title: 2011/413/EU: Doporučení Komise ze dne 11. července 2011 o výzkumné iniciativě společného plánování „Delší a lepší život – potenciál a výzvy spojené s demografickými změnami“

text:
               13.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/28

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 11. července 2011
   o výzkumné iniciativě společného plánování „Delší a lepší život – potenciál a výzvy spojené s demografickými změnami“
   (2011/413/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 181 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Očekává se, že počet Evropanů starších 65 let se významně zvýší, a to o 42 %, z 87 milionů v roce 2010 na 124 miliony v roce 2030 (1). Tento trvalý nárůst střední délky života je výrazným úspěchem nedávné minulosti. Zároveň však představuje riziko, které dodatečně zatěžuje ekonomiku, společnost i udržitelnost veřejných financí.

               (2)

               V důsledku stárnutí populace se bude zvyšovat potřeba poskytování stárnutím podmíněných transferů a služeb z veřejných zdrojů. Předpokládá se tudíž, že daňový dopad související se stárnutím obyvatelstva bude téměř ve všech členských státech podstatný. Celkově se na základně současných politik odhaduje, že se do roku 2060 veřejné výdaje související se stárnutím obyvatelstva zvýší v EU v průměru o 4¾ procentního bodu HDP, zejména v důsledku nákladů na důchody, zdravotní péči a dlouhodobou péči (v odvětví péče je k těmto faktorům navíc třeba vzít do úvahy i skutečnost, že počet pracovních sil se v tomto odvětví snižuje a zaměstnanci jsou často nedostatečně kvalifikovaní) (2).

               (3)

               Snížení počtu obyvatel v pracovním věku o zhruba 50 milionů v období 2010 až 2060 a odpovídající nárůst míry závislosti, ke kterému ve velké míře dojde již před rokem 2030, by mohly způsobit snížení růstu HDP, pokud tyto nedostatky nebudou kompenzovány rostoucí mírou účasti a zaměstnanosti ve všech odvětvích pracovních sil a zvýšeným růstem produktivity (3).

               (4)

               Z klesajícího počtu obyvatel a jejich stárnutí plynou pro společnost značné přínosy spočívající v prodloužení aktivního a zdravého života starších lidí, jejich lepším zapojení do ekonomiky a společnosti a v tom, že jsou déle nezávislí. Tím se zvyšuje kvalita života starších občanů i jejich pečovatelů, zlepšuje udržitelnost systémů sociální ochrany (důchody, zdravotní péče a dlouhodobá péče) a vytváří se nové tržní příležitosti pro inovační řešení, jejichž účelem je zajistit lepší stárnutí.

               (5)

               Strategie Evropa 2020 označila stárnutí obyvatelstva za výzvu a současně za příležitost pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, stejně tak jako pro stěžejní iniciativy „Digitální agenda pro Evropu“ (4), „Unie inovací“ (5), „Program pro nové dovednosti a pracovní místa“ a „Evropská platforma pro boj proti chudobě“, které se otázkou stárnutí obyvatelstva zabývají jako jednou z priorit. Politiky flexicurity v rámci evropské strategie zaměstnanosti uznávají, že v politikách lidských zdrojů je nutné zaujmout ucelený přístup, a rovněž poukazují na to, že aby byla posílena účast pracovního trhu a byly odstraněny stávající překážky, je zapotřebí, aby celoživotní přístup fungoval.

               (6)

               Komise dne 6. září 2010 navrhla vyhlásit rok 2012 Evropským rokem aktivního stárnutí, což by členské státy podpořilo v jejich úsilí umožnit starším lidem i nadále pracovat a sdílet své zkušenosti, hrát aktivní úlohu ve společnosti, žít co nejzdravěji a nezávisle a vést spokojený život (6).

               (7)

               S cílem podpořit tvorbu politiky založenou na důkazech vyvstává naléhavá potřeba posílit vědomosti o samotném stárnutí a jeho dopadu na společnost a ekonomiku.

               (8)

               Aby bylo možné výše uvedenou problematiku řešit a využít příležitostí, které skýtá, je zapotřebí koordinovaných kroků, které by usnadnily spolupráci ve vysoce kvalitním výzkumu, jež by byl základem intervencí.

               (9)

               Na svém zasedání dne 26. května 2010 (7) Rada ve složení pro konkurenceschopnost identifikovala a odůvodnila soubor potenciálních iniciativ společného plánování, včetně iniciativy „Delší a lepší život – výzvy a příležitosti spojené s demografickými změnami“, jako oblast, v níž by společné plánování ve výzkumu přineslo do současného neuceleného úsilí členských států významnou přidanou hodnotu. Z toho důvodu přijala závěry, v nichž uznala, že je nezbytné zahájit iniciativu společného plánování věnovanou tomuto tématu, a vyzvala Komisi, aby přispěla k její přípravě.

               (10)

               Členské státy se k účasti na těchto iniciativách společného plánování zavázaly formou dopisů vyjadřujících formální závazek.

               (11)

               Společné plánování výzkumu v oblasti demografických změn a stárnutí obyvatelstva by umožnilo koordinaci výzkumu v této oblasti, což by významně přispělo k vytvoření plně funkčního Evropského výzkumného prostoru zaměřeného na stárnutí obyvatelstva a posílilo vedoucí úlohu Evropy a konkurenceschopnost výzkumu na tomto poli.

               (12)

               Aby bylo dosaženo cílů stanovených v tomto doporučení, měly by členské státy zajistit spolupráci a doplňkovost s hlavními souvisejícími iniciativami, jimiž jsou společný program „Asistované žití v domácím prostředí“ (8) a „Inovační partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí“, výzkum a vývoj podporovaný rámcovým programem, zejména v oblasti IKT, zdraví, sociálních věd, jakož i s jinými výzkumnými iniciativami, např. SHARE ERIC (9) a ERA-AGE II (10).

               (13)

               Aby Komise mohla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy, měly by členské státy pravidelně podávat Komisi zprávy o pokroku této iniciativy společného plánování,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Členské státy se vyzývají, aby vytvořily a zachovávaly společnou vizi, jak může spolupráce a koordinace v oblasti výzkumu na úrovni Unie pomoci splnit úkoly plynoucí z demografických změn a jak lze využít příležitostí, které tyto změny přinášejí.

               2.

               Členské státy se vyzývají, aby vypracovaly společný strategický plán výzkumu stanovující střednědobé až dlouhodobé potřeby a cíle výzkumu v oblasti demografických změn. Strategický plán výzkumu by měl obsahovat prováděcí plán, který stanoví priority a časové rozvrhy a přesně vymezí činnosti, nástroje a zdroje potřebné k jeho provádění.

               3.

               Členské státy se vyzývají, aby do strategického plánu výzkumu a prováděcího plánu zahrnuly tato opatření:

                           a)

                           zjišťování a výměnu informací o příslušných národních programech a výzkumných činnostech;

                           b)

                           posílení kapacit pro společné prognózy a posuzování technologií;

                           c)

                           výměnu informací, zdrojů, osvědčených postupů, metodik a pokynů;

                           d)

                           určení oblastí nebo výzkumných činností, které by měly prospěch z koordinace nebo společných výzev k předkládání návrhů nebo sdružování zdrojů;

                           e)

                           definování způsobů výzkumu, který má být společně prováděn v oblastech uvedených v písmenu d);

                           f)

                           zvážení měnících se potřeb starších osob i potřeb jejich formálních a neformálních ošetřovatelů při definování cílů v programech pro výzkum stárnutí;

                           g)

                           případné sdílení stávajících výzkumných infrastruktur nebo budování nových zařízení, například koordinovaných databank, nebo vývoj modelů pro studium procesů stárnutí;

                           h)

                           podporu lepší spolupráce mezi veřejným a soukromým odvětvím, jakož i otevřenou inovaci mezi různými výzkumnými činnostmi a podnikatelským odvětvím v oblasti demografických změn a stárnutí obyvatelstva;

                           i)

                           poskytování a šíření znalostí, inovací a mezioborových metodických přístupů;

                           j)

                           vytváření sítí mezi středisky zabývajícími se demografickými změnami a výzkumem stárnutí obyvatelstva.

               4.

               Členské státy se vyzývají, aby udržovaly účinnou společnou řídící strukturu pro oblast výzkumu demografických změn a stárnutí obyvatelstva, pověřenou stanovením společných podmínek, pravidel a postupů pro spolupráci a koordinaci a sledováním provádění strategického plánu výzkumu.

               5.

               Členské státy se vyzývají, aby prostřednictvím svých národních výzkumných programů společně provedly strategický plán výzkumu v souladu s pokyny pro rámcové podmínky společného plánování vypracovanými skupinou na vysoké úrovni pro společné plánování, která působí v rámci Rady.

               6.

               Členské státy se vyzývají, aby spolupracovaly s Komisí s cílem prozkoumat možné iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění strategického plánu výzkumu a koordinovat společné programy s jinými iniciativami Unie v této oblasti, jako jsou například iniciativy „Inovační partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí“ a společný program „Asistované žití v domácím prostředí“.

               7.

               Členské státy se vyzývají, aby prostřednictvím výročních zpráv o pokroku Komisi pravidelně informovaly o pokroku této iniciativy společného plánování.

      V Bruselu dne 11. července 2011.

            Za Komisi

         Neelie KROES

            místopředsedkyně

      (1)  Počet Evropanů starších 65 let se v příštích 50 letech téměř zdvojnásobí – z 87 milionů v roce 2010 na 153 miliony v roce 2060 – Eurostat, odhad počtu obyvatel Europop2010.

      (2)  Ibid.

      (3)  KOM(2009) 180 v konečném znění: Řešení dopadu stárnutí populace v EU (Zpráva o stárnutí populace za rok 2009).

      (4)  9981/1/10 REV 1.

      (5)  14035/10.

      (6)  Závěry Rady (EPSCO prosinec 2010) 18132/10.

      (7)  10246/10.

      (8)  Zpráva o spolurozhodování, tisková zpráva - http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?language = en&type = IM-PRESS&reference = 20080121IPR19252

      (9)  http://www.share-project.org/t3/share/fileadmin/press_information/SHARE_ERIC-EN_upload.pdf

      (10)  http://futurage.group.shef.ac.uk/


title: Doporučení Komise (EU) 2017/820 ze dne 12. května 2017 o přiměřených policejních kontrolách a policejní spolupráci v schengenském prostoru

text:
               13.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 122/79

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2017/820
   ze dne 12. května 2017
   o přiměřených policejních kontrolách a policejní spolupráci v schengenském prostoru
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích je nezbytné mít k dispozici společnou reakci na přeshraniční hrozby ovlivňující veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost tohoto prostoru. Řádné fungování takového prostoru závisí nejen na jednotném uplatňování acquis Unie, ale také na využívání vnitrostátních pravomocí, pokud jde o udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti v souladu s cíli schengenského acquis. Pro správné fungování schengenského prostoru je důležité zohlednit nejen to, jak jednotlivé členské státy spravují své vnější hranice, ale také způsob, jakým vykonávají své policejní pravomoci, a to na celém svém území, jakož i v pohraničních oblastech.

               (2)

               V roce 2012 vydala Komise Pokyny pro členské státy ohledně policejních opatření v příhraničních oblastech u vnitřních hranic, které doprovázely první pololetní zprávu o fungování schengenského prostoru (1). Na základě zkušeností z posledních tří let by tyto pokyny měly být přezkoumány. K uvedenému účelu slouží toto doporučení. Toto doporučení vychází z poznatků získaných za poslední tři roky při řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost a z osvědčených postupů při výkonu policejních pravomocí a přeshraniční policejní spolupráce, příslušné judikatury týkající se policejních kontrol, dosud provedených schengenských hodnocení v oblasti policejní spolupráce a nových možností vyplývajících z technologického vývoje.

               (3)

               V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 (2) se zrušení hraničních kontrol na vnitřních hranicích nedotýká výkonu policejních pravomocí příslušnými orgány členských států podle jejich vnitrostátních právních předpisů, pokud výkon těchto pravomocí nemá účinek rovnocenný hraničním kontrolám. Výkon policejních pravomocí by neměl být považován za rovnocenný hraničním kontrolám zejména tehdy, pokud policejní opatření nemají za cíl ochranu hranic, vycházejí z všeobecných policejních informací nebo zkušeností týkajících se možných hrozeb pro veřejnou bezpečnost a mají především za cíl bojovat proti přeshraniční trestné činnosti, jsou plánována a prováděna tak, že se zřetelně odlišují od systematických kontrol osob na vnějších hranicích a provádějí se na základě namátkových kontrol. S ohledem na rozsudek Soudního dvora ve věci Adil (3) se nejedná ani o kumulativní, ani o taxativní výčet podmínek, což znamená, že tyto podmínky by neměly být chápány tak, že předepisují jediný soubor možných policejních opatření v pohraničních oblastech (4).

               (4)

               Ustanovení článku 23 nařízení (EU) 2016/399 a znění článku 72 Smlouvy o fungování Evropské unie potvrzují, že zrušení kontrol na vnitřních hranicích se nedotklo výsad členských států, pokud jde o udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti.

               (5)

               Policejní pravomoci použitelné na celém území členského státu jsou slučitelné s právem Unie. V souladu s tím mohou členské státy provádět policejní kontroly také v pohraničních oblastech, včetně pohraničních oblastí u vnitřních hranic, a to v rámci policejních pravomocí existujících podle vnitrostátních právních předpisů platných pro celé území.

               (6)

               Za současných okolností, kdy existují hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost způsobené terorismem a jinou závažnou přeshraniční trestnou činností a rizika druhotného pohybu osob, které nedovoleným způsobem překročily vnější hranice, může být intenzifikace policejních kontrol na celém území členských států, včetně pohraničních oblastí a provádění policejních kontrol na hlavních dopravních trasách, jako jsou dálnice a železnice, považována za nezbytnou a odůvodněnou. Rozhodnutí týkající se provádění těchto kontrol, jejich rozmístění a intenzity zůstávají plně v rukou členských států a měla by vždy být přiměřená zjištěným hrozbám. Takovéto kontroly se mohou ukázat jako efektivnější než kontroly na vnitřních hranicích, zejména proto, že jsou flexibilnější než statické hraniční kontroly na konkrétních hraničních přechodech a lze je snáze přizpůsobit vývoji rizik.

               (7)

               Pohraničních oblastí se mohou týkat specifická rizika, pokud jde o přeshraniční trestnou činnost, a tyto oblasti mohou být také více vystaveny některým trestným činům, ke kterým dochází na celém území, jako jsou vloupání, krádeže motorových vozidel, obchodování s drogami, nedovolený druhotný pohyb státních příslušníků třetích zemí, převaděčství migrantů nebo obchodování s lidmi. V pohraničních oblastech mohou být také vyšší rizika porušení pravidel týkajících se zákonnosti pobytu na území. S přihlédnutím k těmto rizikům se členské státy mohou rozhodnout provádět a zintenzivnit v pohraničních oblastech policejní kontroly, které jsou přizpůsobeny rizikům specifickým pro pohraniční oblasti, pokud tato opatření nemají účinek rovnocenný hraničním kontrolám.

               (8)

               Při řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost mohou pomoci moderní technologie pro sledování dopravních toků, zejména na dálnicích a dalších významných silnicích určených členskými státy. Z tohoto hlediska by tedy mělo být pro účely prosazování práva podporováno používání systémů monitorování a sledování umožňujících automatické rozpoznávání poznávacích značek, s výhradou platných předpisů týkajících se sledování pomocí kamerového systému, včetně záruk ochrany údajů. To by mohlo pomoci při sledování hlavních evropských dopravních koridorů, které využívá značný počet cestujících a vozidel k přesouvání po celé Unii, aniž by došlo k nepřiměřenému dopadu na dopravní tok.

               (9)

               Pouze v případech policejních pravomocí podle vnitrostátních právních předpisů, které jsou specificky omezeny na pohraniční oblasti a zahrnují kontroly totožnosti i bez konkrétního podezření, musí členské státy stanovit zvláštní rámec, který zajistí, aby tyto policejní kontroly nepředstavovaly opatření rovnocenná hraničním kontrolám. Ačkoli Soudní dvůr v rozsudku ve věci Melki (5) uznal, že členské státy mohou zřídit takové zvláštní policejní pravomoci pro pohraniční oblasti u vnitřních hranic, které umožňují posílené kontroly totožnosti pouze v těchto částech území, rozhodl, že v takových situacích musí členské státy stanovit zvláštní předpisy týkající se intenzity a četnosti těchto kontrol. Kromě toho, pokud kontroly nezávisí na chování kontrolované osoby nebo na zvláštních okolnostech či informacích vedoucích k ohrožení veřejného pořádku nebo vnitřní bezpečnosti, mají členské státy stanovit nezbytný rámec, který by řídil jejich praktické uplatňování, aby se zabránilo tomu, že by taková policejní opatření měla účinek rovnocenný hraničním kontrolám.

               (10)

               Během posledních tří let řada členských států zintenzivnila policejní kontroly v pohraničních oblastech v souvislosti se zvýšenou hrozbou pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost (konkrétně Rakousko, Belgie, Česká republika, Německo, Dánsko, Nizozemsko, Francie, Itálie, Slovinsko a Švýcarsko). Tyto kontroly se někdy zaměřovaly na konkrétní dopravní prostředky, například vlaky, nebo na konkrétní pohraniční oblasti. V této souvislosti se rovněž zvyšuje využívání technologických prostředků. Komise žádný z těchto případů nezpochybnila. Některé z těchto případů představují příklady dobré praxe při řešení přetrvávající zvýšené hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost.

               (11)

               Podle nařízení (EU) 2016/399 může být dočasné znovuzavedení hraničních kontrol použito pouze v mimořádných situacích jako krajní opatření. V této souvislosti byly členské státy v prováděcím rozhodnutí Rady (EU) 2017/246 (6) výslovně vyzvány, aby dříve, než takové dočasné kontroly na vnitřních hranicích zavedou či prodlouží, posoudily, zda by policejní kontroly nedosáhly téhož výsledku jako dočasné kontroly na vnitřních hranicích.

               (12)

               Zatímco za určitých okolností může být od počátku jasné, že policejní kontroly samotné k řešení zjištěných hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost nestačí (například hledání konkrétních podezřelých po teroristickém útoku), v jiných případech může být prostřednictvím posílených policejních kontrol v pohraničních oblastech dosaženo podobných cílů jako u znovuzavedení hraničních kontrol. Na jedné straně by se proto před rozhodnutím o dočasném znovuzavedení hraničních kontrol na vnitřních hranicích mělo v zásadě přistoupit k posouzení dalších alternativních opatření. Zejména v případě rozhodnutí o dočasném znovuzavedení hraničních kontrol na vnitřních hranicích v důsledku předvídatelných událostí by členské státy měly prokázat, že takové posouzení bylo provedeno. Na druhou stranu ve zvláštních případech naléhavých a závažných hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni prostoru bez ochrany vnitřních hranic nebo na vnitrostátní úrovni může být dočasné znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích zapotřebí okamžitě.

               (13)

               Toto doporučení vybízí členské státy k tomu, aby lépe využívaly své policejní pravomoci a upřednostnily policejní kontroly před přijetím rozhodnutí o dočasném znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích.

               (14)

               Bez ohledu na to, jaká opatření členský stát přijme k řešení konkrétní hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, měl by zajistit, aby provádění opatření nevedlo ke vzniku překážek volného pohybu osob a zboží, které by nebyly nezbytné, těmito hrozbami pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost odůvodněné a těmto hrozbám přiměřené, a aby plně respektovalo základní práva a zejména zásadu zákazu diskriminace.

               (15)

               Prostor bez ochrany vnitřních hranic se opírá rovněž o účinné a efektivní uplatňování doprovodných opatření v oblasti přeshraniční policejní spolupráce ze strany členských států. Dosavadní schengenská hodnocení provedená v oblasti policejní spolupráce poukázala na skutečnost, že ačkoliv jsou členské státy obecně právně v souladu se schengenským acquis, praktickému využívání některých nástrojů přeshraniční policejní spolupráce, které mají členské státy k dispozici, brání řada překážek. Členské státy by tedy měly být povzbuzovány, aby se s těmito překážkami vypořádaly, a přeshraniční hrozby tak bylo možno lépe řešit.

               (16)

               Společné policejní hlídky a další stávající nástroje operativní policejní spolupráce přispívají k vnitřní bezpečnosti v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Společné hlídky ve vlacích zajišťujících přeshraniční spojení například jasně podporují bezpečnost tím, že brání vzniku situací, kdy nedostatek symetrie v kontrolách podrývá úsilí vynaložené pouze na jedné straně hranice. Řada členských států zavedla postupy, které usnadňují nebo umožňují společné policejní operace (například společné policejní stanice, které zřídilo na své hranici Německo a Polsko, zaměřující se na společné hlídky a jiné operace nebo mikro-týmy zřízené za účelem společného vyšetřování na rakousko-české hranici, společné hlídky ve vlacích v Rakousku, Německu, Francii, Itálii a Maďarsku nebo nábor státních příslušníků jiných členských států německou policií zejména pro hlídky v pohraničních oblastech). Další členské státy by měly být povzbuzovány v tom, aby tyto osvědčené postupy následovaly.

               (17)

               Společná analýza hrozeb a přeshraniční výměna informací mezi členskými státy, které sdílejí pohraniční regiony, mohou napomoci při navrhování účinných policejních kontrol k řešení zjištěných hrozeb. Taková spolupráce se může týkat rizik na konkrétních přeshraničních dopravních trasách, jakož i konkrétních dopravních prostředků, které jsou často používány při trestné činnosti, aby bylo možné provádět cílené policejní kontroly před pohraničními oblastmi. Takové policejní kontroly mohou poskytnout společný nástroj k řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, kterým dotčené členské státy čelí. Z tohoto důvodu je důležité povzbuzovat členské státy k dalšímu rozvíjení přeshraniční spolupráce.

               (18)

               Za účelem posílení přeshraniční policejní spolupráce mohou členské státy požádat Komisi o podporu při provádění tohoto doporučení. Taková podpora může například přispět k usnadnění výměny osvědčených postupů mezi odborníky z praxe a osobami s rozhodovací pravomocí v členských státech a posílit spolupráci mezi členskými státy a příslušnými agenturami (Europolem a Evropskou pohraniční a pobřežní stráží). Může přispět také k dalšímu posílení struktur přeshraniční spolupráce, jako jsou střediska policejní a celní spolupráce. Komise navíc podpoří aktualizaci, na základě příspěvků členských států, „schengenského katalogu“ (7) z roku 2011, který mimo jiné obsahuje osvědčené postupy v oblasti operativní přeshraniční policejní spolupráce, a informačních přehledů jednotlivých členských států v rámci „Příručky pro přeshraniční operace“ (8).

               (19)

               Jak ukázala nedávná migrační krize, nekontrolovaný druhotný pohyb nelegálních migrantů může představovat závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost. Při řešení druhotného pohybu neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí může pomoci řádné uplatňování dvoustranných dohod o zpětném přebírání osob v souladu s čl. 6 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (9). Dvoustranné dohody mohou rovněž pomoci dosahovat podobných výsledků jako cílené hraniční kontroly na vnitřních hranicích, pokud jde o řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, a zároveň omezují dopad na pohyb osob cestujících v dobré víře. Je proto důležité, aby členské státy účinně uplatňovaly dvoustranné dohody o zpětném přebírání osob a přitom dodržovaly doporučení Komise (EU) 2017/432 (10).

               (20)

               Komise zastává názor, že pro provedení tohoto doporučení je zapotřebí přiměřený čas; proto Komise doporučuje, aby bylo provedeno co nejdříve, nejpozději však do šesti měsíců.

               (21)

               Toto doporučení by mělo být provedeno při plném dodržování základních práv.

               (22)

               Toto doporučení by mělo být adresováno všem státům schengenského prostoru vázaným hlavou III nařízení (EU) 2016/399,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      Účinnější využívání policejních kontrol

               1.

               Aby bylo možné náležitě řešit hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v rámci schengenského prostoru, měly by členské státy v případě potřeby a v případech odůvodněných v souladu s vnitrostátními právními předpisy:

                           a)

                           zintenzivnit policejní kontroly na celém území, včetně pohraničních oblastí;

                           b)

                           provádět policejní kontroly na hlavních dopravních trasách, včetně pohraničních oblastí;

                           c)

                           přizpůsobovat policejní kontroly v pohraničních oblastech na základě průběžného posuzování rizik a současně zajistit, aby tyto policejní kontroly neměly za cíl ochranu hranic;

                           d)

                           využívat moderní technologie k monitorování motorových vozidel a dopravních toků.

      Upřednostňování policejních kontrol v případě závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost

               2.

               Pokud členské státy v situaci závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost zvažují uplatnění hlavy III kapitoly II nařízení (EU) 2016/399, měly by nejprve posoudit, zda nelze situaci adekvátně řešit posílením policejních kontrol na daném území, včetně pohraničních oblastí.

      Posílení přeshraniční policejní spolupráce

               3.

               Za účelem posílení přeshraniční policejní spolupráce při řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost by členské státy měly:

                           a)

                           opětovně posoudit, do jaké míry v současnosti využívají veškeré dostupné nástroje přeshraniční policejní operativní spolupráce, jako jsou společné hlídky, společné operace, společné vyšetřovací týmy, přeshraniční pronásledování nebo přeshraniční sledování a střediska policejní a celní spolupráce;

                           b)

                           spolupracovat se sousedními členskými státy na odstranění právních nebo provozních překážek plného využití veškerých nástrojů přeshraniční operativní policejní spolupráce;

                           c)

                           vypracovat a ve vhodných případech provádět společnou analýzu hrozeb a přeshraniční výměnu informací se sousedními členskými státy s cílem podpořit společné akce zaměřené na řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost ve sdílených pohraničních oblastech u vnitřních hranic, a to i prostřednictvím koordinovaných policejních kontrol ve svých pohraničních oblastech u vnitřních hranic;

                           d)

                           posoudit potřebu technických investic do posílení společných operací, zejména pro sledování a odhalování.

      Účinné využívání dvoustranných dohod či ujednání o zpětném přebírání osob mezi členskými státy

               4.

               S cílem zajistit, aby policejní kontroly a policejní spolupráce mohly vést k účinnému boji proti neoprávněnému druhotnému pohybu, pokud tento pohyb představuje zvláštní hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, by členské státy měly:

                           a)

                           v souladu s čl. 6 odst. 3 směrnice 2008/115/ES přebírat zpět státní příslušníky třetích zemí, kteří prošli jejich územím předtím, než byli zadrženi v jiném členském státě, podle dvoustranných dohod či ujednání platných ke dni vstupu uvedené směrnice v platnost (13. ledna 2009), a to zejména mezi sousedními členskými státy;

                           b)

                           přijmout veškerá nezbytná opatření, včetně zavedení operativních postupů mezi příslušnými orgány a usnadnění výměny informací mezi nimi, aby zajistily, že postupy podle těchto dvoustranných dohod či ujednání budou dotčenými členskými státy rychle dokončeny, aby se zajistilo, že se přemístění uskuteční, jakmile to bude možné;

                           c)

                           zajistit, že pokud se členský stát rozhodne neuplatnit ustanovení dvoustranné dohody či ujednání o zpětném přebírání osob nebo pokud jsou dotčení státní příslušníci třetích zemí vzati zpět jiným členským státem, budou řízení o navrácení zahájena v souladu se směrnicí 2008/115/ES a v souladu s doporučením (EU) 2017/432.

      V Bruselu dne 12. května 2017.

            Za Komisi

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            člen Komise

      (1)  COM(2012) 230 final, zpráva za období od 1. listopadu 2011 do 30. dubna 2012.
   http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0230:FIN:CS:PDF

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1).

      (3)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 19. července 2012, Adil, ECLI:EU:C:2012:508, C-278/12 PPU.

      (4)  Rozsudek ve věci Adil, ECLI:EU:C:2012:508, bod 65.

      (5)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 22. června 2010 ve věci Melki a Abdeli, spojené věci C-188/10 a C-189/10, ECLI:EU:C:2010:363, body 73 a 74.

      (6)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2017/246 ze dne 7. února 2017, kterým se stanoví doporučení pro prodloužení dočasné ochrany vnitřních hranic v mimořádných situacích ohrožujících celkové fungování schengenského prostoru (Úř. věst. L 36, 11.2.2017, s. 59).

      (7)  Dokument Rady 15785/3/10 Rev 3.

      (8)  Dokument Rady 10505/4/09 Rev 4.

      (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98).

      (10)  Doporučení Komise (EU) 2017/432 ze dne 7. března 2017 ke zvýšení efektivity navracení při provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (Úř. věst. L 66, 11.3.2017, s. 15).


title: Doporučení Komise ze dne 29. března 2005, o poskytování pronajatých okruhů v Evropské unii – Část 2 – Tvorba cen u dílčích pronajatých okruhů poskytovaných na velkoobchodní úrovni (oznámeno pod číslem K(2005) 951)Text s významem pro EHP

text:
               1.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 83/52

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 29. března 2005,
   o poskytování pronajatých okruhů v Evropské unii – Část 2 – Tvorba cen u dílčích pronajatých okruhů poskytovaných na velkoobchodní úrovni
   (oznámeno pod číslem K(2005) 951)
   (Text s významem pro EHP)
   (2005/268/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (1) (dále jen „rámcová směrnice“), a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Subjekty nově vstupující na trh (nebo „jiní oprávnění operátoři“) jsou často odkázány na zavedeného operátora, aby mohly poskytovat pronajatý okruh na krátkou vzdálenost, který připojí objekt zákazníka k síti subjektu nově vstupujícího na trh (dále jen „dílčí pronajatý okruh“).

               (2)

               Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/33/ES ze dne 30. června 1997 o propojení v odvětví telekomunikací s cílem zajistit univerzální službu a interoperabilitu uplatněním zásad otevřeného přístupu k síti (ONP) (2) a směrnice Rady 92/44/EHS ze dne 5. června 1992 o uplatňování otevřeného přístupu k síti pro pronajaté okruhy (3), které jsou v současnosti zrušeny (4), byly určité organizace provozující služby pronajatých okruhů povinny poskytovat své služby pronajatého okruhu (včetně dílčích pronajatých okruhů) podle zásad nediskriminace a nákladové orientace.

               (3)

               Podle článku 27 rámcové směrnice a čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (5) (dále jen „směrnice o univerzální službě“) a článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (6) (dále jen „přístupová směrnice“), jsou dříve uložené povinnosti zachovány do doby, než budou relevantní trhy přezkoumány podle článku 16 rámcové směrnice a čl. 16 odst. 3 směrnice o univerzální službě.

               (4)

               V souladu s čl. 16 odst. 4 rámcové směrnice, pokud vnitrostátní regulační orgán zjistí, že na relevantním trhu není účinná hospodářská soutěž, určí podniky s významnou tržní silou a uloží takovým podnikům vhodné zvláštní regulační povinnosti, nebo zachová či změní takové povinnosti, pokud již existují. V souladu s čl. 18 odst. 1 směrnice o univerzální službě, pokud vnitrostátní regulační orgán zjistí, že na trhu pro poskytování minimálního souboru pronajatých okruhů není účinná hospodářská soutěž, určí podniky s významnou tržní silou a uloží povinnosti týkající se poskytování minimálního souboru a podmínky pro takové poskytování. Podniky, jež mají povinnosti podle některé z výše zmíněných směrnic, se dále uvádějí jen jako „oznámení operátoři“.

               (5)

               Dne 11. února 2003 Komise přijala doporučení o relevantních trzích produktů a služeb (7) definující relevantní trhy v odvětví elektronických komunikací, které musí vnitrostátní regulační orgány analyzovat podle článku 15 rámcové směrnice. Seznam zahrnuje koncové segmenty pronajatých okruhů poskytovaných na velkoobchodní úrovni a přenosové (trunkové) segmenty pronajatých okruhů poskytovaných na velkoobchodní úrovni.

               (6)

               Dodávání dílčích pronajatých okruhů je zahrnuto v trhu koncových segmentů pronajatých okruhů poskytovaných na velkoobchodní úrovni a pro dostatečné délky okruhů rovněž v trhu přenosových segmentů pronajatých okruhů poskytovaných na velkoobchodní úrovni ve smyslu doporučení Komise ze dne 11. února 2003. Záležitostí vnitrostátních regulačních orgánů je rozhodnout, co tvoří koncový segment v závislosti na topologii sítě specifické pro jejich vnitrostátní trh.

               (7)

               Aniž by bylo dotčeno přezkoumávání trhu a posuzování tržní síly vnitrostátními regulačními orgány podle článků 15 a 16 rámcové směrnice a čl. 16 odst. 3 směrnice o univerzální službě, informace poskytnuté členskými státy svědčí o setrvalém zhoršování problémů ohledně úrovně cen u dílčích pronajatých okruhů poskytovaných oznámenými operátory a potvrzují problémy s rozdíly v takových cenách.

               (8)

               V případech, kdy podle článku 13 přístupové směrnice nebo článku 18 směrnice o univerzální službě vnitrostátní regulační orgán ukládá povinnosti týkající se nákladové orientace, pokud jde o dílčí pronajaté okruhy, může přihlédnout ke skutečnosti, že informace o nákladech získané od dotčeného operátora nemusí zcela odrážet náklady efektivně hospodařícího operátora využívajícího moderní technologie. Může rovněž přihlédnout k cenám na srovnatelných konkurenčních trzích, pokud jde o nařízené mechanismy pro náhradu nákladů nebo metodiky tvorby cen.

               (9)

               Za těchto okolností by mělo zveřejnění doporučených cenových stropů pro dílčí pronajaté okruhy přinášet informace a pokyny pro vnitrostátní regulační orgány ohledně toho, jak využívat nejlepší stávající praxi v poskytování pronajatých okruhů při navrhování regulačních nápravných opatření pro trhy pronajatých okruhů, které nejsou na jejich území účinně konkurenční. Tímto by přispělo k rozvoji vnitřního trhu zlepšením soudržnosti při používání předpisového rámce v celé Evropské unie a tím zároveň podpořilo vytvoření konkurenčnějšího a nákladově účinnějšího trhu pronajatých okruhů.

               (10)

               Odchylky cenových stropů v tomto doporučení zohledňují průměrné ceny v těch členských státech, které umožňují oznámeným operátorům cenovou flexibilitu v různých zeměpisných oblastech.

               (11)

               Podle čl. 13 odst. 3 přístupové směrnice mohou vnitrostátní regulační orgány požadovat od podniku označeného jako malý nebo střední podnik, aby poskytl úplné odůvodnění svých cen a mohou popřípadě požadovat úpravu cen.

               (12)

               Komise zváží potřebu přezkoumat toto doporučení nejpozději do 31. července 2006, aby v něm bylo přihlédnuto k měnícím se technologiím a trhům.

               (13)

               Komunikační výbor byl konzultován v souladu s postupem stanoveným v čl. 22 odst. 2 rámcové směrnice,

         TÍMTO DOPORUČUJE:

               1.

               Pro účely tohoto doporučení se použijí definice, které znějí:

                           a)

                           „dílčím pronajatým okruhem“ (LLPC) se rozumí poskytnuté spojení mezi objektem zákazníka a bodem propojení jiného oprávněného operátora v místě (nebo v blízkosti) uzlu sítě oznámeného operátora, a mělo by být považováno za konkrétní typ pronajatého okruhu poskytovaného na velkoobchodní úrovni, který může být používán jiným oprávněným operátorem pro poskytování služeb pro koncové uživatele, jiné operátory nebo pro svou vlastní potřebu, jako jsou, mimo jiné, pronajaté okruhy, spojení s telefonní sítí s přepojováním okruhů, datové služby nebo širokopásmový přístup;

                           b)

                           „délkou okruhu“ se rozumí radiální vzdálenost mezi umístněním obou konců okruhu, tj. vzdálenost z bodu propojení do objektu zákazníka;

                           c)

                           „zákazníkem“ se rozumí zákazník jiného oprávněného operátora.

               2.

               Při ukládání nebo zachovávání povinnosti týkající se nákladové orientace cen podle čl. 13 odst. 1 směrnice 2002/19/ES (dále jen „přístupová směrnice“), pokud jde o operátory poskytující dílčí pronajaté okruhy, by vnitrostátní regulační orgány měly:

                           (a)

                           zajistit, aby ceny spojené s poskytováním dílčího pronajatého okruhu odrážely pouze náklady prvků základní sítě a požadovaných služeb včetně přiměřené míry návratnosti. Zejména může struktura sazeb zahrnovat cenu jednorázového připojení pokrývající odůvodněné počáteční náklady na provádění požadované služby (např. specifické zařízení, úprava okruhu, zkoušení a lidské zdroje) a měsíční ceny pokrývající stálé náklady na údržbu a používání poskytnutého zařízení a zdrojů;

                           (b)

                           zajistit, aby všechny cenové stropy uvedené v příloze I pro dílčí pronajaté okruhy stanovené na základě cenových údajů a metodiky uvedených v pracovním dokumentu útvarů Komise byly dodržovány, neexistují-li spolehlivé důkazy získané z analýzy nákladového účetnictví a schválené vnitrostátním regulačním orgánem svědčící o tom, že by doporučený strop měl za následek cenovou hladinu, která by byla nižší než efektivní náklady prvků základní sítě a požadovaných služeb včetně přiměřené míry návratnosti.
                           Metodika použitá pro výpočet doporučených cenových stropů, jak je popsána v pracovním dokumentu zaměstnanců Komise (8), se považuje za vhodnou pro pokrytí uznaných cenových rozdílů mezi různými operátory v různých členských státech;

                           (c)

                           uplatňovat svá práva podle článku 13 přístupové směrnice, tj. požadovat úplné odůvodnění navrhovaných sazeb a popřípadě požadovat jejich úpravu.

               3.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 29. března 2005.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 199, 26.7.1997, s. 32. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 98/61/ES (Úř. věst. L 268, 3.10.1998, s. 37).

      (3)  Úř. věst. L 165, 19.6.1992, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 98/80/ES (Úř. věst. L 14, 20.1.1998, s. 27).

      (4)  Tyto směrnice byly zrušeny článkem 26 rámcové směrnice s účinkem od 24. července 2003.

      (5)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (6)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (7)  K(2003) 497, Úř. věst. L 114, 8.5.2003, s. 45.

      (8)  „Commission staff working document – Methodology, reference configuration and data of leased lines in Member States related to the Commission recommendation on the provision of leased lines in the European Union – Part 2 – Pricing aspects of wholesale leased line part circuits“ – http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/useful_information/library/commiss_serv_doc/index_en.htm

      PŘÍLOHA

                  (v eurech)

                  Kapacita

                  Strop pro výši měsíční ceny a 1/24 ceny jednorázového připojení pro délku okruhu do 2 km

                  Strop pro výši měsíční ceny a 1/24 ceny jednorázového připojení pro délku okruhu do 5 km

                  Strop pro výši měsíční ceny a 1/24 ceny jednorázového připojení pro délku okruhu do 15 km

                  Strop pro výši měsíční ceny a 1/24 ceny jednorázového připojení pro délku okruhu do 50 km

                  Strop pro cenu jednorázového připojení

                  64 kbit/s

                  61

                  78

                  82

                  99

                  542

                  2 Mbit/s

                  186

                  248

                  333

                  539

                  1 112

                  34 Mbit/s

                  892

                  963

                  1 597

                  2 539

                  2 831

                  155 Mbit/s

                  1 206

                  1 332

                  1 991

                  4 144

                  3 144


title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Portugalska na období 2012–2016

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/69

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Portugalska na období 2012–2016
   2012/C 219/20
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010-2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci své vnitrostátní hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2011.

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020.

               (5)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (6)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (7)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (8)

               Dne 2. května 2012 předložilo Portugalsko svůj program stability na období 2012-2016 a dne 7. května 2012 národní program reforem na rok 2012.

               (9)

               Rada dne 17. května 2011 přijala prováděcí rozhodnutí 2011/344/EU (4) o poskytnutí střednědobé finanční pomoci Portugalsku za období tří let 2011-2014 v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (5). Doprovodné memorandum o porozumění, které bylo podepsáno rovněž 17. května 2011, a jeho následné dodatky stanoví podmínky hospodářské politiky, na jejichž základě je finanční pomoc uvolňována.

               (10)

               Portugalsko dosáhlo v řadě oblastí výrazného pokroku, nadále však přetrvávají významné výzvy. Dosahování fiskálních cílů zůstává podstatným úkolem, pokud má vláda v rámci trvání ekonomického ozdravného programu opětovně získat úplný přístup na trh. V zájmu minimalizace ohrožení fiskálních cílů na rok 2012 má prvořadý význam rychlé a rozhodné provedení strukturálně-fiskálních opatření ekonomického ozdravného programu. Zároveň je třeba, aby vláda pokračovala v reformách, jež se věnují problémům v oblasti konkurenceschopnosti Portugalska. Dřívější plány „fiskálního znehodnocení“ nebyly do rozpočtu na rok 2012 převzaty. O to naléhavější je potřeba urychleně přijmout další strukturální reformy trhu práce a trhu se zbožím s cílem snížit jednotkové náklady práce, zvýšit pružnost a zmírnit překážky pro vstup na trh. Pro překonání silných partikulárních zájmů, které stojí v cestě reformám, bude ze strany vlády třeba vytrvalosti a rozhodnosti.

               (11)

               Celkově platí, že třetí hodnocení ekonomického ozdravného programu dospělo k závěru, že Portugalsko pokračuje v provádění podmínek stanovených v memorandu o porozumění ze dne 17. května 2011. Zejména cíl pro rozpočtový schodek na rok 2011 (5,9 % HDP) byl nejenom splněn, ale dokonce překonán převedením bankovních penzijních fondů do státního systému v rozsahu 3,5 % HDP. Přes tuto jednorázovou transakci byla strukturální konsolidace v roce 2011 rozsáhlá a činila 3,5 % HDP. Banky zřejmě splní kapitálové požadavky podle ekonomického ozdravného programu do konce roku, ale kapitálové pozice se musí v roce 2012 dále zlepšovat v souladu s požadavky uvedeného programu, jakož i v důsledku požadavku Evropského orgánu pro bankovnictví na zajištění expozic vůči státním dluhopisům, zvláštního programu kontrol na místě a plánovaného převodu soukromých penzijních systémů bank. Počátkem června 2012 vláda oznámila, že poskytne veřejné prostředky třem největším bankám, což umožní splnit kapitálové požadavky podle ekonomického ozdravného programu. Čtvrté přezkum ekonomického ozdravného programu na úrovni pracovních útvarů, jež byl dokončen počátkem června 2012, potvrdil výsledky třetího přezkumu, podle nichž realizace programu nadále probíhá v souladu s plánem.

               (12)

               Pokles HDP v roce 2011 byl méně výrazný, než se předpovídalo, neboť vývoz a spotřeba byly oproti prognózám vyšší. Ve čtvrtém čtvrtletí roku 2011 a na začátku roku 2012 však byly zaznamenány slabá domácí poptávka, strmý nárůst nezaměstnanosti a nízká důvěra podnikatelů. Podle prognózy útvarů Komise z jara se výhled na rok 2012 zhoršil a nyní se očekává pokles HDP o 3,3 %. Hospodářský růst bude v roce 2013 omezenější, než se původně očekávalo. Ačkoli korekce platební bilance byla zatím pozoruhodně rychlá a portugalský vývoz zvýšil svůj tržní podíl mimo Unii a dovoz značně poklesl, její přetrvání je nadále nejisté. Vzhledem ke značnému zahraničnímu dluhu, který Portugalsko naakumulovalo, je třeba další velmi podstatné korekce strukturálního charakteru.

               (13)

               Rozpočet na rok 2012 je zacílen na schodek veřejných financí ve výši 4,5 % HDP, což je v souladu s požadavky ekonomického ozdravného programu a s doporučeními, jež dala Portugalsku Rada v rámci postupu při nadměrném schodku. Střednědobé plány fiskální konsolidace předložené v programu stability jsou také konzistentní s celkovými cíli pro schodek a poměr schodku k HDP ve výši 3 % se očekává do roku 2013. Rozpočet na rok 2012 zahrnuje konsolidační opatření v hodnotě více než 5 % HDP, jež sestávají ze stálých strukturálních opatření. Dvě třetiny opatření jsou na straně výdajů a zahrnují významné snížení mezd a důchodů ve veřejném sektoru, snížení počtu zaměstnanců veřejné správy o 2 % (vyjádřeno v ekvivalentu plného pracovního úvazku) a racionalizaci státem vlastněných podniků. Na straně příjmů stanoví rozpočet redukci daňových osvobození, zvýšení počtu výrobků a služeb zdaněných standardní sazbou DPH, vyšší daně z příjmů fyzických a právnických osob, zvýšení spotřebních daní a zvýšené úsilí o potírání daňových úniků a daňových podvodů. Očekává se, že schodek bude dále klesat na 1,8 % HDP v roce 2014 a na 1 % HDP v roce 2015. Hlavní rizika pro rozpočtové cíle souvisejí hlavně s podniky ve vlastnictví státu a s místní a regionální samosprávou. Pokud jde o strukturální rozpočtové saldo, očekává se, že fiskální strukturální korekce bude v období 2011-2012 představovat více než 7 procentních bodů HDP. Střednědobý rozpočtový cíl v podobě -0,5 % HDP přiměřeně odpovídá požadavkům Paktu o stabilitě a růstu. Pokud jde o veřejný dluh, očekává se, že v roce 2013 dosáhne vrcholu v podobě 115,7 % HDP, načež bude postupně klesat. Čtvrtý přezkum ekonomického ozdravného programu na úrovni pracovních útvarů potvrdil, že cílová hodnota fiskálního schodku pro rok 2012 je i nadále dosažitelná, jelikož plnění rozpočtu během prvních čtyř měsíců roku 2012 odpovídalo očekávání a rizika nepříznivého vývoje vyplývající ze skutečnosti, že ve srovnání s rozpočtovými projekcemi došlo k prudšímu nárůstu nezaměstnanosti a struktura růstu má za následkek nižší daňové výnosy, jsou řešena prostřednictvím úspor v jiných částech rozpočtu.

               (14)

               Doposud bylo dosaženo zřetelného pokroku a úplný úspěch ekonomického ozdravného programu rozhodující měrou závisí na provedení široké škály strukturálních reforem, jež odstraní nepružnosti a překážky způsobující desetiletí trvající stagnaci ekonomiky. Zavádí se dalekosáhlá a ambiciózní reforma v oblasti trhu práce, zdravotní péče, bydlení, soudnictví a insolvenčního a regulačního rámce včetně hospodářské soutěže. Rovněž privatizace byly zatím vysoce úspěšné. V síťových odvětvích byl pokrok spornější. Zejména v odvětví energetiky byla předložena rozsáhlá strategie na odstranění narůstajícího dluhu odvětví vyřešením otázky nadměrných rent a tuto strategii bude nutno v nadcházejících měsících realizovat.

               (15)

               V současnosti probíhá strategické přeprogramování strukturálních fondů se zaměřením na podporu zaměstnanosti mladých lidí a konkurenceschopnosti (zejména malých a středních podniků). Nová opatření posilují činnosti v oblasti pasu pro zaměstnanost, odborné přípravy a profesní kvalifikace a přístupu malých a středních podniků k financování.

               (16)

               Portugalsko učinilo řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky a provádění závazků představených v roce 2011 souvisejí se zlepšováním konkurenceschopnosti, mírou zaměstnanosti a udržitelnosti veřejných financí a zároveň posilují finanční udržitelnost,

         DOPORUČUJE, aby Portugalsko v období 2012-2013 provedlo tato opatření:
   Provést opatření, jak jsou stanovena v prováděcím rozhodnutí 2011/344/EU a dále upřesněna v memorandu o porozumění ze dne 17. května 2011 a jeho následných dodatcích.

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (3)  Úř. věst. C 216, 22.7.2011, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 159, 17.6.2011, s. 88.

      (5)  Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1.


title: Doporučení Rady (EU) 2015/1184 ze dne 14. července 2015 o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Evropské unie

text:
               18.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 192/27

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2015/1184
   ze dne 14. července 2015
   o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Smlouva stanoví, že členské státy mají své hospodářské politiky považovat za věc společného zájmu a koordinovat je v rámci Rady. Smlouva dále stanoví, že Rada má přijmout hlavní směry hospodářských politik a hlavní zásady zaměstnanosti členských států jako vodítko pro politiky členských států a Unie.

               (2)

               Unie v souladu se Smlouvou vytvořila a provádí nástroje pro koordinaci politik zaměřené na fiskální politiku a makrostrukturální politiky. Evropský semestr kombinuje jednotlivé nástroje v souhrnném rámci pro integrovaný mnohostranný hospodářský a rozpočtový dohled. Jak je uvedeno v roční analýze růstu pro rok 2015 vypracované Komisí, zefektivněním a posílením evropského semestru by se mělo dále zlepšit jeho fungování.

               (3)

               Finanční a hospodářská krize odhalila a posílila významné nedostatky v hospodářství Unie a jejích členských států. Kromě toho zdůraznila vzájemnou provázanost ekonomik a trhů práce členských států. V důsledku výrazného nárůstu veřejného zadlužení navíc vznikla rizika pro fiskální udržitelnost. V dnešní době je zásadním úkolem posunout Unii do stavu inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a vytváření pracovních příležitostí. To vyžaduje koordinovaná a ambiciózní politická opatření jak na úrovni Unie, tak na vnitrostátní úrovni, jež budou v souladu se Smlouvou a se správou hospodářských záležitostí Unie. Tato politická opatření by měla být kombinací opatření na straně nabídky a poptávky a měla by zahrnovat podporu investic, obnovený závazek provádět strukturální reformy a naplňování fiskální odpovědnosti.

               (4)

               Členské státy a Unie by měly také řešit sociální dopady krize a usilovat o vytvoření soudržné společnosti, jejíž členové jsou schopni předjímat a zvládat změny a mohou se aktivně podílet na životě společnosti a na fungování ekonomiky. Měl by být zajištěn přístup a příležitosti pro každého a snížena chudoba a sociální vyloučení, a to zejména zajištěním účinného fungování trhů práce a systémů sociálního zabezpečení a odstraněním překážek omezujících účast na trhu práce. Členské státy by rovněž měly zajistit, aby z hospodářského růstu měli prospěch všichni občané a všechny regiony.

               (5)

               Opatření, jež jsou v souladu s integrovanými hlavními směry hospodářských politik a politik zaměstnanosti členských států, významně přispívají k dosažení cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). Strategii Evropa 2020 by měl podporovat integrovaný soubor evropských a vnitrostátních politik, jež by členské státy a Unie měly provádět, aby bylo dosaženo příznivých vedlejších účinků koordinovaných strukturálních reforem a vhodné celkové kombinace hospodářských politik, aby se zajistil soustavnější přínos evropských politik k dosahování cílů strategie Evropa 2020 a aby se zabezpečilo řádné fungování hospodářské a měnové unie. Hlavní směry hospodářských politik členských států a Unie, které jsou přiloženy k tomuto doporučení, spolu s příslušnými hlavními směry politik zaměstnanosti společně tvoří integrované hlavní směry strategie Evropa 2020.

               (6)

               I když jsou integrované hlavní směry strategie Evropa 2020 určeny členským státům a Unii, měly by se provádět ve spolupráci se všemi státními, regionálními a místními orgány, do níž by se měly intenzivně zapojovat parlamenty, jakož i sociální partneři a zástupci občanské společnosti.

               (7)

               Hlavní směry hospodářských politik poskytují členským státům vodítka týkající se provádění reforem, s ohledem na vzájemnou provázanost mezi členskými státy. Jsou v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Tyto hlavní směry by měly být základem pro veškerá specifická doporučení, která může Rada podat konkrétnímu členskému státu,

         DOPORUČUJE, aby členské státy a tam, kde je to vhodné, Unie ve svých hospodářských politikách zohlednily hlavní směry obsažené v příloze, jež jsou součástí integrovaných hlavních směrů pro strategii Evropa 2020.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      PŘÍLOHA

         Hlavní směry hospodářských politik členských států a Evropské unie

         Část I integrovaných hlavních směrů pro strategii Evropa 2020

         Hlavní směr č. 1: Podpora investic

      Zvýšení objemu produktivních investic v Evropě má zásadní význam pro oživení poptávky a zlepšení konkurenceschopnosti a dlouhodobého růstového potenciálu Evropy. Úsilí by se mělo zaměřit na mobilizaci finančních prostředků pro životaschopné investiční projekty, na zajištění toho, aby se finance dostaly do reálné ekonomiky, a na zlepšení investičního prostředí. Makroekonomická a finanční stabilita, jakož i regulační předvídatelnost a otevřenost a transparentnost finančního sektoru jsou zásadní pro to, aby Unie nadále zůstala atraktivní pro investice soukromého sektoru, včetně zahraničních investic.
      Měl by být plně využit potenciál finančních prostředků Unie, včetně Evropského fondu pro strategické investice a strukturálních fondů, a finančních prostředků na vnitrostátní úrovni pro účely financování prorůstových investic v klíčových oblastech. Klíčovými prvky v této souvislosti jsou správa finančních prostředků zaměřená na výsledky, jakož i intenzivnější využívání inovativních finančních nástrojů.
      Zajištění toho, aby se finance dostaly do reálné ekonomiky, vyžaduje větší transparentnost a poskytování informací, zejména prostřednictvím realizace Evropského centra pro investiční poradenství pod záštitou Evropské investiční banky a vytvořením transparentního seznamu projektů. Klíčovou úlohu hraje úzká spolupráce se všemi relevantními zúčastněnými stranami, aby bylo zajištěno bezproblémové provádění operací, odpovídající podstupování rizika a maximální přidaná hodnota.

         Hlavní směr č. 2: Posílení růstu prováděním strukturálních reforem členskými státy

      Ambiciózní provádění strukturálních reforem členskými státy jak v oblasti produktových trhů a trhů práce, tak systémů sociálního zabezpečení a důchodových systémů je zásadní pro posílení a udržení hospodářského oživení a zajištění udržitelných veřejných financí, zlepšení konkurenceschopnosti, prevenci a nápravu škodlivé makroekonomické nerovnováhy v souladu s postupem při makroekonomické nerovnováze a zvýšení růstového potenciálu ekonomik Unie. Rovněž by přispělo k dosažení větší hospodářské a sociální soudržnosti. Reformy posilující konkurenceschopnost, zejména v neobchodovatelném sektoru, lepší fungování trhů práce a dokonalejší podnikatelské prostředí přispívají k odstranění překážek pro růst a investice a ke zvýšení přizpůsobivosti ekonomiky. Členské státy považují své hospodářské politiky za věc společného zájmu a koordinují je s cílem posílit pozitivní synergie a zabránit negativním vedlejším účinkům.
      Je třeba uskutečňovat reformy trhu práce a sociálního systému s cílem podpořit růst a zaměstnanost a současně zajistit všem přístup ke kvalitním, dostupným a udržitelným sociálním službám a dávkám. Opatření v oblasti reforem trhu práce, například mechanismy stanovování mezd a zvyšování míry ekonomické aktivity, by měla být prováděna v souladu s podrobnějšími pokyny obsaženými v hlavních směrech politik zaměstnanosti.
      Je zapotřebí vyvinout další úsilí, aby byla Unie atraktivní destinací pro talentované a kvalifikované lidi. Proces reformy a další integrace výrobkových trhů by měly pokračovat, aby se zajistilo, že spotřebitelé i podniky v Unii budou moci využívat nižších cen a širší nabídky zboží a služeb. Integrovanější trhy umožňují společnostem přístup k mnohem většímu trhu, než je jejich vlastní domácí trh, čímž jim poskytují více příležitostí k expanzi. Konkurenceschopnější a integrovanější výrobkové trhy rovněž podnítí inovace a mohou pomoci urychlit přizpůsobení a zvýšit odolnost vůči hospodářským otřesům v jednotlivých členských státech a Unii jako celku.
      Mělo by nadále pokračovat úsilí o zlepšení regulačního prostředí, v němž podniky působí, s cílem podpořit zejména malé a střední podniky, a toto úsilí by mělo zahrnovat modernizaci veřejné správy, snížení administrativní zátěže, větší transparentnost, boj proti korupci, daňovým únikům a nehlášené práci, zvýšení nezávislosti, kvality a účinnosti systémů soudnictví, jakož i vymahatelnost smluv a dobře fungující rámcové podmínky pro úpadková řízení.
      Významnou hnací silou produktivity, inovací a růstu ve všech hospodářských odvětvích jsou informační a komunikační technologie a digitální ekonomika. Podporu soukromých investic do výzkumu a inovací by měly doprovázet hluboké reformy zaměřené na modernizaci systémů výzkumu a inovací, posílení spolupráce mezi institucemi veřejného sektoru a soukromým sektorem a na zlepšení širších rámcových podmínek, které podnikům umožní intenzivněji využívat znalosti. Zvýšení kvality a efektivity veřejných investic do výzkumu a inovací dále zlepší kvalitu veřejných financí a mohlo by zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.

         Hlavní směr 3: Odstranění hlavních překážek pro udržitelný růst a zaměstnanost na úrovni EU

      Další integrace jednotného trhu, včetně odstranění přetrvávajících překážek, posílení hospodářské soutěže a zlepšení podnikatelského prostředí mají zásadní význam pro to, aby Unie zůstala atraktivním místem pro domácí i zahraniční podniky. K posunu hranice produktivity v Evropě je nezbytné zvýšit inovace a tvorbu lidského kapitálu a zajistit integrovaný a dobře fungující jednotný digitální trh. Širší využívání informačních a komunikačních technologií spotřebiteli i podniky může přispět k vytvoření digitální Evropy bez hranic a ke zvýšení produktivity.
      Dobře fungující finanční sektor je klíčovým faktorem pro řádné fungování hospodářství. V plném rozsahu by měly být provedeny přísnější předpisy v oblasti regulace a dohledu a pravidla ochrany spotřebitelů v oblasti finančních trhů a finančních institucí. Je třeba přijmout opatření pro vybudování udržitelného sekuritizačního trhu v Evropě, který přispěje ke zlepšení skutečné finanční kapacity bank v Unii. V návaznosti na výsledky jednotného trhu finančních služeb a kapitálu je třeba vytvořit skutečnou unii kapitálových trhů.
      Vytvoření silné energetické Unie by mělo zajistit dostupnou, bezpečnou a udržitelnou energii pro podniky a domácnosti. Mělo by být prosazováno nákladově efektivní provádění rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a přechod na nízkouhlíkové hospodářství účinně využívající zdroje, a to mimo jiné prostřednictvím reforem na straně poptávky i nabídky, a současně by měla být podporována zelená pracovní místa, ekologické technologie a inovativní řešení. Zvláštní pozornost je v tomto ohledu třeba i nadále věnovat odvětví energetiky a dopravy, a to i pokud jde o propojení a infrastrukturu.
      Právní předpisy Unie by se měly zaměřit na problematiku, již lze nejlépe řešit na evropské úrovni, a měly by být koncipovány s ohledem na své hospodářské, environmentální a sociální dopady. Vytvoření rovných podmínek v přeshraničním kontextu s větší regulační předvídatelností a v plném souladu s pravidly hospodářské soutěže přiláká další investice. Lepší a předvídatelnější podnikatelské prostředí je obzvláště důležité v síťových odvětvích, pro něž jsou typické dlouhodobé investiční výhledy a rozsáhlé počáteční investice. Měl by být dále rozvíjen vnější rozměr vnitřního trhu.

         Hlavní směr 4: Zlepšení udržitelnosti a prorůstové orientace veřejných financí

      Zdravé veřejné finance mají zásadní význam pro růst a vytváření pracovních míst. Fiskální udržitelnost je nezbytná pro zajištění důvěry investorů a fiskální prostor potřebný pro vypořádání se s neočekávaným vývojem a maximalizaci kladného přínosu veřejných financí pro hospodářství. Tím se také vytváří vhodné podmínky pro podporu růstu a investic. Členské státy by měly zajistit dlouhodobou kontrolu nad schodky veřejných financí a zadlužeností. Fiskální politiky musí být prováděny v unijním rámci založeném na pravidlech, zejména pravidlech stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, jež jsou doplněna mechanismy zaměřenými na zdravé vnitrostátní rozpočty. Fiskální politiky by měly zohledňovat ekonomické podmínky a rizika udržitelnosti na úrovni členských států a zároveň zajistit kvalitní koordinaci hospodářských politik. Členské státy eurozóny se vyzývají, aby i nadále pečlivě sledovaly a projednávaly celkovou fiskální situaci eurozóny, včetně nastavení fiskální politiky.
      Při navrhování a provádění rozpočtové konsolidace by strategie měly upřednostnit výdajové položky, které posilují růst, například v oblastech vzdělávání, dovedností a zaměstnatelnosti, výzkumu, vývoje a inovací a investic do sítí, které mají příznivý dopad na produktivitu. Reformy výdajů by se měly zaměřit na zefektivnění veřejné správy; tyto reformy lze připravit především přezkoumáním výdajů s cílem zabezpečit dlouhodobou udržitelnost.
      Reformy výdajů přispívající k efektivní alokaci zdrojů zaměřené na podporu růstu a zaměstnanosti při současném zachování rovnosti by měly být v případě potřeby doplněny modernizací systémů výběru daní. Je třeba dále zkoumat možnosti v oblasti společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob. Přesun daňové zátěže směrem k daním více podporujícím růst při zajištění souladu s Paktem o stabilitě a růstu může pomoci napravit neefektivitu trhu a vytvořit základy pro trvalý růst a vytváření pracovních míst. Zároveň je důležité vzít v úvahu distribuční účinky jakékoli změny zdanění. Účinnost daňového systému by bylo možné posílit rozšířením základů daně, například odstraněním nebo omezením využívání a rozsahu osvobození od daně a preferenčních režimů, ověřováním rozsahu a účinnosti daňových výdajů a posílením daňové správy, zjednodušením daňového systému a bojem proti daňovým podvodům a agresivnímu daňovému plánování.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2011 k národnímu programu reforem Malty na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Malty na období 2011–2014

text:
               21.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/10

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   k národnímu programu reforem Malty na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Malty na období 2011–2014
   2011/C 215/04
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této Smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politiky zaměstnanosti členských států (2), které tvoří dohromady „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. ledna 2011 přijala Komise první roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru, v němž se provádí integrovaná ex ante koordinace politiky, vycházející ze strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 25. března 2011 potvrdila Evropská rada priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformu (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a ze dne 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (5)

               Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (6)

               Malta předložila dne 28. dubna 2011 svůj národní program reforem na rok 2011 a dne 29. dubna 2011 aktualizaci svého programu stability na období 2011–2014 za rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (7)

               V důsledku hospodářské krize prudce poklesl vývoz a investice a reálný HDP se v roce 2009 snížil o 3,4 %. Zaměstnanost, též v důsledku veřejné podpory, se snížila pouze mírně. Díky podstatnému zvýšení vývozu a investic podniků v roce 2010 Malta ve zmíněném roce zaznamenala výrazné oživení hospodářské aktivity a nezaměstnanost se snížila. Vzhledem k vysokému veřejnému dluhu (61,5 % HDP v roce 2008) vláda nepřijala rozsáhlá stimulační fiskální opatření a celkový schodek veřejných financí v roce 2009 (3,7 % HDP) zůstal nižší než schodek eurozóny jako celku. Veřejný fiskální schodek a míra zadlužení zůstaly v roce 2010 v zásadě stabilní.

               (8)

               Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové prognózy, je mírně optimistický, zejména v pozdějších letech programového období. V programu stability se plánuje, že se celkový schodek veřejných financí, který odpovídal 3,6 % HDP v roce 2010, do roku 2011 sníží pod referenční hodnotu stanovenou ve Smlouvě. Dále se plánuje, že postupný pokrok k dosažení střednědobého cíle, kterým je vyrovnaná strukturální pozice, má být podpořen závazkem, jenž spočívá v zajištění udržitelné konsolidace založené zejména na výdajové straně rozpočtu. V programu stability se nicméně do konce programového období neplánuje dosáhnout střednědobého cíle. Předpokládá se, že se míra zadlužení sníží ze své maximální úrovně v roce 2010, tedy z 68 % HDP na 63,7 % v roce 2014, a to vzhledem k pozitivnímu a stále silnějšímu primárnímu saldu. Snaha o průměrnou roční strukturální korekci v období 2012–2014, kterou vypočetla Komise, je celkově v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Avšak rozpočtové výsledky by mohly být horší, než se očekává, v důsledku možného překračování výdajů a nedostatku informací o opatřeních podporujících konsolidační úsilí po roce 2011.

               (9)

               Pokračování ve fiskální konsolidaci za účelem dosažení střednědobého cíle je pro Maltu klíčovou výzvou. Zatímco rozpočet na rok 2011 zavedl opatření pro nápravu nadměrného schodku v roce 2011, v případě zhoršení rozpočtové kázně by byla nutná další opatření. Důvěryhodnost střednědobé strategie konsolidace, která není dosud podložena konkrétními opatřeními, by byla posílena pevnějším víceletým rozpočtovým rámcem. Klíčovým nedostatkem je nezávazná povaha víceletých cílů, která má za následek poměrně krátký horizont pro fiskální plánování. V programu stability je uvedeno, že se uvažuje o zavedení pravidla pro výdaje.

               (10)

               Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika s ohledem na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí vysoká, protože dlouhodobý dopad stárnutí populace na rozpočet, včetně důchodů, je na Maltě výrazně vyšší, než je průměr EU. Navíc je účast starších pracovníků na trhu práce velmi nízká v důsledku věkové hranice pro odchod do důchodu, která je stále poměrně nízká, častého využívání programů předčasného odchodu do důchodu a velmi nízké účasti starších žen. Důchodová reforma z roku 2006 začala řešit otázku udržitelnosti zvýšením věku odchodu do důchodu, ačkoli se jedná o velmi postupné zvyšování, a řeší přiměřenost budoucích důchodů, zejména štědřejšími indexačními opatřeními a zavedením minimálního důchodu zaručeného státem. Národní program reforem podává informace o probíhajících konzultacích k návrhům týkajícím se další důchodové reformy předložené pracovní skupinou pro důchody, včetně výslovné vazby mezi věkem pro odchod do důchodu a nadějí dožití a zavedení povinného druhého a dobrovolného třetího pilíře. Národní program reforem však nepředkládá komplexní strategii aktivního stárnutí, která by doplňovala probíhající a plánované legislativní změny. Nenahlášená práce představuje riziko pro udržitelnost veřejných financí z dlouhodobého hlediska. V národním programu reforem vláda uvádí některá opatření k řešení tohoto problému, chybějí však návrhy na revizi systému daní a dávek takovým způsobem, aby se vyplatilo pracovat. Posílení účasti žen na trhu práce je pro Maltu další velkou výzvou vzhledem k tomu, že její míra zaměstnanosti žen je nejnižší v EU. V národním programu reforem vláda předložila velký počet iniciativ zaměřených na pracovnice. Jejich provedení a dopad by měly být hodnoceny v roce 2012.

               (11)

               Malta zaznamenává v posledních letech intenzivní průmyslovou restrukturalizaci, při níž jsou tradiční výrobní odvětví s vysokým podílem lidské práce nahrazována novými činnostmi s vysokou přidanou hodnotou. To vede k nesouladu mezi poptávkou po kvalifikované pracovní síle a nabídkou této pracovní síly na trhu práce, přičemž se v zájmu další diverzifikace hospodářské základny Malty poukazuje na potřebu poskytnout kvalifikaci nutnou pro nová odvětví, zejména vysokoškolským vzděláváním.

               (12)

               Malta má nejvyšší poměr žáků, kteří předčasně ukončují školní docházku, v EU. V roce 2009 se jednalo o 36,8 % oproti průměru EU, který činí 14,4 %. Malta také zaznamenala nízký podíl osob ve věku 30 až 34 let s vysokoškolským nebo obdobným vzděláním (21,1 % v porovnání s průměrem EU, který v roce 2009 činil 32,3 %). Cílem Malty je snížení předčasného ukončení školní docházky na 29 % a zvýšení podílu vysokoškolského nebo obdobného vzdělání osob od 30 až 34 let na 33 % do roku 2020. Malta zavedla v roce 2011 opatření, která měla žáky, již pravděpodobně předčasně ukončí školní docházku, nasměrovat na zajímavou profesní dráhu prostřednictvím odborného vzdělávání nebo druhé šance, pokud jde o příležitosti ke vzdělávání.

               (13)

               Malta je jedním z mála členských států EU, který má mechanismus pro všeobecnou indexaci mezd. Růst mezd souvisí s povinným mechanismem pro úpravu životních nákladů, který vede k růstu mezd podle předchozího vývoje inflace, byť poměrně vyšší v dolním pásmu mzdového spektra. Spolu s minimální mzdou může tato úprava dále omezit konkurenceschopnost odvětví s vysokým podílem lidské práce. Tento problém je obzvláště relevantní vzhledem k nedávnému zvýšení cen energie, jež by mohlo vést k mzdovým a cenovým spirálám.

               (14)

               Malta je téměř zcela závislá na dovozu ropy k energetickému využití, čímž se její hospodářství stává zranitelným, pokud jde o změny ceny ropy. Tato skutečnost může spolu s nedostatečností energetického systému Malty způsobit obtíže pro podnikání a konkurenceschopnost malých a středních podniků. Využití potenciálu na výrobu energie z obnovitelných zdrojů by mohlo přinést dvojí užitek tím, že by zlepšilo konkurenceschopnost a vedlo k dosažení cílů v oblasti energetiky a klimatu. Informace poskytnuté v národním programu reforem o opatřeních v oblasti energetiky jsou však omezené, což komplikuje posouzení jejich proveditelnosti a efektivnosti nákladů.

               (15)

               Malta učinila řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Závazky se týkají dvou oblastí paktu: konkurenceschopnosti a udržitelnosti veřejných financí. Ve fiskální oblasti závazky zahrnují posílení odpovědnosti a transparentnosti rozpočtového rámce, přičemž pozornost je věnována také zavedení mechanismů pro zvýšení rozpočtové kázně. Co se týká řešení otázky produktivity práce, existují opatření ke zlepšení podnikatelského prostředí a podmínek financování pro podniky, jakož i zvýšení hospodářské soutěže v odvětví služeb, zejména v odvětví telekomunikací. Závazky Paktu euro plus se netýkají zaměstnanosti a finanční stability, ačkoli jsou uvedeny v národním programu reforem. Státní správa se zaměřuje na zvyšování produktivity práce, ale neuznává skutečnost, že stávající mechanismus indexace mezd ovlivňuje konkurenceschopnost Malty. V doporučeních byly závazky Paktu euro plus vyhodnoceny a zohledněny.

               (16)

               Komise posoudila program stability a národní program reforem, jakož i závazky Paktu euro plus týkající se Malty. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Malty, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí EU tím, že budou rozhodnutí členských států zahrnovat vstupy na úrovni EU. V této souvislosti má Komise za to, že zatímco je k dosažení střednědobého cíle nutný cílený pokrok, dochází k výraznému ohrožení strategie konsolidace, protože tato konsolidace není podpořena konkrétními opatřeními a stejně jako v minulosti by mohlo dojít k překročení výdajů. Nezávazná povaha střednědobého rozpočtového rámce navíc pravděpodobně neposílí fiskální kázeň. Poměrně vysoké dlouhodobé náklady související se stárnutím obyvatelstva, zejména výdaje na důchody, ohrožují dlouhodobou udržitelnost veřejných financí Malty. Národní program reforem uznává hlavní strukturální výzvy, kterým hospodářství Malty čelí, ačkoliv by se jevilo oprávněné věnovat dodatečnou pozornost některým otázkám, jako je zejména lepší využití pracovního potenciálu ekonomiky, revize mechanismu stanovování mezd a přijetí nezbytných opatření pro jeho reformu za účelem zajištění lepšího sladění vývoje mezd a produktivity práce a diverzifikace energie.

               (17)

               Rada na základě tohoto posouzení a rovněž s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie přezkoumala aktualizaci programu stability Malty za rok 2011 a její stanovisko (3) se odráží zejména v jejích doporučeních v bodech 1 a 2 níže. S ohledem na závěry Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada přezkoumala národní program reforem Malty,

         DOPORUČUJE, aby Malta v období 2011–2012 provedla tato opatření:

               1.

               Zajistit nápravu nadměrného schodku v roce 2011 v souladu s doporučeními vydanými v rámci postupu při nadměrném schodku a být připravena k přijetí dodatečných opatření v zájmu zamezení případnému rozpočtové nekázni a dále přijmout konkrétní opatření na podporu cílového schodku za rok 2012. Začít snižovat vysokou míru veřejného dluhu a zajistit náležitý pokrok v dosahování střednědobého cíle. V zájmu posílení důvěryhodnosti střednědobé strategie konsolidace vymezit požadovaná rozsáhlá opatření, pevně stanovit fiskální cíle v závazném víceletém fiskálním rámci založeném na pravidlech a zlepšit kontrolu plnění rozpočtu.

               2.

               Přijmout opatření k zajištění udržitelnosti důchodového systému, například urychlením postupného zvyšování věkové hranice pro odchod do důchodu a vytvořením vazby mezi touto věkovou hranicí a nadějí dožití. Vyšší zákonný věk pro odchod do důchodu doplnit komplexní strategií aktivního stárnutí, odradit od využívání programů předčasného odchodu do důchodu a podpořit soukromé důchodové spoření.

               3.

               Výsledky v oblasti vzdělávání více zaměřit na potřeby trhu práce, zejména vynaložením dalšího úsilí ke zlepšení přístupu k vysokoškolskému vzdělávání a posílením účinnosti systému odborného vzdělávání. Podniknout další kroky k omezení předčasného ukončování školní docházky, a to zjištěním důvodů tohoto jevu, provedením jeho analýzy a stanovením jeho rozsahu do roku 2012 a zavedením mechanismu pravidelné kontroly a podávání zpráv o míře úspěchu přijatých opatření.

               4.

               V konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními zvyklostmi revidovat systém vyjednávání mezd a indexace mezd a učinit nezbytné kroky k jeho reformě s cílem zajistit, aby růst mezd lépe odrážel vývoj produktivity práce a konkurenceschopnosti.

               5.

               Posílit snahy o snížení závislosti Malty na dovozu ropy prostřednictvím investic do obnovitelných energií a prostřednictvím plného využití dostupných finančních zdrojů EU na modernizaci infrastruktury a na podporu energetické účinnosti.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 56) stanoví, že platí i pro rok 2011.

      (3)  Podle čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97.