title: Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 k národnímu programu reforem Kypru na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Kypru na období 2012–2015

text:
               24.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/13

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 10. července 2012
   k národnímu programu reforem Kypru na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Kypru na období 2012–2015
   2012/C 219/04
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. července 2011 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Kypru na rok 2011 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Kypru na období 2011–2014 (dále jen „doporučení Rady z roku 2011“).

               (4)

               Dne 23. listopadu 2011 přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý evropský semestr integrované koordinace politiky ex ante vycházející ze strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Kypr uveden mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 1. prosince 2011 přijala Rada závěry, které vyzývají Výbor pro sociální ochranu, aby ve spolupráci s Výborem pro zaměstnanost a dalšími výbory předložil své názory na opatření doporučená v rámci politického cyklu Evropa 2020. Tyto názory jsou součástí stanoviska Výboru pro zaměstnanost.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 15. února 2012 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2012 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu 2012.

               (7)

               Dne 2. března 2012 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 2. března 2012 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (9)

               Dne 7. května 2012 předložil Kypr svůj program stability na období 2012–2015 a dne 10. května 2012 svůj národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně. Komise rovněž v hloubkovém přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 posoudila, zda je Kypr postižen makroekonomickou nerovnováhou. Komise ve svém hloubkovém přezkumu dospěla k závěru, že se Kypr potýká s vnitřní nerovnováhou v souvislosti se svým bankovním sektorem a zadlužeností podnikového sektoru a s vnější a vnitřní nerovnováhou, byť ne nadměrnou, pokud jde o jeho fiskální dynamiku a konkurenceschopnost.

               (10)

               Na základě hodnocení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář pro období 2012–2014, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je optimistický. Ačkoli zahrnuje výraznou revizi projekcí růstu směrem dolů, je i nadále vystaven rizikům horšího vývoje, a to zejména v souvislosti s vývojem domácí poptávky v období 2012–2013. Cílem rozpočtové strategie stanovené v programu stability je do roku 2012 odstranit nadměrný schodek a do roku 2014 dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle a udržet ho i v roce 2015. Program stability potvrzuje předchozí střednědobý rozpočtový cíl vyváženého strukturálního rozpočtu, který přiměřeně odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Plánovaná náprava nadměrného schodku je v souladu s lhůtou stanovenou v rámci doporučení Rady vydaného v rámci postupu při nadměrném schodku dne 13. července 2010. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda (5) se průměrné roční fiskální úsilí v období 2011–2012 plánuje na 1,5 % HDP, což se rovná úsilí, jež doporučila Rada. Předpokládaný pokrok směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2013 je dostatečný, neboť převyšuje referenční hodnotu 0,5 % HDP Paktu o stabilitě a růstu, a to jak podle prognózy útvarů Komise z jara 2012, tak podle programu stability.
               Tempo růstu veřejných výdajů je vzhledem k diskrečním opatřením na straně příjmů v souladu s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a růstu v období 2013–2014, nikoli však v roce 2015. Existují rizika provázející plnění rozpočtových cílů programu stability spojená s makroekonomickým scénářem, který je pro období 2012-2014 optimistický, a s plánovaným konsolidačním úsilím v roce 2013, které se zčásti zakládá na ne zcela specifikovaných opatřeních. Podle programu stability se má poměr dluhu k HDP, který v roce 2011 dosahoval 71,6 %, v roce 2012 zvýšit na 72,1 % a následně postupně klesat až na 65,4 % v roce 2015. Pokud jde o referenční hodnotu pro snížení dluhu stanovenou v rámci Paktu o stabilitě a růstu, bude se Kypr v letech 2013–2015 nacházet v přechodném období a plány předložené v programu stability by zajistily dostatečný pokrok k dosažení referenční hodnoty pro snížení dluhu. S těmito projekcemi jsou však spojena rizika související s možnými operacemi na záchranu finančních institucí.

               (11)

               Je zapotřebí značně zlepšit efektivitu daňové správy, neboť správní náklady ve vztahu k vybírání příjmů na Kypru jsou velmi vysoké. Výběr daní je relativně nízký. Zejména výdaje na daňovou správu vyjádřený jako podíl HDP a správní náklady ve vztahu k čistému výběru příjmu jsou vysoké a mají tendenci stoupat. Jsou zapotřebí opatření na podporu odklonu od neformálního nebo nenahlášeného zaměstnávání a řešení problému daňových úniků. Dále by měly být posíleny iniciativy za účelem zefektivnění výběru daní.

               (12)

               Vzhledem k široké expozici bankovních institucí Kypru řeckému hospodářství byla výkonnost aktiv, výnosnost a kapitálové rezervy a ochranné rezervy likvidity bank negativně ovlivněny restrukturalizací řeckého schodku veřejných financí a zvyšujícím se množstvím nesplácených úvěrů poskytnutých řeckým dlužníkům. Celková expozice konsolidovaného kyperského bankovního sektoru Řecku je velice vysoká. Parlament přijal dne 14. prosince 2011 dva návrhy zákona na posílení odolnosti finančního systému vůči bankovním krizím. Výsledky v oblasti posilování dohledu nad družstevními úvěrovými společnostmi, které vlastní přibližně 40 % všech domácích vkladů, nebyly dosud uspokojivé.

               (13)

               Kypr stojí před úkolem zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména v oblasti důchodů. Kypr provedl dvě důležitá strukturní opatření s cílem reformovat důchodový systém. Přijatá opatření jsou sice významná a přesvědčivá, ale přístup Kypru není dostatečně ambiciózní na to, aby zajistil udržitelnost a přiměřenost a v dlouhodobém horizontu zlepšil spravedlivost systému. Stále jsou zapotřebí opatření k zachování zaměstnatelnosti pracovníků v rámci podniků a podpoře zvýšení skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu. Pokud jde o chudobu starších lidí, řeší Kypr vysoký podíl ohrožení chudobou pouze částečně. Přijatá opatření jsou nedostatečná, pokud jde o zlepšení krátkodobé přiměřenosti příjmů pro důchodce ohrožené chudobou.

               (14)

               Nespravedlnost a nedostatky ve zdravotnictví nebyly smysluplně řešeny. Navzdory doporučení č. 3 z doporučení Rady z roku 2011 nebyl dosud představen jasný časový harmonogram pro opatření týkající se národního systému zdravotního pojištění. To představuje ohrožení pro dlouhodobou kontrolu a udržitelnost veřejných financí a kvalitu poskytované zdravotní péče.

               (15)

               Vláda učinila některé kroky s ohledem na doporučení z roku 2011 týkající se indexace mezd (příspěvky na životní náklady), zejména prostřednictvím přijetí dvouletého zmrazení výplat v rámci širšího veřejného sektoru. Vláda a sociální partneři rovněž souhlasili se zahájením dialogu s cílem systém příspěvků na životní náklady do konce června 2012 přezkoumat. Po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy by měla být provedena komplexní reforma systému, aby se posílila vazba mezi reálnými mzdami a vývojem produktivity a zvýšila se vyváženost systému. To by nejen posílilo konkurenceschopnost Kypru, ale také vedlo k účinnějšímu rozdělení pracovních sil. Tento vývoj představuje první kroky správným směrem, jeho význam a přesvědčivost ale zásadně závisí na míře ambicí a prosazování konečných výsledků sociálního dialogu, který v současné době probíhá v souvislosti s reformou systému indexace mezd.

               (16)

               Zhoršení makroekonomického výhledu nepříznivě ovlivnilo kyperský trh práce, zvýšilo míru nezaměstnanosti a způsobilo velký nárůst nezaměstnanosti mladých. Kypr učinil řadu pozitivních kroků s cílem tuto situaci řešit. Tato opatření jsou významná, nikoli však dostatečně ambiciózní, zejména pokud jde o oblasti vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy, kde by se mělo provádění programu zrychlit. Je zapotřebí dalšího úsilí, aby se vyřešil problém nezaměstnanosti mladých, jakož i rekvalifikace a zvyšování kvalifikace pracovní síly s cílem usnadnit nezbytné přechody na trhu práce, se zaměřením zvláštně na skupiny s nízkou mírou účasti na činnostech celoživotního učení, jako jsou osoby s nízkou kvalifikací a starší pracovníci.

               (17)

               Pokud jde o sektor služeb, Kypr provedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (6) („směrnice o službách“) prostřednictvím průřezového zákona doprovázeného řadou odvětvových pozměňujících zákonů a nařízení. V některých odvětvích (např. maloobchod, turismus a stavebnictví) však nebyly odvětvové předpisy dosud přijaty. Ačkoliv je Kypr, pokud jde o regulaci svobodných povolání, ve vztahu k průměru EU na dobré pozici a z 90 regulovaných profesí na Kypru jsou pouze čtyři v obchodních službách, existuje několik regulovaných svobodných povolání, jako jsou právníci nebo architekti, kde stále platí pevné nebo minimální sazby.

               (18)

               Na základě analýzy v rámci hloubkového přezkumu lze dospět k závěru, že Kypr se potýká s nerovnováhou. Zejména makroekonomický vývoj běžného účtu, veřejných financí a finančního sektoru vyžaduje pozorné sledování a neodkladnou pozornost v rámci hospodářských politik, aby se odvrátily veškeré nepříznivé dopady na fungování hospodářství a hospodářské a měnové unie. Kyperské hospodářství se konkrétně potýká s trvalými a značnými schodky běžného účtu, které pramení ze schodků v rámci objemu obchodu vlivem postupné ztráty cenové nebo nákladové konkurenceschopnosti, nerovnováhy v rámci veřejných financí, jež se přenesla do ročních deficitů, které vzrostly, i když se hospodářství zotavilo z hospodářské recese, a narůstající míry soukromé zadluženosti. Velmi zranitelné jsou zejména nefinanční podniky vzhledem ke své vysoké zadluženosti ve spojení s nízkou ziskovostí, což vede k výraznému nárůstu nesplácených úvěrů v tomto sektoru. Značně riziková je i vysoká expozice bankovního sektoru řeckým státním dluhopisům a řeckému hospodářství. Vyhlídky na růst jsou navíc nejasné, což představuje další brzdu pro relativně pomalé překonávání nerovnováhy.

               (19)

               Kypr přijal řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky a provádění závazků představených v roce 2011 souvisejí s posilováním konkurenceschopnosti, podporou zaměstnanosti, zvyšováním udržitelnosti veřejných financí a finanční stability. Komise posoudila provádění závazků v rámci Paktu euro plus. Výsledky tohoto posouzení jsou zohledněny v doporučeních.

               (20)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Kypru. Posoudila program stability a národní program reforem a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Kypru, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 7.

               (21)

               Na základě tohoto posouzení Rada přezkoumala program stability na rok 2012 a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1.

               (22)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta zejména do níže uvedených doporučení 1, 2 a 7,

         DOPORUČUJE, aby Kypr v období 2012–2013 provedl tato opatření:

               1.

               Přijmout další opatření k dosažení trvalé nápravy nadměrného schodku v roce 2012. Za podpory dostatečně specifikovaných opatření důsledně provádět rozpočtovou strategii pro rok 2013 a později k zajištění dosažení střednědobého rozpočtového cíle do roku 2014, dosažení souladu s výdajovým kritériem a zajištění dostatečného pokroku při dodržování referenční hodnoty pro snížení dluhu. Urychlit zavádění vymahatelného víceletého rozpočtového rámce se závazným právním základem a nápravným mechanismem. Co nejdříve přijmout opatření k zachování přísné kontroly nad výdaji a provedení programu a výkonového rozpočtování. Zlepšit dodržování daňových předpisů a bojovat proti daňovým únikům.

               2.

               Pokračovat v harmonizaci rámce pro dohled a regulaci vztahující se na družstevní úvěrové společnosti v souladu s normami používanými pro komerční banky. Posílit právní ustanovení pro účinnou rekapitalizaci finančních institucí s cílem omezit expozici finančního sektoru vnějším šokům.

               3.

               Dále zlepšit dlouhodobou udržitelnost a přiměřenost důchodového systému a přistoupit k řešení problému vysokého ohrožení starších osob chudobou. Zajistit zvýšení skutečného věku pro odchod do důchodu i prostřednictvím sladění zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu se zvyšující se střední délkou života.

               4.

               Neprodleně dokončit a provést vnitrostátní systém zdravotní péče na základě plánu, který by zajistil jeho finanční udržitelnost a současně poskytoval všeobecnou zdravotní péči.

               5.

               Zlepšit dovednosti pracovní síly, aby se posílila její profesní mobilita směrem k činnostem, které mají vysoký potenciál růstu a skýtají vysokou přidanou hodnotu. Přijmout další opatření s cílem řešit problém nezaměstnanosti mladých s důrazem na pracovní stáže ve společnostech a podporu samostatné výdělečné činnosti. Přijmout vhodná politická opatření v souvislosti s poptávkou po pracovní síle s cílem podpořit inovaci podniků.

               6.

               Odstranit neopodstatněné překážky na trzích se službami zejména zlepšením provádění směrnice o službách v oblasti sektorů služeb s nejvyšším potenciálem k růstu (včetně cestovního ruchu) a otevřením poskytování odborných služeb.

               7.

               Zlepšit konkurenceschopnost mimo jiné prostřednictvím reformy systému indexace mezd (na základě konzultace se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy), aby tento systém lépe odrážel vývoje produktivity. Přijmout opatření za účelem diverzifikace struktury hospodářství. Obnovit rozpočtovou rovnováhu omezením růstu výdajů.

      V Bruselu dne 10. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Platnost uvedeného rozhodnutí byla rozhodnutím Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 119, 4.5.2012, s. 47) prodloužena i na rok 2012.

      (4)  Úř. věst. C 210, 16.7.2011, s. 12.

      (5)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, nově vypočtené útvary Komise na základě informací poskytnutých v programu a za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36.

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


				|

		52011SC0816

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Sloveniaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Slovenia 2011-2014

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Slovinska na rok
2011
a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému programu stability Slovinska na období 2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu
nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a
o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na čl. 5
odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada schválila dne 26. března 2010
návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost
a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci
hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský
potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (na období 2010 až 2014) a dne
21. října 2010 Rada přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států[3], které společně tvoří
„integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly
integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první
roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového
cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního „evropského semestru“ ex
ante a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie
Evropa 2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011
potvrdila priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy
(v souladu se závěry Rady ze dne 15. února
a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu
vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně
zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální
udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem
trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala
členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření,
jež budou součástí programů stability či konvergenčních
programů a národních programů reforem.
(5)
Evropská rada dne 25. března 2011 rovněž
vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby včas
představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do programů stability
či konvergenčních programů a národních programů
reforem.
(6)
Slovinsko ve dnech 18. a 19. dubna 2011
předložilo svůj aktualizovaný program stability na rok 2011 pro
období 2010–2014 a svůj národní program reforem na rok 2011.
V zájmu zohlednění jejich vzájemných vazeb byly oba programy
posuzovány společně.
(7)
V letech před krizí se Slovinsko
těšilo rychlému hospodářskému růstu, jenž byl tažen rostoucím
vývozem a investicemi. Slovinsko však bylo krizí těžce zasaženo a
v průběhu let 2008-2010 ztratilo téměř 10 % svého HDP,
čímž se zvrátila část předchozího procesu dohánění.
Vzájemné a společné působení automatických stabilizátorů,
opatření k hospodářskému oživení a silné dynamiky vnitřních
výdajů dotlačilo schodek veřejných financí z 1,8 % HDP
v roce 2008 až na 6,0 % HDP v roce 2009 (s úrovní hrubého dluhu
21,9 % HDP v roce 2008 a 35,2 % HDP v roce 2009). Trh práce
reagoval se značným zpožděním a zaměstnanost pokračuje
v sestupném vývojovém trendu. I když míra nezaměstnanosti
zůstává pod průměrem EU, prudce se zvýšila z 4,4 %
v době před krizí na 7,3 % v roce 2010. Hospodářské
oživení bylo zatím poměrně pomalé a s jeho zintenzivněním se
počítá až v roce 2012, a to s odhadovaným růstem na úrovni
2,5 % HDP.
(8)
Na základě posouzení aktualizovaného programu
stability podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 zastává Rada
stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí
rozpočtové projekce v programu, je v krátkodobém horizontu
realistický, avšak příliš příznivý ke konci programového období. Z
úrovně 5,6 % HDP v roce 2010 se v programu prostřednictvím
rozsáhlého omezení primárních výdajů plánuje snížení schodku
veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % HDP do roku 2013.
Po odstranění nadměrného schodku se v programu předpokládá
mírný pokrok směrem ke střednědobému cíli vyrovnaného
rozpočtu v strukturálním vyjádření, avšak ne dosažení tohoto
cíle. I když střednědobý cíl je stanoven na ambicióznější úrovni
než v předchozím programu, nelze jej v této fázi považovat za
přiměřený, neboť není jasné, zda zajistí
dostatečně rychlý pokrok směrem k dlouhodobé udržitelnosti
veřejných financí. Průměrné
roční fiskální úsilí během období let 2011-13, jak vypočítaly
útvary Komise na základě informací v programu podle
společně dohodnuté metodiky, má podle plánu být kolem 0,5 procentního
bodu HDP, tedy pod úrovní, kterou doporučila Rada.
Kromě toho by výsledky co do schodku i dluhu nemusely dosáhnout
cílových hodnot. Očekává se přijetí
dalších opatření jako součást doplňkového rozpočtu
k dosažení cílového schodku pro rok 2011. Pro
období po roce 2011 program nespecifikuje opatření k omezení
výdajů a nelze vyloučit možnost dalších finančních záchranných
úkonů s dopadem na schodek i dluh.
(9)
Zatímco se schodek veřejných financí od svého
maxima v roce 2009 snížil, další konsolidace k nápravě
nadměrného schodku do roku 2013 a k následnému dosažení
střednědobého cíle je pro Slovinsko klíčovým úkolem.
V souladu s konsolidační strategií sledovanou v posledních
letech budou mít další úspory výdajů stanovené v programu stability
na období 2011–2014 hlavně dopad na mzdy ve veřejném sektoru,
sociální transfery (včetně důchodů) a na veřejné
investice. Program stability však neposkytuje podrobné informace o plánovaných
opatřeních po roce 2011. K dosažení schodku na rok 2011 se jeví
nezbytnými další nápravná opatření. Důvěryhodnost střednědobé
konsolidační strategie by se měla zvýšit přijetím
strukturálnějších opatření na omezení výdajů — v protikladu
k dočasným zásahům, jimiž se vyznačovala nedávná
konsolidační úsilí — a závaznějším střednědobým
rozpočtovým rámcem. V programu stability se potvrzuje zavedení
pravidla pro výdaje, ale stále je třeba vypracovat klíčová
ustanovení, například definici nedodržení. A poměrně nízká
efektivita nákladů, například v oblasti zdravotnictví a
vzdělání, dává dovodit, že Slovinsko může mít další prostor pro
konsolidaci založenou na výdajích, aniž by utrpěla kvalita veřejných
služeb. Program stability nahlašuje iniciativy k racionalizaci
veřejných služeb, transferů a subvencí a k zavedení jednotného
systému zadávání veřejných zakázek, avšak u některých z těchto
iniciativ chybějí konkrétní údaje.
(10)
Dlouhodobý dopad stárnutí na rozpočet je ve
Slovinsku výrazně vyšší než v průměru EU. Kromě toho jsou
míra účasti na výdělečné činnosti a míra zaměstnanosti
u starších pracovníků velmi nízké (36,5 % a 35 % oproti
průměru EU ve výši 49,7 % a 46,3 %), hlavně
v důsledku nízkého věku odchodu do důchodu a
nedostatečných pobídek pro aktivní stárnutí. Parlament nedávno přijal
penzijní reformu s cílem zvýšit věk odchodu do důchodu a
zároveň zachovat odpovídající úroveň důchodů. Podle
programu stability by to mohlo do roku 2030 stabilizovat výdaje související se
stárnutím, a tudíž by to mohlo být významným prvním krokem k vyřešení
udržitelnosti penzijního systému. Penzijní reforma byla dne 5. června 2011
předložena v referendu a zamítnuta. Problém udržitelnosti penzijního
systému zůstává a bude třeba najít jiné způsoby jeho
vyřešení.
(11)
Trh práce je poměrně silně
segmentovaný podle forem pracovní smlouvy: ochrana zaměstnanosti u
pracovníků s smlouvami na dobu neurčitou je přísná
v porovnání s ochranou, jež je přiznána pracovníkům se
smlouvami na dobu určitou. Podíl mladých pracovníků ve věku
15–24 let se smlouvami na dobu určitou je nejvyšší v EU (67 % v roce
2009) a přechod od smluv na dobu určitou na smlouvy na dobu
neurčitou je, jak se zdá, poměrně obtížný. Předchozí pokusy
o vyřešení tohoto problému se ukázaly jako nedostatečné. Vláda
plánuje, že se sociálními partnery sjedná revizi zákoníku práce s cílem
sladit práva a povinnosti podle různých druhů pracovních smluv.
Kromě toho tvoří „práce studentů“ rozsáhlý, do značné míry
neregulovaný, daňově zvýhodněný paralelní trh práce. Toto
významné téma není v národním programu reforem zahrnuto.
(12)
Vedle segmentace jsou strukturální problémy
slovinského trhu práce způsobeny také nesouladem mezi potřebami trhu
práce a nabízenými dovednostmi, což je v národním programu reforem uznáno.
Národní program reforem počítá s intenzivními investicemi do školení
s cílem zlepšit dovednosti a zaměstnatelnost. Nastiňuje plány
k dalšímu zlepšení přechodu ze vzdělávacího systému na trh
práce, s důrazem na poskytování služeb profesního poradenství
v rámci celého vzdělávacího systému. Plánuje se v něm
modernizace služeb zaměstnanosti s cílem lépe sladit dodávku
dovedností s potřebami trhu práce. Úspěšné provedení těchto
reforem by však vyžadovalo zlepšit systém včasné identifikace
současných a předpokládaných potřeb trhu práce.
(13)
Hospodářský pokles má opožděný dopad na
úvěrová portfolia a narůstající podíl nesplácených úvěrů
zvyšuje náklady bank vyplývající ze znehodnocení i náklady na tvorbu rezerv.
Dvě hlavní banky ve vlastnictví státu byly rekapitalizovány, což bylo
rozhodující. Vláda rovněž navrhla opatření na urychlení realizace
pohledávek a na zatraktivnění poskytování úvěrů na produktivní
činnosti, což ovšem nemusí postačovat k obnovení úvěrových
toků do reálné ekonomiky, takže je možné, že bude třeba dalších
opatření.
(14)
Některé segmenty odvětví služeb jsou
zaštítěné před konkurenčními tlaky a vyznačují se vysokými
obchodními rozpětími a vysokou koncentrací, čímž se zvyšují náklady
v celém hospodářství. To spolu s vysokým stupněm státního
zapojení do hospodářství udržuje potenciální zahraniční přímé
investice na poměrně nízké úrovni. Slovinsko plánuje, že urychlí
provádění směrnice o službách, kde se vytvořil silný skluz.
Rovněž plánuje, že poskytne Úřadu na ochranu hospodářské
soutěže úplnou nezávislost a že identifikuje státní kapitálové investice,
jež se hodí k prodeji. Tyto plány nejsou konkrétně rozvedeny a v souvislosti
s jejich realizací existují rizika.
(15)
Slovinsko přistoupilo k Paktu euro plus. I
když se ve slovinském národním programu reforem uvádějí potenciální
závazky a cíle ve čtyřech oblastech Paktu euro plus ohledně
posílení konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, přispívání k
udržitelnosti veřejných financí a posílení finanční stability, do 7.
června nebyly Komisi oznámeny žádné pevné závazky.
(16)
Komise posoudila program stability a národní
program reforem. [4]
Vzala v úvahu jejich význam pro udržitelnou fiskální a
sociálně-hospodářskou politiku Slovinska i jejich soulad s pravidly a
pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba posílit celkovou správu
ekonomických záležitostí v Evropské unii přispíváním k tvorbě
budoucích vnitrostátních rozhodnutí z úrovně EU. Na základě toho se
Komise domnívá, že dosažení cílového schodku na rok 2011 stanoveného
v programu stability si žádá přijetí dalších opatření. Po roce
2011 jsou cíle schodku a dluhu značně ohroženy, neboť
v programu stability nejsou specifikována udržitelná opatření
k omezení výdajů. Národní program reforem obsahuje opatření
k nápravě finančního odvětví, ta však asi nejsou
dostatečně ambiciózní. Posouzení také uvádí, že je třeba
povzbudit tuzemské zdroje růstu, zejména zvýšenou účastí mladých a
starších pracovníků na trhu práce tím, že se sníží segmentace trhu práce a
odstraní se nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Existuje také
potřeba posílit hospodářskou soutěž a otevřít
příležitosti pro investice a růst v odvětví služeb a
síťových odvětvích.
(17)
Na základě tohoto posouzení a také s přihlédnutím
k doporučení Rady ze dne 2. prosince 2009 podle čl. 126 odst. 7
Smlouvy o fungování Evropské unie Rada přezkoumala aktualizovaný program
stability Slovinska z roku 2011 a její stanovisko[5] se odráží zejména v doporučení 1) a 2).
S přihlédnutím k závěrům Evropské rady ze dne 25. března
2011 Rada také přezkoumala národní program reforem Slovinska,
DOPORUČUJE Slovinsku, aby v období
2011–2012 provedlo tato opatření:
(1)
Dosáhnout cílového schodku v roce 2011,
podpořit cílový schodek na rok 2012 konkrétními opatřeními a
přísně provádět nezbytnou konsolidaci, Slovinsko by přitom
mělo být připraveno přijmout další opatření, aby se
zabránilo možným skluzům. Podpořit tento nutný proces strukturálních
změn v průběhu programového období, aby se dosáhlo
přiměřeného střednědobého cíle prostřednictvím
strukturálních opatření k omezení výdajů a k vyřešení
zjištěných nedostatků v závaznějším střednědobém
rozpočtovém rámci.
(2)
Podniknout kroky k zajištění dlouhodobé
udržitelnosti penzijního systému, a zároveň zachovat přiměřenost
důchodů. Zvýšit míru zaměstnanosti starších pracovníků
zavedením pobídek k pozdějšímu odchodu do důchodu, a
zároveň dalším rozvojem aktivních politik ohledně trhu práce a
opatření k celoživotnímu vzdělávání.
(3)
Provádět další opatření
k zajištění dostatečného zachycení ztrát z úvěrů a
odstranění znehodnocených aktiv z rozvah v celém bankovním odvětví.
(4)
V konzultaci se sociálními partnery a
v souladu s vnitrostátní praxí učinit kroky ke snížení asymetrií
v právech a povinnostech, jež jsou zaručeny pracovními smlouvami na
dobu neurčitou i na dobu určitou. Obnovit úsilí k potírání
paralelního trhu práce vzniklého z „práce studentů“.
(5)
Zřídit systém k prognóze dovedností a
schopností potřebných k dosažení reaktivního trhu práce. Vyhodnotit
efektivitu veřejných služeb správy zaměstnanosti, zejména
v profesním poradenství a poradenských službách, a zlepšit tak soulad
nabízených dovedností a kvalifikací s potřebami trhu.
(6)
Zjednodušit regulovaná povolání a zlepšit
administrativní kapacitu Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže
s cílem zlepšit podnikatelské prostředí a přilákat investice.
V[e] dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. , , s. .
[3]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011
stanoví, že platí i pro rok 2011.
[4]               SEK(2011) 732.
[5]               Na něž odkazuje čl. 5 odst. 3 nařízení
(ES) č. 1466/97.


				|

		52011SC0827

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the United Kingdomand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of the United Kingdom, 2011-2014

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Spojeného
království na rok 2011
a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému konvergenčnímu programu Spojeného království na období
2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a finančním
výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada schválila dne 26. března 2010 návrh
Evropské komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se
zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se
posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010 doporučení
hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010 až
2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech
politik zaměstnanosti členských států[3], které společně tvoří
„integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované
hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik
v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první roční
analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických
záležitostí a prvního evropského semestru ex-ante
a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie Evropa
2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011 potvrdila
priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu
se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011
a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila,
že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům
a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím
reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Žádala členské
státy, aby tyto priority promítly do konkrétních opatření, jež budou součástí
jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů
reforem.
(5)
Spojené království dne 28. dubna 2011 předložilo
svůj aktualizovaný konvergenční program na období 2011–2014 a svůj národní
program reforem na rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby,
byly oba programy posuzovány současně.
(6)
Spojené království bylo zvláště vystaveno
mezinárodní finanční krizi, neboť má velké, globálně integrované finanční
odvětví a vysokou úroveň zadlužení domácností. V roce 2008 klesl HDP o
0,1 % a v roce 2009 o 4,9 %. Spojené království poskytlo
významnou podporu bankovnímu sektoru a nebývalou dodatečnou likviditu celému
odvětví. Státní deficit vzrostl za dva roky o 8,5 procentního bodu na
11,2 % HDP v roce 2009. Nezaměstnanost vzrostla z 5,3 % v roce
2007 na 7,6 % v roce 2009. Čtvrtletní růst byl opět zaznamenán ve čtvrtém
čtvrtletí roku 2009, přestože hospodářský výstup zůstává pod svojí nejvyšší
předkrizovou úrovní. Krátkodobá vyhlídka předpokládá mírný růst způsobený
silnými podnikovými investicemi a oživením čistého vývozu v důsledku
příznivého směnného kurzu. Růst však bude brzdit slabý nebo záporný růst
spotřeby u domácností a státu. Očekává se, že inflace zůstane v průběhu roku
2011 poměrně vysoko nad 2% oficiální cílovou hodnotou, což je odrazem zvýšení
daně z přidané hodnoty a vyšších dovozních cen a cen energií, a klesne až
v roce 2012. Vysoká inflace pravděpodobně naruší skutečné příjmy, neboť růst
mezd zůstává nízký. Hlavní rizika ohrožující prognózu spočívají v tom, že by
obrat v podnikových investicích nebo čistém vývozu nemusel nastat a
přetrvávající vysoká inflace by mohla zabránit použití měnové politiky k
vyrovnání nižších vládních výdajů.
(7)
Na základě posouzení aktualizovaného konvergenčního
programu v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1466/97 zastává Rada
stanovisko, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové
výhledy, je věrohodný, s výjimkou roku 2012, kdy je poněkud příliš příznivý.
Program nezahrnuje střednědobý cíl podle souboru pravidel, ačkoli jej lze
odvodit od cílů, které v něm jsou uvedeny. Cílem rozpočtové strategie, založené
hlavně na omezení výdajů, je snížit schodek z 9,9 % v období
2010–2011 na 1,7 % v období 2015–2016. Podle programu je v plánu snížení
schodku pod 3 % referenční hodnoty do roku 2014–2015, tedy ve lhůtě,
kterou stanovila Rada. Rozpočtové výhledy v programu předpokládají, že míra
zadlužení, zpočátku v letech 2010–2011 ve výši 78,7 %, do roku 2013–2014
vzroste na 87,2 % a pak začne pomalu klesat. Průměrné roční fiskální
úsilí v letech 2010–2011 až 2014–2015 bude dosahovat 1,6 %. Tato hodnota
je mírně pod úrovní, kterou doporučila Rada v prosinci 2009 (1,75 % HDP),
nicméně je přiměřená vzhledem k tomu, že úsilí je vynakládáno na základě
schodku rozpočtu v období 2009–2010, jenž byl výrazně nižší, než se očekávalo,
a je tedy v souladu se snížením celkového schodku pod referenční hodnotu do
roku 2014–2015. Spojené království se zdá být vysoce ohroženo, pokud jde o
dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Dlouhodobé náklady na stárnutí
obyvatelstva jsou nad průměrem EU a současný stav rozpočtu je dále zvyšuje. Na
základě současné fiskální pozice se dluh do roku 2020 zvýší na 128 % HDP.
Úplné provádění programu by však dostačovalo k tomu, aby začal dluh klesat, ale
jeho výše by do roku 2020 stále přesahovala 80 %.
(8)
Provádění navrhované fiskální konsolidace je i
nadále velkým problémem. Pro obnovení udržitelné fiskální pozice bude zásadní
zajistit dodržení zveřejněných výdajových plánů. S ohledem na tuto skutečnost
vyplývá z historicky nízké míry investic do veřejné infrastruktury, zejména co
se týče dopravy, že by měly být upřednostněny prorůstové výdaje. Zajištění
dostatečných primárních přebytků ve střednědobém horizontu, jak již bylo
stanoveno v programu, by zlepšilo udržitelnost veřejných financí.
(9)
Pružný trh práce Spojeného království umožnil
vyrovnat se poměrně dobře s velkým poklesem HDP během krize. Zvýšení
nezaměstnanosti však silně zasáhlo mladé lidi: mezi roky 2008 a 2010
nezaměstnanost mladých stoupla z 15 % na téměř 20 %. Špatná situace
na trhu práce pro mladé lidi je spojena s více obecnými a strukturálními
nedostatky týkajícími se dovedností. Podíl osob ve věku 18–24 let, které
předčasně ukončí vzdělávání a odbornou přípravu, dosahuje ve Spojeném
království úrovně 15,7 %, což je více než průměr v EU, který činí
14,4 %. Zatímco podíl lidí ve věku 25–64 let s dosaženou vysokou úrovní
dovedností je ve Spojeném království zvláště vysoký, existují nedostatky na
střední úrovni dovedností, kde je podíl lidí v této skupině v současné době pod
průměrem EU. Dalším hlavním problémem na trhu práce ve Spojeném království je
významný podíl dětí, které žijí v domácnostech nezaměstnaných: činí
17,5 %, což je nejvyšší úroveň v EU, kde je celkový průměr 10,2 %.
Tento problém je zvláště akutní pro domácnosti s jedním rodičem a odráží nízké
finanční pobídky a nedostatek životaschopných možností péče o děti: více než
32 % lidí s pečovatelskými povinnostmi je neaktivních či pracuje na
částečný úvazek kvůli nedostatku pečovatelských služeb (to je o 4 procentní
body vyšší hodnota než průměr EU).
(10)
Spojené království zaznamenalo v období deseti let
před krizí významný nárůst cen nemovitostí. Ceny po zásahu krize prudce
poklesly, ale od té doby se částečně vrátily na původní úroveň a zůstávají na
historicky vysoké úrovni. Úroveň transakcí se propadla a zůstává velmi nízká.
Výrazný vzrůst cen nemovitostí přispěl v deseti letech předcházejících krizi k velkému
nárůstu zadlužení domácností a neudržitelnému růstu spotřeby domácností. Propad
transakcí na trhu s bydlením přinesl odpovídající výpadek v příjmech z daní
souvisejících s těmito transakcemi, což přispělo ke zhoršení fiskální pozice
Spojeného království. Nedostatky trhu s bydlením ve Spojeném království rovněž
pomáhají objasnit vysoké výdaje na dávky související s bydlením a vysoký
podíl obyvatelstva využívajícího státem subvencované bydlení. Spojené
království oznámilo počáteční reformy svého systému plánování a regulace
hypoték. Vzhledem k významu tohoto problému pro všechna odvětví hospodářství
Spojeného království je třeba stavět na těchto opatřeních a vytvořit
komplexnější balíček reforem, včetně oblasti hypotečního trhu a majetkových
daní, který by řešil tyto otázky.
(11)
Oživení soukromých investic by bylo zásadním prvkem
nutného vyvážení hospodářství, tak aby nespočívalo pouze na domácí spotřebě, a
hnací silou růstu produktivity. Z průzkumů vyplývá, že dostupnost úvěrů a
jejich cena je významnou překážkou pro investice a plány na rozšíření v
soukromém sektoru, zejména pro menší společnosti závislé na bankovním
financování. Roční míra růstu úvěrů pro malé a střední podniky je od konce
roku 2009 negativní a půjčky malým podnikům klesly ještě výrazněji. Kromě toho
se zdá, že zatímco u středně velkých podniků se rozpětí referenčních sazeb
ustálila, u malých podniků mírně vzrostla. Spojené království nedávno zavedlo
řadu opatření na zlepšení přístupu malých a středních podniků
k financování, včetně státního sponzorování investičních nástrojů a
dosažení dohody s bankami Spojeného království, která vyžaduje, aby banky
zvýšily své hrubé úvěry pro malé a střední podniky. Vypracovat řešení, které
může nadále fungovat bez pravidelných vládních zásahů, to by mělo být cílem
další reformy vedoucí ke zlepšení hospodářské soutěže v bankovním sektoru a k
usnadnění rozvoje trhů pro nebankovní finanční prostředky dostupné pro menší
firmy.
(12)
Komise posoudila konvergenční program a národní
program reforem[4]. Vzala v úvahu nejen
jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve
Spojeném království, ale také soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu,
že je zapotřebí posílit celkovou správu ekonomických záležitostí Evropské unie
tím, že se do budoucích vnitrostátních rozhodnutí zahrne vstup na úrovni EU.
Komise se domnívá, že programy stanoví ambiciózní opatření ke snížení schodku,
a vyzývá vládu, aby dále postupovala podle plánu. Dále je třeba podniknout
kroky k reformě trhu s bydlením, ke snížení nezaměstnanosti mládeže a
předčasného ukončování školní docházky, k řešení situace dětí, které žijí v
domácnostech nezaměstnaných, a ke zlepšení dostupnosti úvěrů pro soukromý
sektor.
(13)
Vzhledem k tomuto posouzení a rovněž s přihlédnutím
k doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie
ze dne 2. června 2010 Rada prostudovala aktualizaci konvergenčního programu
Spojeného království z roku 2011 a její stanovisko[5]
se odráží zejména v doporučení 1) a 2) níže. S přihlédnutím k závěrům
Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada prostudovala národní program reforem
Spojeného království,
DOPORUČUJE, aby Spojené království v
období 2011–2012 provedlo tato opatření:
(1)
Provádět plánovanou fiskální konsolidaci s cílem
dosáhnout v letech 2012–2013 schodku 6,2 % HDP, zajistit splnění ambiciózních
cílů týkajících se snižování výdajů, a tím posílit dlouhodobou udržitelnost;
vzhledem k výše uvedenému upřednostnit prorůstové výdaje včetně výzkumu a
inovací a investic do infrastruktury.
(2)
Rozvíjet program reforem, který řeší
destabilizující dopad cyklu cen bydlení na veřejné finance, finanční sektor a
hospodářství, s cílem zmírnit problémy dostupnosti a potřebu státních subvencí
na bydlení. To by mělo zahrnovat reformy trhu s hypotékami, majetkových
daní a systému plánování.
(3)
Podniknout do konce roku 2012 kroky k řešení
nezaměstnanosti mladých přijetím komplexní strategie ke snížení předčasného
ukončování školní docházky. Řešit nedostatky dovedností zvýšením počtu osob,
které dosáhnou střední kvalifikace, v souladu s potřebami trhu práce.
(4)
Přijmout opatření ke snížení vysokého podílu
domácností nezaměstnaných osob tím, že se zvýší nabídka poskytování péče o
děti, s cílem usnadnit rodičům samoživitelům a druhým výdělečně činným
partnerům účast na trhu práce.
(5)
Výrazně zlepšit dostupnost bankovního i
nebankovního financování soukromého sektoru, a zejména malých a středních
podniků. Podpořit hospodářskou soutěž v bankovním sektoru a prozkoumat
způsoby na zlepšení přístupu k nebankovnímu financování, jako je rizikový a investiční
kapitál a veřejně vydané dluhopisy.
V Bruselu dne .
                                                                       Za Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. C , s. .
[3]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 stanoví, že platí i
pro rok 2011.
[4]               SEK(2011) 736.
[5]               Podle čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


Avis juridique important

|

52004SC0827

Doporučení pro rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku v Polsku  /* SEK/2004/0827 konecném znení */

Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o existenci nadměrného schodku v Polsku(předlozená Komisí)vysvětlující MEMORANDUMDne 7. dubna 2004 zveřejnila Komise své prognózy z jara 2004 [1]. Podle těchto prognóz, které braly v úvahu údaje, ohlásené Polskem v březnu 2004, se celkový schodek veřejných financí v Polsku zvýsil z 3,6% HDP v roce 2002 [2] na 4,1% HDP v roce 2003, doslo tedy k překročení smluvní referenční hodnoty 3% HDP.[1]  Prognóza Komise z jara 2004 je dostupná na následující internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  Podle konvergenčního programu, předlozeného vládními orgány Polské republiky 17. května, byl deficit na rok 2002 upraven na 4,0% HDP.Na základě tohoto důkazu prima facie (evidentního důkazu) Komise iniciovala pro Polsko dne 12. května 2004, postup při nadměrném schodku, s přijetím zprávy, předpokládané v článku 104(3) Smlouvy [3]. 17. května 2004 obdrzela Komise konvergenční program Polska, potvrzující čísla o schodku za rok 2003 ve výsi 4,1% HDP.[3]  Plný text této zprávy je dostupný na následující internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Pouzití postupu při nadměrném schodku (HDP) se řídí článkem č. 104 Smlouvy a nařízením Rady (ES) č. 1467/97 "O urychlení a objasnění realizace postupu při nadměrném schodku ", který je součástí Paktu o stabilitě a růstu [4]. Státy, které se k EU připojily 1. května 2004, jsou členskými státy s omezením a musí se vyvarovat nadměrných schodků, nelze vsak na ně uplatnit sankce podle článku 104 (9) a (11).[4]  Úř. věst. L 209, 2.8.1997.Zpráva komise podle článku 104(3) Smlouvy vyvodila závěr, ze překročení schodku Polska v roce 2003 nad smluvní referenční hodnotu 3% HDP nebylo výsledkem neobvyklé události, vymykající se kontrole vládních orgánů Polska, ani nebylo výsledkem vázného hospodářského poklesu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu, kdyz růst HDP v roce 2003 dosáhl 3,7%. Co se týká vývoje v roce 2004, zpráva konstatuje, ze celkový schodek veřejných financí se pravděpodobně zvysuje a zůstává nad 3% HDP. Zejména prognózy Komise z jara 2004 jsou o celkovém schodku veřejných financí ve výsi 6,0% HDP v roce 2004, coz je nad 5,7% HDP plánovanými polskými vládními orgány v konvergenčním programu.Na základě prognóz Komise z jara 2004 zahrnuje zpráva Komise také konstatování, ze míra dluhů a HDP, která v roce 2003 dosáhla 45,4% HDP, zůstane pod 60% smluvní referenční hodnoty v roce 2004. Zejména prognózy Komise pro jaro 2004 navrhuje dosazení míry dluhu (celkové dluhy: celková aktiva) 49,1% HDP c roce 2004, coz odpovídá 49% HDP, navrhovaným vládními orgány Polska v konvergenčním programu. Čísla o schodku a dluhu by se měla korigovat směrem nahoru, pokud jsou otevřené penzijní fondy vyloučeny ze sektoru veřejných financí a bude tak dodrzeno rozhodnutí Statistického úřadu Evropských společenství (EUROSTAT) o klasifikaci projektů financování důchodů.Článek 104(4) Smlouvy určuje, ze "Výbor, určený článkem 114 (tj. Hospodářský a finanční výbor) vyjádřil svůj názor na zprávu Komise". Výbor zveřejnil svůj názor 24. května 2004 a podepsal hodnocení, uvedené Komisí v její zprávě. Zejména Výbor učinil závěr, ze rozpočtová situace v Polsku ukazovala na existenci nadměrného schodku u prvního ze dvou kritérií, podle prognózy v článku 104(2) pro zjisťování takových schodků.Posouzení jiných významných faktorů, zvlástě střednědobého stavu rozpočtu a poměr veřejných investic, nezměnil hodnocení, zalozené na samotném kritériu. Výbor také povazoval za pravděpodobné, ze celkový schodek veřejných financí bude i v roce 2004 nadále překračovat referenční smluvní hodnotu a ze celkový hrubý veřejný dluh v roce 2004 patrně zůstane pod referenční smluvní hodnotou 60% HDP.Komise, zkoumající významné faktory, které vzala v úvahu v této zprávě a zohledňující názor Výboru, je toho mínění, ze nadměrný schodek v Polsku je skutečností. Tento názor, přijatý Komisí 24. června 2004, byl adresován Radě podle článku 104(5) Smlouvy. Komise doporučuje, aby Rada vydala příslusné rozhodnutí v souladu s článkem 104(6) a tímto dává doporučení k rozhodnutí s tímto výsledkem. Navíc, Komise předkládá Radě doporučení pro doporučení Rady, adresované Polsku, za účelem dovést do konce tuto situaci nadměrného schodku podle článku 104(7) Smlouvy.Doporučení pro rozhodnutí rady ohledně existence nadměrného schodku v Polskurada evropské unieS ohledem na smlouvu o zalození Evropských společenství a zvlástě článku 104(6) této smlouvy,S ohledem na doporučení Komise,S ohledem na zkoumání, uskutečněné ze strany Polska,Vzhledem k následujícím bodům:(1) Podle článku 104 Dohody jsou členské státy povinny se vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí; toto se pouzije i na členské státy s omezenou platností zákona, to je případ vsech zemí, které k EU přistoupily 1. května 2004;(2) Pakt o stabilitě a růstu je zalozen na dlouhodobém cíli zdravých veřejných rozpočtů jako prostředku k posílení podmínek pro stabilitu cen a trvale udrzitelný růst, napomáhající vytváření pracovních přílezitostí;(3) Postup při nadměrném schodku podle článku 104 určuje opatření k rozhodnutí o existenci nadměrného schodku a protokol o postupu při nadměrném schodku, připojený ke smlouvě, určuje dalsí opatření, týkající se realizace postupu při nadměrném schodku. Nařízení Rady (ES) č. 3605/93 [5], změněné Nařízením Rady (ES) č. 475/2000 [6] a nařízením Komise (ES) č. 351/2002 [7], určuje podrobná pravidla a definice pro pouzití ustanovení řečeného protokolu;[5]  Úř. věst. L 332, 31.12.1993, str. 7.[6]  Úř. věst. L 58, 3.3.2000, str. 1.[7]  Úř. věst. L 55, 26.2.2002 str. 23.(4) Článek 104(5) Smlouvy vyzaduje, aby Komise poslala názor Radě, pokud Komise usoudí, ze v členské zemi existuje nebo můze nastat nadměrný schodek. Po prozkoumání vsech významných faktorů, které byly vzaty v úvahu v její zprávě v souladu s článkem 104(3) a s ohledem na mínění Hospodářského a finančního výboru v souladu s článkem 104(4), zahrnula Komise do svého vyjádření ze dne 24 června 2004 svůj názor, ze nadměrný schodek v Polsku existuje;(5) Článek 104(6) smlouvy vyzaduje, aby Rada posoudila veskerá prohlásení, která si příslusný členský stát přeje vydat před tím, nez se rozhodne, po vseobecném posouzení, zda nadměrný schodek existuje;(6) Vseobecné posouzení vede k následujícím závěrům. Celkový schodek veřejných financí v Polsku dosáhl v roce 2003 4,1% HDP, coz je nad 3% HDP, které určuje smluvní referenční hodnota. Překročení celkového schodku veřejných financí nad referenční hodnotu není výsledkem neobvyklé události, na kterou by neměla vláda v Polsku vliv, ani není výsledkem vázného hospodářského poklesu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu. Celkový schodek veřejných financí zůstává v roce 2004 nad 3% HDP. Zejména, podle prognóz Komise z jara 2004, je plánováno v roce 2004 dosazení schodku 6,0% HDP, zatímco konvergenční program Polska očekává schodek ve výsi 5,7% HDP. Ukazatel celkové zadluzenosti (celkové dluhy: celková aktiva), který byl v roce 2003 ve výsi 45,4%, patrně zůstane pod referenční smluvní hodnotou 60% HDP. Čísla o schodku a dluhu by se měla korigovat směrem nahoru, pokud jsou otevřené penzijní fondy vyloučeny ze sektoru veřejných financí a bude tak dodrzeno rozhodnutí Statistického úřadu Evropských společenství (EUROSTAT) o klasifikaci projektů financování důchodů.přijala toto rozhodnutí:Článek 1Ze vseobecného posouzení vyplývá, ze nadměrný schodek v Polsku existuje.Článek 2Toto rozhodnutí bylo zasláno Polské republice.Podepsáno v Bruselu, [5. července] 2004.Za RaduPředseda[...]


title: Doporučení Rady ze dne 12. června 2007 , týkající se sdílení informací o teroristických únosech

text:
               17.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 214/9

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 12. června 2007,
   týkající se sdílení informací o teroristických únosech
   (2007/562/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Únosy páchané skupinami/jednotlivci, které lze zařadit do oblasti mezinárodního terorismu, staví členské státy před velkou výzvu.

               (2)

               Za účelem úspěšného vyřešení takových situací musí členské státy důvěrným způsobem shromažďovat informace, navazovat kontakty a vést jednání.

               (3)

               Schopnosti dotčeného členského státu by byly významně posíleny, jestliže by mohl využít zkušeností, které ve srovnatelných situacích získaly jiné členské státy.

               (4)

               Za tímto účelem by měl každý členský stát předat ostatním členským státům informační dokument obsahující základní informace o únosech spáchaných v minulosti, v němž budou po vyřešení případu předány pouze neutajované informace a který bude omezen na únosy související s mezinárodním terorismem,

         DOPORUČUJE,

               1)

               Aby členské státy:

                           a)

                           po vyřešení případu únosu předaly tyto údaje (1):

                                       —

                                       země a oblast, kde k únosu došlo

                                       —

                                       počet a státní příslušnost rukojmích

                                       —

                                       datum a čas únosu

                                       —

                                       datum a čas ukončení únosu

                                       —

                                       pachatelé/odpovědná teroristická skupina

                                       —

                                       způsob provedení únosu

                                       —

                                       důvod únosu

                                       —

                                       zapojení vyjednávače – ano/ne

                                       —

                                       kontaktní osoba v dotčeném členském státě

                                 Tyto informace by měly být předávány ve formátu uvedeném v příloze 1;

                           b)

                           aby rovněž případně předaly tyto doplňující informace:

                                       —

                                       důvody, proč se rukojmí nacházeli v dané zemi, jazyková vybavenost, pohlaví rukojmích

                                       —

                                       ideologie, státní příslušnost, jazyková vybavenost pachatelů

                                       —

                                       prostředky, kterými pachatelé oslovili veřejnost

                                       —

                                       podrobnosti ke způsobu činnosti pachatelů

                                 Tyto nepovinné údaje by měly být předávány ve formátu uvedeném v příloze 2.

               2)

               V případě uvádění osobních údajů musí být tyto údaje předávány v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

               3)

               Aby členské státy shromáždily informace o všech únosech, ke kterým došlo od 1. ledna 2002 a předaly tento přehled ostatním členským státům.

               4)

               Aby členské státy sdílely informace na základě výše uvedených zásad prostřednictvím sítě styčných úřadů pro sdílení informací o teroristických útocích v rámci EU.

               5)

               Aby členské státy sdílely informace na základě výše uvedených zásad prostřednictvím sítě styčných úřadů pro sdílení informací o teroristických útocích v rámci EU.

               6)

               Aby členské státy vypracovaly seznam kontaktních údajů a vyměnily si tyto seznamy za účelem usnadnění přímé komunikace mezi kontaktními osobami.

      (1)  V případě únosu mohou tyto informace pomoci rychle zjistit, zda jiné členské státy již mají zkušenosti s únosy občanů EU v téže oblasti, spáchanými stejnou teroristickou skupinou nebo za srovnatelných okolností. Dotčený členský stát poté může kontaktovat určenou kontaktní osobu. Další informace a zkušenosti by měly být sdíleny na dvoustranném základě v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

      PŘÍLOHA 1
      Notification of terrorist kidnap
      (or suspected terrorist kidnap)

         Please complete all fields in this box

      PŘÍLOHA 2
      Completion of the following information is optional in accordance with national law


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 o provádění hlavních směrů hospodářských politik členských států, jejichž měnou je euro

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/97

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   o provádění hlavních směrů hospodářských politik členských států, jejichž měnou je euro
   2013/C 217/24
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Euroskupina má zvláštní odpovědnost za správu ekonomických záležitostí v eurozóně. Hospodářská a finanční krize jasně ukázala úzké vnitřní vztahy v eurozóně a podtrhla potřebu jak soudržné celkové orientace politik, která by odrážela tyto úzké vnitřní vztahy mezi členskými státy, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), tak účinných opatření pro koordinaci politik, díky kterým bude možno urychleně reagovat na změny hospodářského prostředí.

               (2)

               Členské státy eurozóny se dne 2. března 2012 podpisem Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii zavázaly, že provedou řadu dalších rozsáhlých politických reforem a budou koordinovat své politiky. Vstupem balíčku dvou nařízení („two pack“) (3) v platnost v roce 2013 se dále prohloubí koordinace rozpočtové a hospodářské politiky v eurozóně.

               (3)

               Pokračují práce na dalším prohloubení hospodářské a měnové unie. Dne 28. listopadu 2012 předložila Komise sdělení o Návrhu prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie. Tento návrh specifikoval důvody a cíle skutečné hospodářské a měnové unie, jakož i nástroje a opatření vedoucí k dosažení těchto cílů. Cílem tohoto návrhu bylo zahájit diskuzi na evropské úrovni. Dne 12. září 2012 předložila Komise plán ustavení bankovní unie. Spolu s ním předložila i návrh dvou nařízení nutných k ustavení jednotného mechanismu dohledu. Dne 5. prosince 2012 vydal předseda Evropské rady zprávu vypracovanou v úzké spolupráci s předsedou Komise, předsedou Euroskupiny a prezidentem Evropské centrální banky, která obsahovala konkrétní harmonogram vytvoření skutečné hospodářské a měnové unie. Tato zpráva byla rozčleněna na oblasti integrovaného rámce finanční, rozpočtové a hospodářské politiky a demokratické legitimity a odpovědnosti.
               Dne 14. prosince 2012 rozhodli hlavy států nebo předsedové vlád členských o krocích v rámci plánu na dokončení hospodářské a měnové unie, jelikož si jsou vědomi vzájemné provázanosti jednotlivých ekonomik členů eurozóny a výhod, které jim i celé Unii může přinést stabilita v eurozóně.

               (4)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru a své stanovisko k prohloubení hospodářské a měnové unie vyjádřil v usnesení ze dne 20. listopadu 2012„Směrem ke skutečné hospodářské a měnové unii“.

               (5)

               Krizové řízení v eurozóně se vyznačovalo pevným odhodláním. Závazek všech členských států a orgánů Unie zachovat integritu eurozóny byl zcela nezpochybnitelný. Nicméně, efektivitu správy eurozóny, jakož i krizové řízení ze strany Euroskupiny je třeba dále zlepšovat tak, aby plně zajišťovaly efektivní koordinaci na úrovni eurozóny. Posílená koordinace je rovněž třeba k dosažení konzistentní celkové orientace politik v eurozóně a k zajištění provádění nezbytných politických opatření. Dosažení těchto cílů posílí důvěru občanů a trhů a přispěje tak k obnově hospodářského růstu a finanční stability v eurozóně.

               (6)

               Provedení balíčku dvou nařízení („two pack“) dále posílí rozpočtový dohled v eurozóně. Přisuzuje Euroskupině roli v diskuzi o návrzích rozpočtů jednotlivých členských států, jakož i o rozpočtových výhledech pro eurozónu jako celek za účelem zajištění celkové orientace fiskální politiky. Tyto diskuze probíhají na základě stanoviska Komise k návrhům rozpočtových plánů členských států eurozóny a hodnocení Komise týkajícího se návrhů rozpočtových plánů a jejich vzájemného působení za celou eurozónu. Pro fiskální konsolidaci v rámci eurozóny je hlavní výzvou průběžné snižování poměru dluhu k HDP. Toho je možné dosáhnout prováděním politik diferencované prorůstové fiskální konsolidace se současným zvyšováním růstového potenciálu eurozóny.
               Nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu stanoví rozpočtovou korekci ve strukturálním vyjádření směrem k nominální referenční hodnotě se zohledněním rozdílů mezi jednotlivými zeměmi, pokud jde o krátkodobá a střednědobá rizika pro udržitelnost, a umožňuje nechat při korekci působit automatické stabilizátory. Preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu předpokládá plynulou korekci směrem ke střednědobým cílům, s referenční hodnotou ročního strukturálního zlepšení ve výši 0,5 % HDP. Tato hodnota může být přizpůsobena zvláštním podmínkám země podle cyklických podmínek a rizika udržitelnosti zadlužení. Věrohodnost fiskální politiky ve střednědobém horizontu by byla posílena, pokud by skladba veřejných výdajů a příjmů lépe odrážela dopad jednotlivých výdajů a zdrojů příjmů na růst. Navíc růstový potenciál hospodářství by bylo možné zvýšit dalšími strukturálními reformami a využíváním možností stávajícího fiskálního rámce Unie za účelem dosažení rovnováhy mezi potřebou produktivních veřejných investic a cíli v oblasti fiskální kázně v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu.

               (7)

               Většina ukazatelů rizik týkajících se finančních trhů Unie, jakož i tržní nálady se oproti roku 2012 zlepšily, jelikož intenzita sebenaplňujících a zničujících spirál důvěry se zmírnila. Přetrvává však i nadále značná roztříštěnost trhu. Zlepšené podmínky financování bank se ještě musí projevit růstem úvěrů pro reálnou ekonomiku a současně přetrvávají významné rozdíly mezi jednotlivými členskými státy, pokud jde o úvěrovou činnost bank a náklady financování soukromého sektoru. Hlavním úkolem v současné situaci je usnadnění plynulého snižování zadluženosti bankovního a soukromého nefinančního sektoru a zároveň udržení toku nových úvěrů do reálné ekonomiky pro výrobní účely, zejména do malých a středních podniků.

               (8)

               Další nápravy bankovních rozvah a postupné zvyšování kapitálových rezerv, tam kde je to potřebné, by přispěly k ozdravení úvěrových kanálů. V této souvislosti přezkumy kvality aktiv a zátěžové testy prováděné jednotným mechanismem dohledu a Evropským orgánem pro bankovnictví (EBA) zajistí transparentnost bankovních rozvah, pomohou určit přetrvávající slabá místa, a tak posílí důvěru v toto odvětví jako celek. Riziko další fragmentace finančních trhů a finančních otřesů ukazuje, jaký význam pro eurozónu má rychlý pokrok ve vytváření bankovní unie a vyloučení ad hoc přístupů k řešení problémů v bankovním sektoru.

               (9)

               Strukturální reformy jsou zapotřebí v celé eurozóně pro zlepšení fungování trhů zboží a práce a s tím související podporu konkurenceschopnosti, posílení probíhajícího procesu přizpůsobování a zaručení udržitelné realokace zdrojů. Strukturální reformy mají navíc zásadní roli, neboť přispívají k obnovení rovnováhy a snižování zadluženosti. V členských státech vykazujících schodky zvýší nárůst konkurenceschopnosti kladný čistý vývoz, který napomáhá vyvážit strukturu růstu směrem k produktivnějším vývozním odvětvím méně náročným na pracovní sílu, a zároveň podporuje hospodářské oživení a snižování zadluženosti. Současně v členských státech s přebytkem běžného účtu by mohly reformy směřující ke zlepšení konkurenceschopnosti přispět k přerozdělení zdrojů a podpořit investice do nevývozních odvětví. To by posílilo roli domácí poptávky ve skladbě růstu a přizpůsobování v eurozóně by tak bylo rovnoměrnější. Krize měla zároveň v členských státech eurozóny z velké míry asymetrické dopady na zaměstnanost, když nejvíce zasaženy byly země s největším poklesem domácí poptávky spojeným se zhoršením běžných účtů. Při neexistenci účinné a rychlé absorpce cyklické nezaměstnanosti se mohou projevit účinky hystereze, kdy se nezaměstnanost stane trvalou a méně citlivou na mzdovou dynamiku. Strukturální reformy na trhu práce jsou proto i nadále obzvláště důležité pro snižování rizik pro sociální soudržnost a budoucí růstový potenciál v eurozóně. Podpisem Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii dne 2. března 2012 se členské státy eurozóny zavázaly, že budou ex ante projednávat a případně koordinovat své národní plány hlavních hospodářských reforem s cílem stanovit referenční osvědčené postupy a usilovat o užší koordinaci hospodářských politik. Dopad opatření, která již byla přijata, by měl být sledován Euroskupinou, s cílem podpořit další opatření, pokud to bude nezbytné, a zvýšit ambice reforem v souladu s konkrétními doporučeními pro jednotlivé země.

         DOPORUČUJE, aniž jsou dotčeny pravomoci Rady, pokud jde o koordinaci hospodářských politik členských států, aby členské státy eurozóny, jednotlivě i společně, především však v rámci koordinace hospodářské politiky v rámci Euroskupiny, v období 2013–2014 přijaly opatření s cílem:

               1.

               Převzít odpovědnost za celkovou orientaci politik v eurozóně, a zajistit tak její řádné fungování v zájmu posílení růstu a zaměstnanosti a pokročit v práci na prohlubování hospodářské a měnové unie. Umožnit, aby Euroskupina hrála ústřední roli v posíleném kontrolním rámci použitelném pro členské státy eurozóny s cílem koordinovat a sledovat reformy na vnitrostátní úrovni i na úrovni eurozóny, které jsou nezbytné pro vytvoření stabilní a silné eurozóny, a zvýšit soudržnost politik, a aby hrála ústřední roli i při přípravě eurosummitů.

               2.

               Zajistit, aby Euroskupina monitorovala a koordinovala fiskální politiky členských států eurozóny a celkovou fiskální politiku v eurozóně jako takové, a tak se postarala o prorůstovou a diferencovanou fiskální politiku. Za tímto účelem by Euroskupina měla projednat stanoviska Komise k návrhům rozpočtových plánů členských států eurozóny a rozpočtovou situaci a vyhlídky eurozóny jako celku na základě celkového posouzení návrhů rozpočtových plánů a jejich vzájemné interakce, jež provádí Komise. Koordinace přispěje k zajištění toho, že tempo fiskální konsolidace bude odstupňované podle fiskální a hospodářské situace členských států eurozóny, přičemž rozpočtová korekce bude vyjádřena strukturálně, v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, což umožní volné působení automatických stabilizátorů v průběhu korekce, a dále k tomu, že fiskální konsolidace bude za účelem posílení věrohodnosti fiskální politiky ve střednědobém horizontu podpořena celkově efektivním a prorůstovým výdajovým a příjmovým mixem a vhodnými strukturálními reformami, které zvýší růstový potenciál.

               3.

               Posoudit v rámci Euroskupiny příčiny rozdílů v úrokových sazbách úvěrů zejména pro malé a střední podniky v jednotlivých členských státech eurozóny. Prozkoumat důsledky fragmentace finančních trhů v eurozóně a přispět k nalezení způsobů, jak ji překonat.

               4.

               Vycházet z rekapitalizace a restrukturalizace v minulých letech, podpořit pokračující nápravu bankovních rozvah jako prostředek k odstranění fragmentace jednotného trhu a zlepšit tok úvěrů do reálné ekonomiky, zejména do malých a středních podniků. Za tímto účelem: a) zajistit, aby posouzení bankovních rozvah a zátěžové testy, které mají být provedeny jednotným mechanismem dohledu ve spolupráci s Evropským orgánem pro bankovnictví (EBA), byly dokončeny podle schváleného harmonogramu; b) zajistit rovné podmínky při uplatňování požadavků na sdílení nákladů rekapitalizace bank; c) v souvislosti s posouzením bankovních rozvah a zátěžovými testy zajistit dostupnost věrohodných fiskálních pojistek; d) odstranit pobídky bank v oblasti dohledu směřující k vyrovnání aktiv a závazků v rámci dané země, a e) urychlit nezbytné kroky k vytvoření bankovní unie, jak uvedla Evropská rada.

               5.

                  Ex ante koordinovat plány hlavních hospodářských reforem členských států eurozóny. Sledovat provádění strukturálních reforem, především na trzích práce a zboží, a posoudit jejich dopad na eurozónu, s přihlédnutím k doporučením Rady pro jednotlivé členské státy eurozóny. Podporovat další ozdravení v eurozóně při zajištění korekce vnější a vnitřní nerovnováhy, mimo jiné důsledným monitorováním reforem řešících narušení chování souvisejícího s úsporami a investicemi v členských státech se schodky i přebytky běžného účtu. Učinit kroky nezbytné k účinnému provedení postupu při makroekonomické nerovnováze, zejména prostřednictvím hodnocení pokroku v reformních závazcích v členských státech, které se potýkají s nadměrnou nerovnováhou, a při provádění reforem v členských státech potýkajících s nerovnováhami, které vyžadují rozhodná opatření k omezení negativních dopadů na zbytek eurozóny.

               6.

               S ohledem na roční analýzu růstu na rok 2013 přijmout zásadní kolektivní opatření na řešení sociálních dopadů krize a zvyšující se nezaměstnanosti. Znepokojující je zejména situace nezaměstnaných mladých lidí, a proto jsou v Paktu pro růst a zaměstnanost a v rámci systému záruk EU pro mladé lidi doporučena odvážná opatření. Doporučeny jsou další reformy zaměřené na usnadnění přístupu k zaměstnání, předcházení předčasnému odchodu z pracovního trhu, snižování nákladů práce, boj proti segmentaci trhu práce a na podporu inovací.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 472/2013 ze dne 21. května 2013 o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy eurozóny, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi, (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 1) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).


title: Doporučení Komise ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu (oznámeno pod číslem K(2008) 8625)

text:
               14.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 9/52

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 19. prosince 2008
   o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu
   (oznámeno pod číslem K(2008) 8625)
   (Pouze anglické, finské, francouzské, italské, maltské, německé, nizozemské, portugalské, řecké, slovinské, španělské a švédské znění je závazné)
   (2009/23/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy mohou členské státy vydávat mince za podmínky, že Evropská centrální banka schválí objem emise.

               (2)

               V souladu s čl. 106 odst. 2 druhou větou Smlouvy přijala Rada v této oblasti harmonizační opatření nařízením Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (1).

               (3)

               Podle čl. 11 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (2) by podle uvedeného nařízení mince znějící na euro nebo centy a odpovídající nominálním hodnotám a technickým specifikacím měly mít ve všech „zúčastněných členských státech“ postavení zákonného platidla.

               (4)

               Podle obvyklé praxe v zúčastněných členských státech mají být euromince určené pro peněžní oběh, včetně pamětních mincí určených pro peněžní oběh, dány do oběhu v nominální hodnotě. To však nevylučuje, aby menší část celkové hodnoty vydaných mincí byla prodávána za vyšší cenu, pokud jsou vyrobeny ve vysoké kvalitě nebo dodávány ve speciálním balení.

               (5)

               Euromince obíhají nejen ve vydávajícím členském státě, ale v celé eurozóně i mimo její hranice. V této souvislosti by měla být na národní straně jasně vyznačena vydávající země, aby uživatelé mincí mohli v případě potřeby snadno rozpoznat zemi původu.

               (6)

               Euromince mají společnou evropskou stranu a zvláštní národní stranu. Společné evropské strany euromincí obsahují jak název jednotné měny, tak nominální hodnotu mince. Na národní straně by se již neměl opakovat ani název jednotné měny ani nominální hodnota mince.

               (7)

               O vzorech na národních stranách euromincí rozhodují jednotlivé členské státy, vzor by však měl být lemovaný dvanácti hvězdami evropské vlajky.

               (8)

               Zúčastněné členské státy by měly respektovat společná pravidla ohledně změn na národních stranách euromincí. Vzory na národních stranách běžných euromincí určených pro peněžní oběh jsou v zásadě neměnné, změna je však možná, pokud dojde ke změně hlavy státu zobrazené na minci.

               (9)

               Pamětní euromince jsou speciální mince určené k peněžnímu oběhu vydávané za účelem připomenutí zvláštní příležitosti, jejichž běžný národní vzor je nahrazen jiným národním vzorem. Dvoueurové mince jsou zvláště vhodné k tomuto účelu především pro jejich velký průměr a technické charakteristiky, které poskytují odpovídající ochranu proti padělání.

               (10)

               Vzhledem k tomu, že pamětní mince jsou určeny k peněžnímu oběhu na celém území eurozóny, vydání pamětních mincí určených k peněžnímu oběhu by mělo připomínat pouze příležitosti se značným národním nebo evropským významem. Méně významné příležitosti by spíše měly být připomínány vydáním sběratelských euromincí, které nejsou určeny k peněžnímu oběhu a musí být jasně rozpoznatelné od euromincí určených k peněžnímu oběhu. Pamětní mince vydané společně všemi členskými státy by měly být určeny pouze pro příležitosti nejvyššího evropského významu.

               (11)

               Limit stanovený na vydání jedné pamětní mince určené k peněžnímu oběhu ročně pro každý vydávající členský stát byl respektován a měl by být i nadále zachován, stejně jako možnost dalšího vydání společné pamětní mince určené k peněžnímu oběhu všemi zúčastněnými členskými státy. Členské státy mohou navíc vydat pamětní minci určenou k peněžnímu oběhu v případě dočasného uvolnění či provizorního obsazení funkce hlavy státu.

               (12)

               Zavedení určitého množstevního limitu pro pamětní mince určené k peněžnímu oběhu je nutné pro to, aby tyto mince i nadále představovaly pouze malou část celkového množství dvoueurových mincí v peněžním oběhu. Tyto množstevní limity by však zároveň měly umožnit vydání dostatečného množství mincí tak, aby oběh těchto pamětních mincí byl efektivní.

               (13)

               Jelikož euromince obíhají v rámci celé eurozóny, podoba jejich národních vzorů je záležitostí společného zájmu. Vydávající členské státy by se měly s dostatečným předstihem před datem vydání vzájemně informovat o nových národních stranách. Pro tento účel by měly vydávající členské státy zaslat své nové návrhy euromincí Komisi, která ověří, zda jsou v souladu s tímto doporučením.

               (14)

               Členské státy byly konzultovány ohledně pokynů stanovených v tomto doporučení, aby v této oblasti byly zohledněny jejich různé vnitrostátní praxe a priority.

               (15)

               Společenství uzavřelo měnové dohody s Monackým knížectvím, Republikou San Marino a Vatikánským městským státem, které těmto státům umožňují vydat určité množství euromincí. Společné pokyny by se měly vztahovat také na mince určené k peněžnímu oběhu, které vydávají tyto státy.

               (16)

               Přezkoumání tohoto doporučení by mělo být hotové před koncem roku 2015 tak, aby bylo možné určit, zda by pokyny měly být pozměněny.

               (17)

               Toto doporučení by mělo nahradit doporučení Komise ze dne 29. září 2003 o běžném postupu při změnách vzoru národní lícové strany euromincí určených k peněžnímu oběhu (3) a doporučení Komise ze dne 3. června 2005 o společných pokynech pro národní strany euromincí určených k peněžnímu oběhu (4),

         DOPORUČUJE:
   1.   Uvádění euromincí do peněžního oběhu
   Euromince určené k peněžnímu oběhu mají být dány do oběhu v nominální hodnotě. To nevylučuje, aby menší část celkové hodnoty vydaných mincí byla prodávána za vyšší cenu, pokud je odůvodněna vysokou kvalitou nebo speciálním balením.
   2.   Identifikace vydávajícího členského státu
   Národní strany všech nominálních hodnot euromincí určených k peněžnímu oběhu by měly obsahovat označení vydávajícího členského státu buď ve formě celého názvu členského státu nebo jeho zkratky.
   3.   Absence názvu měny a nominální hodnoty

               1.

               Na národní straně euromincí určených k peněžnímu oběhu by neměla být znovu uvedena nominální hodnota mince, ani jakákoli její část, ani název jednotné měny nebo její podjednotky, pokud takové označení nevychází z rozdílné abecedy.

               2.

               Vlys hrany mince v hodnotě dvou eur může nést označení nominální hodnoty za předpokladu, že je použita pouze číslice „2“ a/nebo údaj „euro“.

         4.   Vzor na národních stranách
   Národní strana euromincí určených k peněžnímu oběhu by měla nést dvanáct hvězd evropské vlajky, které zcela lemují národní vzor, a to včetně označení roku a názvu vydávajícího členského státu. Evropské hvězdy mají být zobrazeny stejně jako na evropské vlajce.
   5.   Změny národních stran běžných euromincí určených k peněžnímu oběhu
   Aniž je dotčen bod 6, vzory použité na národních stranách euromincí určených k peněžnímu oběhu znějící na euro nebo centy jsou neměnné, změna je však možná, pokud dojde ke změně hlavy státu zobrazené na minci. Vydávající členské státy by však měly mít možnost aktualizovat vzor na euromincích zobrazující hlavu státu každých patnáct let tak, aby se přihlédlo ke změnám vzhledu hlavy státu. Vydávající členské státy by také měly mít možnost aktualizovat vzor národních stran euromincí tak, aby byly plně v souladu s tímto doporučením.
   Dočasné uvolnění či provizorní obsazení funkce hlavy státu by nemělo poskytovat právo na změnu národních stran běžných euromincí určených k peněžnímu oběhu.
   6.   Vydávání pamětních mincí určených k peněžnímu oběhu

               1.

               Vydání pamětních mincí určených k peněžnímu oběhu zobrazujících jiný národní vzor než ten, který je použitý na běžných euromincích určených k peněžnímu oběhu, by mělo připomínat pouze příležitosti se značným národním nebo evropským významem. Pamětní mince určené k peněžnímu oběhu vydané společně všemi zúčastněnými členskými státy, jak je uvedeno v článku 1 nařízení (ES) č. 974/98 (dále jen „zúčastněné členské státy“), by měly připomínat pouze příležitosti nejvyššího evropského významu a jejich vydání by mělo být schváleno Radou.

               2.

               Vydání pamětních mincí určených k peněžnímu oběhu by mělo být v souladu s následujícími pravidly:

                           a)

                           počet emisí by měl být omezen na jednu emisi ročně pro každý vydávající členský stát, s výjimkou následujících případů:

                                       i)

                                       pamětní mince určené k peněžnímu oběhu jsou vydány společně všemi zúčastněnými členskými státy,

                                       ii)

                                       pamětní minci určenou k peněžnímu oběhu je možné navíc vydat v případě dočasného uvolnění či provizorního obsazení funkce hlavy státu;

                           b)

                           pro tyto emise by se měla používat pouze nominální hodnota dvoueurové mince;

                           c)

                           celkové množství mincí vydaných do peněžního oběhu v každé emisi by nemělo překročit vyšší ze dvou následujících stropů:

                                       i)

                                       0,1 % celkového počtu dvoueurových mincí uvedených v peněžní oběh všemi zúčastněnými členskými státy do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince; strop může být navýšen na 2 % celkového počtu dvoueurových mincí uvedených v peněžní oběh všemi zúčastněnými členskými státy, pokud se připomíná vysoce symbolická příležitost globálního významu. V tomto případě by vydávající členský stát neměl během následujících čtyř let použít zvýšeného stropu pro další vydání pamětní mince určené k peněžnímu oběhu. Dále by měl vysvětlit důvody použití zvýšeného stropu spolu s informacemi požadovanými v bodě 7,

                                       ii)

                                       5 % celkového počtu dvoueurových mincí uvedených v peněžní oběh vydávajícím členským státem do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince;

                           d)

                           Vlys hrany pamětních euromincí určených k peněžnímu oběhu by měl být shodný s vlysem běžných euromincí určených k peněžnímu oběhu.

         7.   Postup informování a zveřejnění budoucích změn
   Členské státy by se měly vzájemně informovat o návrzích vzorů národních stran euromincí, včetně vlysů hrany, a o objemu emise, předtím než tyto vzory formálně schválí. Za tímto účelem by měl vydávající členský stát předat Komisi nové návrhy vzorů euromincí zpravidla nejméně šest měsíců před plánovaným datem vydání. Komise by měla ověřit, zda jsou v souladu s pokyny uvedenými v tomto doporučení, a měla by bezodkladně informovat ostatní členské státy prostřednictvím příslušného podvýboru Hospodářského a finančního výboru. Pokud nejsou podle Komise pokyny tohoto doporučení respektovány, příslušný podvýbor Hospodářského a finančního výboru by měl rozhodnout, zda bude vzor schválen.
   Příslušný podvýbor Hospodářského a finančního výboru by měl schválit vzory pamětních mincí určených k peněžnímu oběhu vydaných společně všemi zúčastněnými členskými státy.
   Všechny relevantní informace týkající se nových vzorů národních stran euromincí budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie.
   8.   Oblast působnosti doporučených postupů
   Toto doporučení by se mělo vztahovat na národní strany a vlysy hran jak běžných, tak pamětních euromincí určených k peněžnímu oběhu. Nemělo by se vztahovat na národní strany a vlysy hran běžných nebo pamětních euromincí určených k peněžnímu oběhu vydaných nebo schválených v souladu s postupem informování dohodnutým před přijetím tohoto doporučení.
   9.   Zrušení předchozích doporučení
   Doporučení 2003/734/ES a 2005/491/ES se tímto zrušují.
   10.   Určení
   Toto doporučení je určeno všem zúčastněným členským státům.

      V Bruselu dne 19. prosince 2008.

            Za Komisi

         Joaquín ALMUNIA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 264, 15.10.2003, s. 38.

      (4)  Úř. věst. L 186, 18.7.2005, s. 1.


Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Portugalska na období 2005-2009


title: 2005/27/ES: Doporučení Komise ze dne 12. ledna 2005 o tom, jak je třeba pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES týkající se benzinu a motorové nafty rozumět termínu geograficky vyvážená dostupnost bezolovnatého benzinu a motorové nafty s maximálním obsahem síryText s významem pro EHP

text:
               19.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 15/26

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 12. ledna 2005
   o tom, jak je třeba pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES týkající se benzinu a motorové nafty rozumět termínu geograficky vyvážená dostupnost bezolovnatého benzinu a motorové nafty s maximálním obsahem síry
   (Text s významem pro EHP)
   (2005/27/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 3 odst. 2 písm. d) a čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty (1) členské státy zajistí, aby byla dostupnost bezolovnatého benzinu a motorové nafty s určitým maximálním obsahem síry na území jednotlivých členských států geograficky vyvážená.

               (2)

               Směrnice 98/70/ES rovněž stanoví, že Komise vypracuje pokyny pro doporučení, jak je třeba pro tyto účely rozumět termínu geograficky vyvážená dostupnost bezolovnatého benzínu s obsahem síry 10 mg/kg.

               (3)

               Bylo by vhodné tento typ pokynů vytvořit rovněž pro motorovou naftu s maximálním obsahem síry 10 mg/kg.

               (4)

               Komise posoudila několik možností. Na základě této práce a po konzultaci s členskými státy, odborníky z příslušných průmyslových a obchodních odvětví a jiných nevládních organizací Komise tyto pokyny vypracovala,

         DOPORUČUJE:
   Pro účely čl. 3 odst. 2 písm. d) a čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 98/70/ES, a zejména pokud jde o geograficky vyváženou dostupnost bezsirných paliv by se členské státy měly řídit zásadami uvedenými v příloze.

      V Bruselu dne 12. ledna 2005.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 58. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      PŘÍLOHA
      Pokyny o tom, jak je třeba pro účely čl. 3 odst. 2 písm. d) a čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 98/70/ES rozumět termínu geograficky vyvážená dostupnost
      1.   VYSVĚTLENÍ TERMÍNŮ POUŽITÝCH V TĚCHTO POKYNECH

         Palivy s nulovým obsahem síry neboli bezsirnými palivy se rozumí bezolovnatý benzin a motorová nafta, které obsahují maximálně 10 mg/kg (ppm) síry.

         Čerpacími stanicemi neboli výdejními místy paliva se rozumí místa, maloobchodní nebo komerční, na kterých jsou paliva čerpána do motorových vozidel za účelem pohonu (tak, jak je uvedeno v EN 14274:2003).
      2.   OVLIVŇUJÍCI FAKTORY
      S cílem zajistit dostupnost bezsirných paliv potřebují mít členské státy určitou míru pružnosti, která závisí na různé situaci na národních trzích a v zásobovací infrastruktuře. V úvahu by měly být vzaty tyto faktory:
      (1)   Nízká hustota obyvatelstva
      U rozlehlých oblastí s nízkou hustotou obyvatelstva je pravděpodobnější, že počet čerpacích stanic bude nižší, že budou menší (co se týče kapacity nebo počtu čerpacích stojanů), s většími stanicemi zaměřujícími se na hustěji obydlené oblasti. V úvahu by měly být vzaty větší vzdálenosti, které je třeba ujet mezi čerpacími místy, případně neschopnost současné infrastruktury zajistit u paliva více než jeden obsah síry.
      (2)   Vysoká hustota obyvatelstva
      V oblastech s vysokou hustotou obyvatelstva je pravděpodobnější, že čerpací stanice budou v průměru větší (co do kapacity, stejně jako počtu čerpacích stojanů), početnější, a tudíž umístěny blíže k sobě. V tomto případě je pravděpodobnější, že infrastruktura bude schopna zajistit více různých druhů paliva a je také možné postupnější zavádění pokrytí čerpacími stanicemi.
      (3)   Malé ostrovní trhy
      U malých ostrovních trhů je pravděpodobné, že pocítí podobné problémy jako oblasti s nízkou hustotou obyvatelstva s tím, že u nich může existovat menší (nebo jediný) dodavatelský trh nebo omezený počet velkých stanic (nebo jediná stanice).
      3.   OBECNÉ POKYNY
      Členské státy jsou již na základě článku 8 směrnice 98/70/ES povinny poskytnout základní informace o objemech bezsirného bezolovnatého benzinu a motorové nafty na svých územích.
      Tyto pokyny udávají čtyři hodnotící kritéria, která Komise označila za obzvlášť užitečná při definování geograficky vyvážené dostupnosti bezsirných paliv pro účely čl. 3 odst. 2 písm. d) a čl. 4 odst. 1 písm. d) dané směrnice. Dvě podrobné primární možnosti, možnosti A a B, udávají jasnější a přesnější informace o geografické dostupnosti bezsirných paliv. Zpravidla lze předpokládat, že by si členské státy mohly vybrat buď možnost A, nebo B, ale nebyly by zároveň použity obě možnosti.
      A dvě méně podrobné sekundární možnosti, možnosti C a D, poskytují informace o dostupnosti v určitých oblastech.
      Je třeba zmínit, že navržené možnosti mohou ztratit svůj smysl, pokud bude dosažena vysoká dostupnost všech stanic, např. v rozmezí od 60 % do 80 %. V takových případech nemusí být další vyhodnocování úspěšnosti národní politiky na regionálním základě potřebné. U možnosti D může být toto procento, v závislosti na konkrétní situaci, o něco vyšší.
      V každém případě by rozdílné situace při zavádění bezsirného bezolovnatého benzinu a bezsirné motorové nafty naznačily, že by jejich analýza měla být provedena odděleně.
      Členské státy si mohou vybrat takové metody, o kterých se domnívají, že jsou pro zavedení dostupnosti bezsirných paliv na vnitrostátní úrovni nejpřiměřenější. Členským státům se však doporučuje, aby před učiněním rozhodnutí o nejpřiměřenějších opatřeních, která by měla při zavádění v jejich vnitrostátní situaci pomoci, zde uvedené možnosti posoudily. Zvláštní případy jsou posuzovány v části 4.
      3.1   Možnost A: Podíl čerpacích stanic s bezsirnými palivy podle regionu
      3.1.1   Kritérium:
      Počet a procento vnitrostátních stanic na bezolovnatý benzín a motorovou naftu s bezsirným palivem, které jsou k dispozici (ke konci každého vykazovaného roku), podle třístupňové klasifikace územních statistických jednotek (NUTS) Eurostatu.
      V daném kritériu jsou použity tyto informace:

                  a)

                  počet čerpacích stanic;

                  b)

                  procento čerpacích stanic s bezsirnými palivy.

            3.1.2   Užitečnost:
      Výhodou tohoto kritéria je, že poskytuje jasný údaj o geografické dostupnosti bezsirných paliv na úrovni, která zajišťuje jejich geograficky rozumně vyváženou distribuci na územích jednotlivých států. Kromě toho jsou již regionální oblasti NUTS definovány a jsou používány v jiných statistikách Společenství a dostupnost jiných regionálních údajů NUTS (jako např. počet obyvatel, rozloha atd.) umožní, aby byly provedeny další užitečné analýzy.
      3.2   Možnost B: Průměrná vzdálenost mezi čerpacími stanicemi s bezsirným palivem
      3.2.1   Kritérium:
      Průměrné vzdálenosti mezi čerpacími stanicemi s bezolovnatým benzinem nebo motorovou naftou, na kterých je k dispozici bezsirné palivo. V tomto kritériu je zahrnut výpočet vnitrostátní průměrné, maximální a minimální vzdálenosti mezi čerpacími stanicemi poskytujícími bezsirné palivo (zvlášť pro bezolovnatý benzin a motorovou naftu). Může být rovněž užitečné srovnat tyto údaje s vnitrostátními průměry pro všechny čerpací stanice.
      3.2.2   Užitečnost:
      Výhodou tohoto kritéria je, že poskytuje informaci o různých vzdálenostech, které majitelé vozidel, kteří potřebují bezsirná paliva, musí ujet, aby na území daného státu doplnili palivo. Srovnání s vnitrostátním průměrem pro všechny čerpací stanice staví dané kritérium do lepší perspektivy se zvláštními vnitrostátními podmínkami.
      3.3   Možnost C: Dostupnost bezsirných paliv na velkých čerpacích stanicích
      3.3.1   Kritérium:
      Počet a celkové procento velkých/hlavních čerpacích stanic s bezsirným bezolovnatým benzinem nebo motorovou naftou, které jsou v jednotlivých státech k dispozici. Členské státy v závislosti na vnitrostátní situaci definují, co se rozumí velkými čerpacími stanicemi, a to na základě minimálního počtu milionů litrů paliva za rok (např. se může jednat přibližně o 5 % všech čerpacích stanic).
      3.3.2   Užitečnost:
      Velké čerpací stanice se nacházejí v oblastech s vysokou poptávkou, toto kritérium tedy poskytne užitečné měřítko dostupnosti bezsirných paliv v těchto oblastech. Je rovněž pravděpodobné, že budou rozmístěny celkem rovnoměrně po území jednotlivých států a dané kritérium by také mělo být relativně snadno použito.
      3.4   Možnost D: Dostupnost bezsirných paliv na čerpacích stanicích u hlavních silnic a dálnic
      3.4.1   Kritérium:
      Počet a celkové procento čerpacích stanic u hlavních silnic a dálnic s bezsirným bezolovnatým benzinem nebo motorovou naftou, které jsou v jednotlivých státech k dispozici. Členské státy případně definují, co se rozumí hlavními silnicemi a dálnicemi.
      3.4.2   Užitečnost:
      Toto kritérium je obzvláště užitečné ve vztahu k tranzitu a turistice, neboť poskytuje měřítko dostupnosti na hlavních dopravních tepnách. Tyto stanice také budou pravděpodobně rozmístěny relativně rovnoměrně na široké geografické základně po celém území jednotlivých států, i když budou napojeny především na místa s větší koncentrací obyvatelstva.
      4.   ZVLÁŠTNÍ PŘÍPADY:
      V některých případech nemusí být, v závislosti na typu opatření přijatých členskými státy nebo na zvláštní situaci, které čelí, nezbytné, aby členské státy k osvětlení úrovně geografické dostupnosti bezsirných paliv plně použily primární nebo sekundární možnost. Počítá se se dvěmi takovými případy, ve kterých může být omezené vyhodnocení úspěšnosti vnitrostátní politiky přiměřené:

                  (1)

                  velmi vysoká dostupnost nebo transformace vnitrostátního trhu na bezsirný bezolovnatý benzin nebo motorovou naftu;

                  (2)

                  jediná stanice nebo dodavatel na členský stát nebo omezený ostrovní trh.

            V těchto případech se použije omezená úroveň analýzy.
      4.1   Velmi vysoká dostupnost, případně transformace trhu
      V případech, kdy typ opatření přijatý členskými státy zajišťuje celostátně velmi vysokou dostupnost, případně transformaci trhu (např. 60 až 80 % čerpacích stanic nebo prodeje), může být dostačující použít pouze základní informace o celkových podílech (objemech) bezsirných paliv, případně údaje na vnitrostátní úrovni pro bezolovnatý benzin nebo motorovou naftu.
      Existuje několik způsobů, kterými tato vysoká dostupnost, případně transformace trhu, může být dosažena. Může se jednat o:

                  a)

                  dohody v rámci odvětví, které zaručují, že jsou bezsirná paliva nabízena na většině čerpacích stanic;

                  b)

                  použití finančních pobídek, které usnadní přechod na trh s převážně bezsirnými palivy;

                  c)

                  zavedení povinné transformace na trh s bezsirnými palivy nebo zajištění jejich dostupnosti na čerpacích stanicích.

            4.2   Jediná stanice a ostrovní trhy
      Členské státy s jedinou stanicí, případně s podmínkami ostrovního trhu, mohou rychle dosáhnout široké, nebo dokonce 100 % dostupnosti bezsirných paliv, což by mohlo, v závislosti na zvláštní situaci, snížit užitečnost použití možností A až D v těchto konkrétních oblastech.