudoby. Pokud nedojde k přezkumu, mohla by být nízká efektivita sociálních transferů podrobena velké zkoušce v případě budoucího hospodářského útlumu, jenž by se obzvlášť dotkl zranitelných osob.

               (15)Nízká úroveň kvalifikace pracovníků je překážkou růstu investic a produktivity. Přibližně 50 % obyvatel ve věku 25–64 let má nízkou úroveň dosaženého vzdělání, což je výrazně nad průměrem Unie, který v roce 2018 činil 22 %. Podniky uvádějí, že nízká dostupnost kvalifikovaných pracovníků představuje významnou překážku pro investice. Zejména u vzdělávání dospělých existuje prostor pro další zapojení osob s nízkou kvalifikací (jejichž účast na vzdělávání je nižší než průměr Unie) a k rozšíření cílených veřejných pobídek pro malé a střední podniky, aby své zaměstnance školily. Specifickým problémem jsou digitální dovednosti, neboť 50 % portugalského obyvatelstva nemá základní digitální dovednosti (přičemž průměr v Unii činí 43 %). Investice do vzdělávání a odborné přípravy, včetně infrastruktury, jsou klíčové pro zlepšení zaměstnatelnosti a sociální mobility.

               (16)V rámci úsilí o zvýšení počtu absolventů vysokoškolského vzdělávání probíhají opatření ke zvýšení počtu osob zapsaných do vysokoškolského vzdělávání, kupříkladu výrazné zvýšení stipendií. Z osob ve věku 30–34 let v Portugalsku dokončilo vysokoškolské vzdělávání 33,5 %, což je stále pod průměrem EU ve výši 40,7 %. Setrvalost těchto nízkých podílů, zejména u absolventů v informačních a komunikačních technologiích, v přírodních vědách, matematice a statistikách, může mít negativní důsledky pro růst produktivity a inovační schopnost Portugalska. Ačkoli se vláda snaží problém řešit tím, že zvyšuje počet studijních míst v těchto oblastech a provádí přezkum systému vysokoškolského vzdělávání, je třeba vyvinout větší úsilí.

               (17)Podíl úvěrů se selháním ve finančním systému zůstává poměrně vysoký (11,3 %). Většina bank však dosáhla značného pokroku při plnění cílů zaměřených na snížení úvěrů se selháním. Sekundární trh pro klasifikovaná aktiva získal na intenzitě, zatímco banky rovněž urychlily odpisy a ozdravná opatření u úvěrů se selháním. Rozpis úvěrů se selháním nadále vykazuje vysoký podíl podnikových úvěrů se selháním (65 %). Za posledních několik let provedly orgány řadu právních a institucionálních reforem týkajících se platební neschopnosti a vymáhání pohledávek. Průměrná délka insolvenčního řízení je však stále vysoká, stejně jako počet projednávaných soudních případů. Právní a soudní rámce významně negativně ovlivňují inkasní proces a vyhlídky na efektivní zpětné převzetí kolaterálu do vlastnictví. Dlouhá průměrná doba trvání inkasních řízení má negativní dopad na ceny, které trh používá pro aktiva se selháním.

               (18)K reformám zaměřeným na zjednodušení administrativy prakticky nedošlo, neboť úsilí v této oblasti se většinou omezuje na plošné provádění dematerializace postupů a zásadu „pouze jednou“. Prioritou by mělo být zejména omezení počtu dokumentů, které je třeba předložit, a to buď nahrazení povolovacích režimů jednoduchými prohlášeními o dodržení platných podmínek, nebo, v případě citlivějších odvětví, zjednodušení povolení snížením doby rozhodování a zavedením tichého souhlasu. Zjednodušení postupů u konkrétních odvětví stále chybí. Přetrvávají nadměrné správní poplatky, zejména ve stavebnictví. Hospodářské soutěži dále brání nedostatky v plánování a monitorování zadávání veřejných zakázek. Výkonnost veřejných zakázek by se mohla zlepšit zavedením strukturovaného a kvantifikovaného plánování a zajištěním důkladnějšího dohledu nad fází plnění smluv. I přesto, že se přímé přidělování zakázek mezi roky 2017 a 2018 významně snížilo, i nadále je často využíváno.

               (19)V rámci programu finanční pomoci se Portugalsko snažilo snížit regulační zátěž u vysoce regulovaných povolání, zejména zavedením rámcového zákona z roku 2013. V některých případech byl však tento pokrok zastaven nebo dokonce zvrácen přijetím stanov pro jednotlivá povolání a zavedením zákazu pro skupiny podniků. Převládají regulační a správní omezení podnikatelských a odborných služeb, což vyvolává obavy o hospodářskou soutěž, cenové úrovně, inovace a kvalitu služeb. Dosud nebyly oznámeny žádné plány reformy v reakci na doporučení Komise týkající se regulace odborných služeb
                  8
                ani v reakci na hodnocení hospodářské soutěže od OECD z roku 2018 týkající se portugalských samoregulovaných povolání (ve spolupráci s portugalským orgánem pro hospodářskou soutěž).

               (20)Podmínky pro přístup podniků k financování se za posledních několik let zlepšují a podíl podniků, které uvádějí přístup k finančním prostředkům jako hlavní omezení, nyní odpovídá průměru EU. Portugalské orgány zahájily a zintenzivnily několik iniciativ v této oblasti, například program Capitalizar a další programy zaměřené na konkrétní druhy společností nebo odvětví. Portugalské podniky však stále ve značné míře financují investice z vlastních zdrojů a značný objem bankovních úvěrů získávají podniky s velmi nízkou produktivitou. Nízká úroveň investovaného kapitálu na pracovníka představuje významnou překážku modernizace výrobní struktury portugalského hospodářství. V této souvislosti je důležité, aby se zvýšily investice do výrobních zařízení a postupně se přeorientovaly na podniky s růstovým potenciálem a na vysoce produktivní odvětví. I když se v posledních několika letech zvyšovaly i jiné zdroje financování, jako je rizikový a akciový kapitál, zůstávají výrazně pod průměrem EU.

               (21)Systém soudnictví se stává účinnějším, ale i nadále čelí zásadním problémům, tj. zdlouhavým řízením a vysokému počtu nevyřízených případů, zejména u správních a daňových soudů. I když pokračují snahy o boj proti korupci, předcházení korupci je i nadále problémem, neboť chybí koordinovaná strategie a příslušnosti jsou roztříštěny.

               (22)Investice do výzkumu a vývoje se v poslední době začaly znovu zvyšovat, ale pro modernizaci portugalského národního systému výzkumu a inovací nepostačují. Po letech poklesu podíl výdajů na výzkum a vývoj ve vztahu k HDP v poslední době vzrostl a v roce 2017 míra podnikového výzkumu a vývoje mírně překročila míru veřejného výzkumu a vývoje. Malého pokroku bylo dosaženo při modernizaci hospodářské struktury Portugalska, pokud jde o vyšší podíl přidané hodnoty v oblasti technologicky vyspělé výroby a služeb náročných na znalosti. Významným potenciálem Portugalska pro podporu investic a růstu produktivity je podpora investic do nehmotných aktiv, včetně výzkumu a vývoje, ale také manažerských dovedností, finanční gramotnosti a digitálních dovedností, které podnikům umožní růst, zvýšit jejich inovační schopnost a vstoupit na vývozní trhy.

               (23)Kvůli nedostatečnému námořnímu a železničnímu spojení nemohou podniky zaměřené na vývoz plně využívat potenciál jednotného trhu. Vzhledem k zeměpisné poloze je Portugalsko přirozeným námořním vstupním bodem, zejména pro transatlantické trasy. Včasné investice do nových kontejnerových terminálů v Sines a v Barreiro (terminál Vasco da Gama) a dokončení probíhajících investičních projektů v ostatních hlavních portugalských přístavech (Viana do Castelo, Leixoes, Aveiro, Figueira da Foz, Setúbal) by zvýšily kapacitu pro manipulaci s kontejnery v těchto přístavech. Železnice vedoucí do Španělska jsou stále ve velké míře nedostatečně využívány (koridor z východu na západ i koridor ze severu na jih). Vytvoření komplexního plánu na úrovni Iberského poloostrova, který by zahrnoval určení přechodných opatření, terminálů, propojení potřebných pro využívání modernizace španělské sítě a vytvoření Mezinárodní unie rozchodu železnic by pomohly zvýšit výkonnost Portugalska v mezinárodní železniční dopravě.

               (24)Investice do účinného využívání zdrojů a přizpůsobení se změně klimatu by pomohly dosáhnout dlouhodobě udržitelného růstu. V Portugalsku zůstává problémem předjímání nepříznivých dopadů změny klimatu, jako jsou povodně a lesní požáry. Problémy přetrvávají, pokud jde o dosažení cíle energetické účinnosti do roku 2020, a nejnovější údaje z roku 2017 ukazují, že spotřeba energie roste. Stále existuje široký prostor pro zlepšení energetické účinnosti budov a snížení spotřeby energie v podnicích. Lepší energetická propojenost na Iberském poloostrově by umožnila více hospodářské soutěže a usnadnila by zavádění energie z obnovitelných zdrojů.

               (25)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Portugalsku
                  9
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Portugalsko by tedy mohlo fondy optimálně využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly a na zvláštní situaci v nejvzdálenějších regionech. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země k řízení zmiňovaných fondů.

               (26)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Portugalska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Portugalsku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Portugalsku adresována v předchozích letech. Zohlednila nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Portugalsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (27)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019, přičemž její stanovisko
                  10
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (28)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a program stability z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4, Tato doporučení rovněž přispívají k zohlednění doporučení pro eurozónu, zejména prvního, druhého a čtvrtého doporučení pro eurozónu. Fiskální politiky uvedené v doporučení č. 1 přispějí mimo jiné k řešení nerovnováhy související s vysokým veřejným dluhem,

               DOPORUČUJE Portugalsku v letech 2019 a 2020:

               1.Dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2020, s ohledem na příspěvky související s mimořádnými událostmi, u kterých je přiznána dočasná odchylka. Využít neočekávaných příjmů k rychlejšímu snižování poměru veřejného dluhu k HDP. Zlepšit kvalitu veřejných financí upřednostněním výdajů na podporu růstu a současně posílením celkové kontroly výdajů, nákladové efektivnosti a odpovídajícího sestavování rozpočtu se zaměřením zejména na trvalé snižování nedoplatků v nemocnicích. Zlepšit finanční udržitelnost státních podniků a zároveň zajistit včasnější, transparentnější a komplexnější monitoring.

               2.Přijmout opatření k vyřešení segmentace trhu práce. Zlepšit úroveň dovedností obyvatelstva, zejména jeho digitální gramotnost, a to i tím, že se vzdělávání dospělých stane relevantnějším pro potřeby trhu práce. Zvýšit počet absolventů vysokoškolského vzdělávání, zejména v oblasti přírodních věd a informačních technologií. Zlepšit efektivitu a přiměřenost sociální záchranné sítě.

               3.Zaměřit hospodářskou politiku v oblasti investic na výzkum a inovace, železniční dopravu a přístavní infrastrukturu, přechod na nízkouhlíkové hospodářství a energetiku a rozšíření energetických propojení a zároveň zohlednit regionální rozdíly.

               4.Umožnit rychlejší zpětné získání kolaterálu vázaného na úvěry se selháním, a to zvýšením efektivity insolvenčního a inkasního řízení. Snížit administrativní a regulační zátěž pro podniky, zejména snížením odvětvových překážek pro udělování licencí. Vypracovat plán na snížení omezení u povolání, která jsou vysoce regulovaná. Zvýšit efektivitu správních a daňových soudů, zejména tím, že se sníží délka řízení.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (8)

                        SWD(2016) 436 final.

                     (9)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (10)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.