				|

		52013PC0906

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných financí v Polsku /* COM/2013/0906 final - 2013/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
 s cílem odstranit nadměrný schodek
veřejných financí v Polsku

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
a zejména na čl. 126 odst. 7 této smlouvy,
s ohledem na doporučení Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Podle článku 126 Smlouvy
o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) se členské státy vyvarují nadměrných schodků veřejných financí.
(2)       Pakt o stabilitě a
růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou
prostředkem k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný
udržitelný růst, jenž bude přispívat k vytváření nových pracovních
míst.
(3)       Dne 7. července 2009
Rada v souladu s čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského
společenství (dále jen „Smlouva o ES“) rozhodla, že v Polsku existuje
nadměrný schodek, a vydala doporučení k jeho odstranění
nejpozději do roku 2012[1]
v souladu s čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES a článkem 3 nařízení
Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a
vyjasnění postupu při nadměrném schodku[2]. V zájmu
důvěryhodného a udržitelného snížení schodku veřejných financí
na 3 % HDP nebo pod tuto hodnotu bylo polským orgánům doporučeno, aby
v roce 2009 provedly plánovaná stimulační fiskální opatření, aby
počínaje rokem 2010 zajišťovaly průměrnou roční
strukturální korekci rozpočtu přinejmenším ve výši 1¼ % HDP, aby ozřejmily
detailní opatření, která jsou nezbytná ke snížení schodku pod
referenční hodnotu do roku 2012, a aby zavedly reformy, jež by v
nadcházejících letech omezily primární běžné výdaje. Jako datum, k
němuž měla být přijata účinná opatření, stanovila Rada
den 7. ledna 2010.
(4)       Dne 3. února 2010
dospěla Komise k závěru, že podle její prognózy z podzimu 2009 Polsko
přijalo potřebná opatření v souladu s doporučením Rady ze
dne 7. července 2009, aby snížilo svůj schodek veřejných financí
na úroveň odpovídající referenční hodnotě podle Smlouvy, a v
rámci postupu při nadměrném schodku tudíž podle názoru Komise nebylo
zapotřebí dalších kroků. Ze své prognózy z podzimu 2011 však Komise
vyvodila, že Polsko nesměřuje ke splnění cílů, a vyzvala
jej k dodatečným opatřením, jež země do 10. ledna 2012
přijala a zveřejnila. Dne 11. ledna 2012 tak Komise potvrdila,
že polské orgány přijaly účinná opatření k včasnému a
udržitelnému odstranění nadměrného schodku a že v případě
Polska není aktuálně nezbytné podnikat v rámci postupu při
nadměrném schodku další kroky[3].
(5)       Dne 21. června 2013
dospěla Rada k závěru, že Polsko sice přijalo účinná
opatření, ale dolehly na ně nepříznivé hospodářské události
se zásadními důsledky pro veřejné finance, pročež vydala
revidovaná doporučení[4].
Polsko tak splňovalo podmínky pro prodloužení lhůty pro odstranění
nadměrného schodku veřejných financí podle čl. 3 odst. 5
nařízení (ES) č. 1467/97. Rada doporučila, že by Polsko
mělo nadměrný schodek odstranit do roku 2014. V roce 2013 by
mělo Polsko dosáhnout cíle celkového schodku veřejných financí ve
výši 3,6 % HDP a v roce 2014 ve výši 3,0 % HDP, což podle aktualizované
prognózy Komise z jara 2013 odpovídá ročnímu zlepšení strukturálního salda
rozpočtu nejméně o 0,8 % HDP v roce 2013 a o 1,3 % HDP v
roce 2014. Polsko by mělo důsledně provádět již
přijatá opatření, která by mělo zároveň doplnit o
dodatečná opatření dostačující k odstranění nadměrného
schodku do roku 2014. Ke snižování schodku by mělo Polsko využít veškerých
neočekávaných zisků. Pro přijetí účinných opatření ze
strany Polska a pro podání podrobné zprávy o plánované konsolidační
strategii pro dosažení uvedených cílů v souladu s čl. 3 odst. 4a
nařízení (ES) č. 1467/97 stanovila Rada termín 1. října 2013.
Zprávu o účinných opatřeních předložilo Polsko 2. října
2013. Komise tuto zprávu následně zanalyzovala.
(6)       Dne [10. prosince 2013] Rada
v souladu s čl. 126 odst. 8 SFEU rozhodla, že Polsko v roce 2013 nepřijalo
účinná opatření v reakci na doporučení, která vydala dne
21. června 2013 podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy.
(7)       V souladu s čl. 126
odst. 7 SFEU a článkem 3 nařízení (ES) č. 1467/97 je Rada
povinna vydávat dotčeným členským státům doporučení s cílem
odstranit ve stanovené lhůtě nadměrný schodek. Pro přijetí
účinných opatření ze strany dotčeného členského státu za
účelem odstranění nadměrného schodku musí doporučení
stanovit nejzazší termín v délce šesti měsíců. V doporučení k
odstranění nadměrného schodku by kromě toho Rada měla
požadovat dosažení ročních rozpočtových cílů, které budou podle
prognózy, z níž dané doporučení vychází, odpovídat minimálnímu
ročnímu zlepšení strukturálního salda, tj. cyklicky očištěného
salda bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, přinejmenším
o referenční hodnotu 0,5 % HDP.
(8)       Po průměrném
růstu reálného HDP o 4 % ročně v období 2001–2011 tempo
hospodářské aktivity v roce 2012 zpomalilo na 1,9 %. Makroekonomický
scénář, z něhož vychází zpráva o účinných opatřeních,
předpokládá, že v roce 2013 růst reálného HDP ještě dále zpomalí
na 1,5 %, avšak poté se vývoj zvrátí a reálný HDP vzroste o 2,5 % v roce
2014 a o 3,8 % v roce 2015. Podle prognózy Komise z podzimu 2013 by
měl reálný HDP růst v roce 2013 o 1,3 % a v roce 2014 by tempo
jeho růstu mělo zrychlit na 2,5 % a v roce 2015 na 2,9 %.
Ve srovnání s polskými orgány je Komise méně optimistická, pokud jde o
růst domácí poptávky v posuzovaném období, zejména co se týče
soukromé spotřeby a soukromých investic.
(9)       Polské orgány očekávají,
že schodek veřejných financí se zvýší z 3,9 % HDP v roce 2012 na 4,8 %
HDP v roce 2013. Pokud jde o následující roky, polské ministerstvo financí
předpokládá, že v roce 2014 dosáhne stát přebytku ve výši 4,5 %
HDP, a to po plánované důchodové reformě, jež konkrétně povede k
jednorázovému převodu aktiv v hodnotě 8,5 % HDP. Pro rok 2015 se
očekává, že saldo veřejných financí bude opět vykazovat schodek,
a sice ve výši 3 % HDP.
(10)     Pro rok 2013 a 2014 se
prognóza Komise podobá prognóze polských orgánů. I prognóza Komise
počítá v roce 2013 se schodkem ve výši 4,8 % HDP. Zhoršení ve
srovnání s hodnotou 3,9 % HDP v základním scénáři postupu při
nadměrném schodku lze vysvětlit především výpadky
příjmů. Pro rok 2014 se očekává, že saldo veřejných financí
bude v důsledku plánované důchodové reformy vykazovat přebytek
(+4,6 % HDP). Pokud jde o rok 2015, Komise je v porovnání s polskými
orgány méně optimistická, neboť očekává schodek veřejných
financí ve výši 3,3 % HDP. Za rozdílem ve výši 0,3 procentního bodu stojí
zejména nižší běžné příjmy vyplývající z nižšího odhadu růstu
nominálního HDP a také vyšší veřejné výdaje na mezispotřebu. Cíle schodku
podléhají realizačním rizikům.
(11)     Dále je třeba mít na
paměti, že stávající prognóza schodku je založena na systému ESA-95. Od
podzimu 2014 bude platit nový soubor pravidel (ESA-2010). Jelikož podle
těchto nových pravidel se již převod aktiv nebude počítat mezi
veřejné příjmy, očekává se, že saldo veřejných financí
vykáže v roce 2014 schodek ve výši 4,2 % HDP a v roce 2015 ve výši
3,9 % HDP[5].
Vzhledem k tomu, že Rada rozhodne o zrušení na základě hodnot relevantních
pro postup při nadměrném schodku, které budou posouzeny Eurostatem na
jaře 2015 podle systému ESA-2010, jsou zapotřebí dodatečná opatření,
jež vyrovnají ty prvky důchodové reformy, které již podle systému ESA-2010
nebudou schodek snižovat.
(12)     Polské orgány i Komise
odhadují, že hrubý veřejný dluh zůstane po celé zvažované období pod
úrovní 60 %. Poměr dluhu k HDP by se měl podle prognózy Komise z
podzimu 2013 snížit z 55,6 % v roce 2012 na 51 % v roce 2014, a to
hlavně v důsledku oznámeného převodu aktiv penzijních fondů
ve výši 8,5 % HDP, ale poté by se měl v roce 2015 opět zvýšit na
52,5 % HDP.
(13)     Aby došlo k odstranění
nadměrného schodku do termínu v roce 2014 podle pravidel ESA-2010 platných
v té době a aby byla u tohoto odstranění zajištěna udržitelnost,
pro rok 2014 by bylo zapotřebí dodatečné strukturální úsilí ve výši alespoň
1,6 % HDP, a to nad rámec opatření, která již byla zahrnuta do
prognózy Komise z podzimu 2013 (ta by podle pravidel ESA-2010 přinesla v
roce 2014 zlepšení strukturálního schodku o 0,6 % HDP). Vzhledem k tomu,
že část potřebné korekce je výsledkem přechodu ze systému ESA-95
na systém ESA-2010, a takové roční úsilí (větší, než se požadovalo v
doporučení Rady ze dne 7. července 2009 [1¼ % HDP], a větší,
než se požadovalo v doporučení Rady ze dne 21. června 2013 [1,3 %
HDP]) by kromě toho vedlo k výrazné ztrátě produkce v době, kdy přetrvává
záporná produkční mezera, je záhodno termín stanovit na rok 2015.
(14)     Za okolností, kdy panuje velká
nejistota co do hospodářského a rozpočtového vývoje, by měl být
rozpočtový cíl doporučovaný pro poslední rok korekčního období
stanoven jasně pod úroveň referenční hodnoty, aby se
zaručilo efektivní a trvalé odstranění v požadovaném termínu.
(15)     Odstranění
nadměrného schodku do roku 2015 by tudíž odpovídalo dílčímu cíli
celkového schodku ve výši 3,9 % HDP pro rok 2014 (očištěného od
převodu penzijních aktiv) a konečnému cíli ve výši 2,8 % HDP pro
rok 2015. Uvedené cíle implikují související zlepšení strukturálního salda
rozpočtu o 1 % HDP v roce 2014 a o 1,2 % HDP v roce 2015, a to
při zohlednění opatření zahrnutých do prognózy Komise z podzimu
2013, která by podle systému ESA-2010 přinesla zlepšení strukturálního
salda o 0,6 % HDP v roce 2014 a o 0,2 % HDP v roce 2015. To znamená,
že kromě opatření již zahrnutých v prognóze Komise z podzimu 2013 (s
výjimkou převodů aktiv v rámci důchodové reformy) jsou
zapotřebí ještě dodatečná opatření ve výši 0,4 % HDP v
roce 2014 a ve výši 1 % HDP v roce 2015,
PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
1)           Polsko by mělo odstranit
nadměrný schodek do roku 2015 důvěryhodným a udržitelným
způsobem.
2)           Polsko by mělo dosáhnout cíle
celkového schodku ve výši 4,8 % HDP v roce 2013, ve výši 3,9 % HDP v
roce 2014 a ve výši 2,8 % HDP v roce 2015 (nezapočítávaje dopad
převodu aktiv v rámci důchodové reformy). Toto podle prognózy Komise
z podzimu 2013 odpovídá zlepšení strukturálního salda o 1 % HDP v roce
2014 a o 1,2 % HDP v roce 2015.
3)           Polsko by mělo
důsledně provádět již oznámená a přijatá opatření,
která by mělo zároveň doplnit o opatření dodatečná, jež
budou dostačovat k udržitelnému odstranění nadměrného schodku do
roku 2015. Polsko by mělo ke snížení schodku využít všech
neočekávaných zisků.
4)           Pro přijetí účinných
opatření a pro podání podrobné zprávy o plánované konsolidační
strategii pro dosažení uvedených cílů v souladu s čl. 3 odst. 4a
nařízení Rady (ES) č. 1467/97 stanoví Rada Polsku termín 15. dubna
2014.
Polské orgány by dále měly i) zlepšit
kvalitu veřejných financí, zejména pak minimalizací škrtů v oblasti investic do infrastruktury, které podporují růst, a
pečlivým přezkumem sociálních výdajů a jejich účinnosti; ii)
zlepšit dodržování daňových předpisů a zefektivnit daňovou
správu a iii) zvýšit závaznost a transparentnost institucionálního rámce pro
veřejné finance, mimo jiné přizpůsobením definic užívaných v
národním účetnictví standardům ESA a zaručením
dostatečně širokého pokrytí, lepším průběžným sledováním
toho, jak je během roku plněn rozpočet, a zajištěním toho,
aby se účinně a včas monitorovalo dodržování trvalého výdajového
pravidla, a to na základě spolehlivých nezávislých rozborů
prováděných nezávislými orgány či orgány, které požívají funkční
samostatnosti ve vztahu k fiskálním orgánům. Pro úspěšnou strategii
fiskální konsolidace je konečně důležité i to, aby fiskální
konsolidaci provázely komplexní strukturální reformy v souladu s
doporučeními, jež Polsku adresovala Rada v rámci evropského semestru. Až
do úplného odstranění nadměrného schodku by měly polské orgány
kromě zprávy uvedené ve čtvrtém doporučení podávat také zprávy o
dosaženém pokroku při plnění těchto doporučení, a to
alespoň každých [šest měsíců] a také v samostatné kapitole konvergenčního
programu.
Toto
doporučení je určeno Polské republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Všechny dokumenty týkající se postupu při nadměrném schodku v
Polsku jsou k dispozici na internetové stránce: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/poland_en.htm
[2]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
[3]               Sdělení Komise Radě – Posouzení plnění
rozpočtu v rámci probíhajících postupů při nadměrném
schodku po prognóze útvarů Komise z podzimu 2011, COM(2012) 4 final, 11.
1. 2012.
[4]               Doporučení Rady s cílem odstranit nadměrný
schodek veřejných financí v Polsku, 21. 6. 2013.
[5]               Podle systému ESA-2010 by již ke snížení schodku nevedly
následující účinky plánované důchodové reformy: jednorázový
převod aktiv ve výši 8,5 % HDP v roce 2014, běžný převod
aktiv v roce 2014 (0,3 % HDP) a v roce 2015 (kumulovaný účinek ve
výši 0,6 % HDP). Podle nových pravidel by se i nadále počítalo jen se
změnou v počtu účastníků přispívajících do prvního
pilíře (0,2 % HDP v roce 2014, kumulovaný účinek ve výši
0,4 % HDP v roce 2015). Ačkoli přechod na systém ESA-2010 bude
mít podle očekávání pozitivní dopad na hodnoty HDP, odhaduje se, že dopad
vyššího HDP na fiskální hodnoty bude zanedbatelný.


title: Doporučení Rady ze dne 6. prosince 2007 ohledně příručky pro policejní a bezpečnostní orgány týkající se spolupráce při významných akcích mezinárodního rozměru

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/4

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 6. prosince 2007
   ohledně příručky pro policejní a bezpečnostní orgány týkající se spolupráce při významných akcích mezinárodního rozměru
   (2007/C 314/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Bezpečnostní příručku pro použití policejními orgány a službami při mezinárodních akcích, jako jsou zasedání Evropské rady a na Příručku pro spolupráci mezi členskými státy, jejímž cílem je zabránit teroristickým činům na olympijských hrách a při jiných srovnatelných sportovních akcích
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem Evropské unie je, mimo jiné, poskytovat občanům v prostoru svobody, bezpečnosti a práva vysokou úroveň ochrany rozvojem společné akce členských států v oblasti policejní spolupráce.

               (2)

               Členské státy často pořádají významné akce mezinárodního rozměru.

               (3)

               Donucovací orgány v členském státě podílející se na významné akci mezinárodního rozměru musí zajistit bezpečnost akce z hlediska veřejného pořádku a boje proti terorismu. V závislosti na povaze akce (politická, sportovní, společenská, kulturní nebo jiná akce) může být jedno hledisko důležitější než druhé a mohou se jím zabývat různé orgány, ale je třeba zohlednit obě hlediska.

               (4)

               Je důležité, aby příslušné orgány byly schopny využívat praktický nástroj poskytující pokyny a podněty na základě zkušeností a osvědčených postupů získaných během předchozích akcí.

               (5)

               Tato příručka by měla být podle potřeby revidována a aktualizována v souladu s novými zkušenostmi a dalším vývojem osvědčených postupů,

         DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM, ABY

               (1)

               zlepšily spolupráci, zejména praktickou spolupráci a sdílení informací mezi příslušnými orgány, s cílem zajistit veřejnou bezpečnost během významných akcí mezinárodního rozměru konaných v členských státech evropské unie,

               (2)

               za tímto účelem zajistily, aby přiloženou příručku pro policejní a bezpečnostní orgány týkající se spolupráce během významných akcí mezinárodního rozměru měly k dispozici příslušné orgány.

      V Bruselu dne 6. prosince 2007.

            Za Radu

            předseda

         Alberto COSTA

      PŘÍLOHA

         PŘÍRUČKA PRO POLICEJNÍ A BEZPEČNOSTNÍ ORGÁNY TÝKAJÍCÍ SE SPOLUPRÁCE PŘI VÝZNAMNÝCH AKCÍCH MEZINÁRODNÍHO ROZMĚRU

                     I.

                  ÚVOD

                     I.1

                  Účel

                     I.2

                  Základní zásady

                     II.

                  SPRÁVA INFORMACÍ

                     II.1

                  Kontaktní místa

                     II.1.1

                  STálá Kontaktní Místa

                     II.1.2

                  Dočasná kontaktní místa pro akce

                     II.2

                  Výměna informací

                     II.3

                  Posouzení hrozeb a analýza rizik

                     III.

                  ŘÍZENÍ AKCE

                     III.1

                  Povinnosti zúčastněných orgánů a služeb v pořádajícím členském státě

                     III.2

                  Udržování veřejného pořádku a bezpečnosti

                     III.2.1

                  Veřejný pořádek a bezpečnost

                     III.2.2

                  Boj s trestnou činností

                     III.2.3

                  Teroristické hrozby

                     III.3

                  Operativní spolupráce s jinými členskými státy

                     III 3.1

                  Přeshraniční spolupráce

                     III.3.2

                  Operativní podpora

                     III.3.3

                  Styční důstojníci

                     III.3.4

                  Pozorovatelé

                     III.3.5

                  Finanční ujednání a vybavení

                     III.3.6

                  Komunikační plán

                     III.4

                  Mediální strategie

                     III.5

                  pokyny, odborná příprava a výcvik

                     IV.

                  HODNOCENÍ

                     IV.1

                  Hodnocení ve vztahu k akci

                     IV.2

                  Strategické hodnocení

                     PŘÍLOHA A

                  Jednotný formulář žádosti pro styčné důstojníky nebo pracovníky k poskytování jiných druhů operativní podpory

                     PŘÍLOHA B

                  Analýza rizik souvisejících s možnými demonstranty a jinými seskupeními

                     PŘÍLOHA C

                  Jednotný formulář pro výměnu informací o jednotlivcích představujících teroristickou hrozbu

                     PŘÍLOHA D

                  Jednotný formulář pro výměnu informací o skupinách představujících teroristickou hrozbu

                     PŘÍLOHA E

                  Referenční dokumenty

                     PŘÍLOHA F

                  Stálá kontaktní místa pro oblast veřejného pořádku
               I.   ÚVOD
         I.1   Účel
         Účelem této příručky je sloužit jako praktický nástroj poskytující pokyny a podněty donucovacím orgánům v Evropě odpovědným za bezpečnost při významných akcích mezinárodního rozměru (jako jsou olympijské hry nebo jiné významné sportovní akce (1),významné společenské akce či politická setkání na vysoké úrovni, například summit G8). Proto by se zásady stanovené v této příručce měly použít pouze v případech, v nichž je to vhodné a užitečné, a v plném souladu s vnitrostátními právními předpisy. Tyto zásady by rovněž neměly předjímat žádná ujednání stanovená v dvoustranných dohodách nebo memorandech o porozumění.
         Tato příručka je dokumentem podléhajícím aktualizaci, jejž je možno měnit a upravovat podle nových zkušeností a vývoje osvědčených postupů (viz kapitola IV.2 Strategické hodnocení).
         Bezpečnostní příručka pro použití policejními orgány a službami při mezinárodních akcích, jako jsou zasedání Evropské rady a Příručka pro spolupráci mezi členskými státy, jejímž cílem je zabránit teroristickým činům na olympijských hrách a při jiných srovnatelných sportovních akcích byly začleněny do stávajícího znění této příručky. Donucovací orgány podílející se na významné akci mezinárodního rozměru musí zajistit bezpečnost akce z hlediska veřejného pořádku a boje proti terorismu. V závislosti na povaze akce (politická, sportovní, společenská, kulturní nebo jiná akce) může být jedno hledisko důležitější než druhé a mohou se jím zabývat jiné orgány, ale je třeba zohlednit obě dvě.
         I.2   Základní zásady
         Prosazování veřejného pořádku by se mělo řídit zásadami zákonnosti, přiměřenosti a umírněnosti a upřednostňovat méně rušivý přístup. Pokud možno, je třeba vždy volit zklidňující přístup policie založený na dialogu, předem dohodnutém řízení veřejného prostoru a partnerství.
         Donucovací orgány členských států odpovědné za bezpečnost při významných akcích mezinárodního rozměru, zejména během politických akcí, se musí snažit zajistit, aby byla v plné míře dodržována lidská práva, zejména právo na svobodné vyjádření názorů a na pokojné shromažďování v souladu s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod. V nejvyšší možné míře je třeba předejít rušivému vlivu osob nebo skupin, jejichž cíle nebo jiné činnosti zahrnují násilí nebo jiné činy trestní povahy.
         Ačkoliv za zajištění bezpečnosti během akce nese primární odpovědnost hostitelský členský stát, vzhledem k mezinárodní povaze této akce jsou za poskytnutí pomoci a podpory při zajišťování bezpečnosti odpovědné příslušné subjekty všech ostatních členských států i Evropské unie (EU).
         II.   SPRÁVA INFORMACÍ
         II.1   Kontaktní místa
         II.1.1   Stálá kontaktní místa
         Každý členský stát musí podle společné akce 97/339/SVV ze dne 26. května 1997 o spolupráci v oblasti veřejného pořádku a bezpečnosti (2) zřídit alespoň jedno stálé kontaktní místo.
         Podrobnosti o kontaktu a jiné důležité informace o stálém kontaktním místě (stálých kontaktních místech) by měly být poskytnuty Generálnímu sekretariátu Rady (jehož e-mailová adresa je uvedena v příloze F), aby je mohl předat členským státům. Všechny důležité změny týkající se stálého kontaktního místa (stálých kontaktních míst) členského státu by měly být sděleny stejným způsobem.
         Každé stálé kontaktní místo by mělo být schopno splňovat tyto normy:

                     —

                     dostupnost 24 hodin (v nezbytném rozsahu před akcí, během ní a po ní),

                     —

                     pracovníci s dostatečnými jazykovými znalostmi alespoň jednoho dalšího jazyka orgánů EU,

                     —

                     trvale provozuschopná komunikační spojení a informační struktura, včetně telefonu, faxu a e-mailu, podle potřeby zabezpečené prostřednictvím kódování, a přístup k internetu,

                     —

                     dostatečné překladatelské kapacity pro výměnu informací.

               II.1.2   Dočasná kontaktní místa pro akce
         Pro každou významnou akci mezinárodního rozměru by každý členský stát měl určit jedno nebo více kontaktních míst pro akci. V závislosti na vnitrostátních právních předpisech nebo strukturách může být toto kontaktní místo stejné, jako stálé kontaktní místo (stálá kontaktní místa). Každé kontaktní místo pro akci by mělo splňovat výše uvedené normy.
         Pořádající členský stát sdělí stálým kontaktním místům ostatních členských států (viz příloha D) podrobnosti o kontaktním místě (kontaktních místech) pro akci. Každý členský stát pak informuje pořádající členský stát o svém vlastním kontaktním místě (kontaktních místech) pro akci.
         Mezi úkoly kontaktního místa (kontaktních míst) pro akci by mohlo patřit usnadnění:

                     —

                     sběru a analýzy informací na vnitrostátní úrovni, jakož i informací z dalších členských států, třetích zemí, příslušných orgánů EU a jiných zdrojů informací;

                     —

                     kontroly kvality vztahující se k formě a obsahu

                     —

                     vytvoření spolehlivých a účinných komunikačních spojení s příslušnými klíčovými subjekty na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, přičemž se upřednostňují zabezpečená spojení;

                     —

                     výměny informací prostřednictvím stávajících zabezpečených komunikačních spojení;

                     —

                     výměny informací ve spolupráci s jinými členskými státy, třetími zeměmi, příslušnými subjekty EU a jinými mezinárodními institucemi;

                     —

                     podle potřeby šíření zpracovaných informací příslušným bezpečnostním službám, policejním orgánům a jiným službám, jako jsou služby pořádajícího státu, jakož i orgány a služby v jiných členských státech a příslušné subjekty EU;

                     —

                     poskytování posouzení hrozeb a analýzy rizik pro pořádající členský stát ze strany možných demonstrantů a jiných seskupení;

                     —

                     sledování a hodnocení akce a navazující činnosti.

               II.2   Výměna informací
         Členský stát by měl informace, které jeho vnitrostátní orgány považují za důležité pro bezpečnost akce v jiném členském státě, neprodleně předat svému protějšku v tomto státě. Členské státy by si při předávání informací měly být vědomy svých povinností ohledně důvěrnosti těchto informací.
         Výměna informací by měla být provedena prostřednictvím stávajících komunikačních kanálů a struktur. Výměna informací, včetně osobních údajů, by měla být provedena v přísném souladu s ustanoveními vnitrostátních i mezinárodních právních předpisů a smluv použitelných v každém případě. (3)

         Výměnu by měla usnadňovat kontaktní místa zúčastněných členských států.
         Shromážděné informace by měly být po zpracování podle potřeby předány příslušným orgánům a službám. Příslušná kontaktní místa mohou koordinovat a v případě potřeby organizovat kontakty mezi bezpečnostními službami, policejními orgány a službami v různých členských státech.
         Kontaktní místo (kontaktní místa) v pořádajícím členském státě by mělo usnadnit sběr, analýzu a výměnu příslušných informací o akci s jinými členskými státy, třetími zeměmi a příslušnými subjekty EU nebo jinými mezinárodními institucemi. Tyto informace by mohly mimo jiné zahrnovat:

                     —

                     informace a zprávy získané před akcí, jež mohou případně ovlivnit průběh akce nebo udržování veřejného pořádku a bezpečnosti obecně,

                     —

                     osoby podílející se na činnosti teroristických organizací, teroristických činech nebo jiných závažných trestných činnostech, jež mohou mít nepřímou souvislost s terorismem;

                     —

                     stupeň ohrožení činitelů (hlav států a vlád, poslanců parlamentu, dalších významných osob atd.), sportovců, návštěvníků, diváků a míst konání. Kromě hostitelského členského státu, jenž nese hlavní odpovědnost, by měly nezávisle přispět všechny ostatní členské státy důležitými informacemi o těchto osobách;

                     —

                     další informace o cílech a zájmech členských států EU nebo třetích zemí v pořádající zemi za účelem jejich lepší ochrany;

                     —

                     informace a zprávy týkající se možných demonstrantů a jiných seskupení;

                     —

                     informace získané nebo požadované během akce o osobách podezřelých ze spáchání trestného činu, včetně jejich jmen, dat narození, míst bydliště, základních informací, okolností zatčení nebo přesného popisu spáchaného trestného činu,

                     —

                     informace o použitelných právních předpisech a politice policie týkající se prosazování práva (v jiných členských státech nebo třetích zemích),

                     —

                     zprávy o incidentu a hodnocení a příspěvky k nim.

               II.3   Posouzení hrozeb a analýza rizik
         Pokud se týče bezpečnosti, má zásadní význam odpovídající a včasné posouzení hrozeb (souvisejících s terorismem, veřejným pořádkem, organizovaným zločinem a jinými záležitostmi), jimž je mezinárodní akce vystavena. Kromě konkrétního posouzení příslušné hrozby by měla být vypracována analýza zabývající se sběrem, hodnocením a šířením informací důležitých pro bezpečnost souvisejících s danou konkrétní situací.
         Kromě zpráv dostupných pořádajícímu státu samotnému budou základem pro analýzu informace a posouzení poskytnuté jinými členskými státy. Co nejdříve před mezinárodní akcí by mělo každé kontaktní místo poskytnout svému protějšku v pořádajícím státě posouzení stálých hrozeb, tj. o jednotlivcích nebo skupinách, u nichž se předpokládá, že na akci pojedou a že představují možné nebezpečí pro udržování veřejného pořádku nebo bezpečnosti (jako například známí možní demonstranti nebo jiná seskupení). Toto posouzení by mělo být předáno pořádajícímu členskému státu, jakož i jiným dotčeným státům, tj. tranzitním nebo sousedním zemím.
         Tuto analýzu je možno strukturovat podle rámcové analýzy uvedené v přílohách B, C a D. Pokud není taková informace k dispozici, pořádající stát by o tom měl být informován. Členské státy by měly informace zaslat co nejdříve pořádajícímu státu za použití odpovídajících prostředků a stávajících zabezpečených komunikačních spojení.
         V souladu s mandátem Europolu a Úmluvou o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu) (4), může Europol poskytnout příslušné informace a analýzu, jakož i vypracovat obecné posouzení hrozeb na základě příspěvků členských států. Tyto informace by měly být k dispozici co nejdříve. Pokud nejsou takové informace k dispozici, je o tom možno pořádající stát odpovídajícím způsobem informovat.
         Výběr vhodných, nezbytných a odpovídajících bezpečnostních opatření by měl vycházet z posouzení hrozeb zaměřeného na pravděpodobnost případné škody a z analýzy rizik.
         Proto by měl odpovědný pořádající stát, podporovaný podle potřeby jinými členskými státy a příslušnými subjekty EU, vypracovat nejpozději šest měsíců před příslušnou akcí aktualizované posouzení hrozeb a analýzu rizik. S blížícím se konáním akce by měly být informace pravidelně aktualizovány. Během tří měsíců před akcí by měla být předávána analýza každý měsíc a v případě potřeby každý týden před akcí. Tato posouzení a analýzy by měly být sdíleny všemi přispívajícími státy a subjekty.
         Během akce by měly být vydávány denní zprávy o situaci. Tyto zprávy by měly vycházet z informací poskytnutých hostitelským státem, jinými členskými státy a příslušnými subjekty EU. Posouzení míry rizika by mělo vycházet z nejnovějších informací poskytnutých hostující policií nebo kontaktními místy pro akci. Zprávy by měly být vyčerpávající v míře, v níž to dovolují dostupné informace.
         III.   ŘÍZENÍ AKCE
         III.1   Povinnosti zúčastněných orgánů a služeb v pořádajícím státě
         Příslušný orgán pořádajícího členského státu by měl navrhnout celkový operativní plán, na jehož základě budou vypracovány všechny další podrobné plány. Rovněž by měl stanovit soubor plánů vztahujících se na politickou úroveň (strategický), jakož i na celkovou operativní úroveň (operativní) a skutečnou úroveň rozmístění v terénu (taktický). Plánování by mělo začít co nejdříve.
         Pořádající členský stát by měl před akcí zajistit, aby byly jasně stanoveny úkoly zúčastněných orgánů a služeb a aby jejich příslušné povinnosti byly sděleny všem příslušným stranám.
         Pořádající stát by mohl vytvořit celkovou šablonu pro zachycení všech zahrnutých procesů a klíčových činitelů (např. pořádání zasedání, bezpečnostní opatření, udržování veřejného pořádku, soudnictví, sociální a preventivní služby, zdravotnické služby, otázky veřejné dopravy a další infrastruktury). Tento „návrh“ by mohl být užitečným nástrojem pro zviditelnění rámce pro plánování a pro zajištění toho, aby byly pokryty všechny nezbytné procesy.
         Je možno zřídit koordinační projektovou skupinu akce sestávající ze zástupců všech zúčastněných orgánů a služeb. Skupina by se měla před akcí, během ní a po ní pravidelně scházet s cílem zajistit, aby se rozhodnutí činila jednotně a koordinovaně. Hlavní povinností skupiny by mělo být zajištění účinného komunikačního spojení mezi všemi orgány a službami.
         Odpovědné orgány a služby by měly zajistit přítomnost materiálních, technických a personálních zdrojů, jež jsou požadovány pro plnění přidělených povinností s nezbytnou účinností, kvalitou a tempem. Databáze všech dostupných zdrojů a odpovídajících kontaktních míst by byla pro pořádající členské státy velmi užitečným nástrojem.
         Policejní orgány pořádajících členských států by měly zajistit, aby ohledně policejní práce byly s konkrétním pořadatelem akce uzavřeny nezbytné dohody a nezbytná ujednání. Pořadatel nese za akci primární odpovědnost a podle povahy akce je třeba vypracovat seznam požadavků, jež je třeba splnit. Ujednání by mohla mimo jiné zahrnovat:

                     —

                     místa při akci, kde by nemělo dojít k veřejným výtržnostem (prostory ke schůzím, hotely),

                     —

                     kontrolu u vchodu a případné vnější zabezpečení a odpovědnost za ně,

                     —

                     bezpečnostní opatření, jež má provést pořadatel, tj. sledování prostřednictvím interních videokamer,

                     —

                     úplnou a stále aktualizovanou výměnu informací o delegátech a jiných účastnících akce (jméno, funkce, délka pobytu, ubytování, doprava atd.),

                     —

                     ujednání ohledně bezpečnosti významných osob (VIP) a bezpečnosti v hotelu.

               III.2   Udržování veřejného pořádku a bezpečnosti
         III.2.1   Veřejný pořádek a bezpečnost
         V souladu se základními zásadami uvedenými v části I.2 by měly příslušné orgány pořádajícího členského státu stanovit jasnou obecnou politiku pro postup policie během mezinárodních akcí. Obecná politika by mohla zahrnovat tyto politiky:

                     —

                     povahou policejních akcí je záruka ochrany pokojných demonstrací;

                     —

                     policie by měla prostřednictvím dialogu a věrohodného stavu připravenosti zachovávat iniciativní přístup, a tím omezovat nepokoje či větší výtržnosti nebo jim předcházet,

                     —

                     podle svého uvážení a pokud je to vhodné by policie neměla být příliš viditelná a měla by být velmi tolerantní k pokojnému shromažďování a demonstracím,

                     —

                     zatýkání by měla probíhat za účelem trestního stíhání nebo dočasného zadržení atd. v souladu s vnitrostátními právními předpisy,

                     —

                     policejní práce by se měla obecně soustřeďovat na seskupení, jež plánují vyvolání nepokoje nebo dávají najevo, že mají v úmyslu tak učinit,

                     —

                     v příslušných oblastech, jako jsou hranice, by měla být podporována spolupráce s jinými členskými státy, třetími zeměmi, institucemi EU a mezinárodními institucemi.

               Členský stát pořádající na svém území více než jednu akci by měl zajistit, aby politika policie ohledně prosazování práva byla při různých akcích v nejširším možném rozsahu harmonizována. Pokud je to považováno za vhodné, je možno politiku rovněž koordinovat s jinými členskými státy.
         Příslušné orgány v pořádajícím členském státě by měly během ranné fáze iniciovat dialog s jednotlivci a skupinami (včetně skupin aktivistů a demonstrantů), místními orgány, příslušnými službami v oblasti infrastruktury, místním obyvatelstvem a jinými klíčovými činiteli, aby se zajistilo, že shromažďování a zákonné demonstrace probíhají pokojně. Tento dialog by měl být založen na sdílené odpovědnosti. Měl by začít v ranné přípravné fázi a měl by být využit jako nástroj před akcí, během ní a po ní.
         Vytvoření konstruktivní a vzájemně respektované sítě poslouží k zabránění možných výtržností, a rovněž bude sloužit jako nástroj pro zmírnění konfrontační situace.
         Na vnitrostátní úrovni by měly být vytvořeny struktury dialogu nebo týmy a při jejich přípravě a provádění jejich úkolu by měly být vzaty v úvahu různé kultury v různých členských státech. (5)

         Měly by být vytvořeny komunikační kanály mezi příslušnými orgány a různými organizacemi, občanskými sdruženími a zástupci demonstrantů. Pořadatelé demonstrací a všechny příslušné strany mohou být informováni o:

                     —

                     praktických záležitostech – tj. ubytování a logistice,

                     —

                     příslušných platných právních předpisech týkajících se demonstrací, svobody slova, občanské neposlušnosti atd.,

                     —

                     politice policie v otázkách prosazování práva, kdy policie může postupovat dle vlastního uvážení, a o pokynech ohledně využití sil policie,

                     —

                     kontaktních místech v rámci policie a dalších příslušných orgánů.

               Je třeba zvážit opatření na šíření výše uvedených informací v různých jazycích (např. prostřednictvím letáků či internetových stránek). Informace mohou být dodávány zahraničním návštěvníkům prostřednictvím příslušných kontaktních míst.
         III.2.2   Boj s trestnou činností
         Donucovací orgány členských států by se měly v souladu s platnými právními předpisy a stanovenými politikami zaměřit na systematické vyšetřování trestných činů spáchaných v souvislosti s násilnými demonstracemi nebo jinými nepokoji během významné akce.
         Všechny stanovené a doložitelné trestné činy by měly mít v zásadě a v plném souladu s vnitrostátními právními předpisy za následek trestní stíhání v pořádající zemi nebo příslušnými právními orgány v jiné zemi. Pokud okamžitý postup za účelem prosazení práva v pořádající zemi není možný, ostatní členské státy by měly udělat vše pro to, aby zjistily totožnost svých vlastních státních příslušníků a stíhaly je v souladu s vnitrostátními právními předpisy, podle předložených důkazů a podle okolností každého případu.
         Pořádající členský stát by měl provést opatření k zajištění toho, aby byly k dispozici dostatečné zdroje pro zatýkání a pro vyšetřování trestných činů a aby byla k dispozici dostatečná zařízení pro zadržení a uvalení vazby. Doporučuje se plánovat postup pro nejméně příznivý případ s větším počtem pachatelů.
         Proto by měly být donucovací orgány připraveny tak, aby byly schopny řešit větší množství práce a měly odpovídající kapacity:

                     —

                     k rychlým rozhodnutím o uvalení vazby,

                     —

                     k rychlým rozhodnutím o vyšetřovacích opatřeních vyžadujících rozhodnutí od soudního dvora,

                     —

                     k rozsouzení většího počtu trestních případů,

                     —

                     k odpovědi na právní požadavky jiných členských států.

               III.2.3   Teroristické hrozby
         Vzhledem ke skutečnosti, že EU a některé z jejích členských států jsou důležitými subjekty mezinárodní politiky, EU a její členské státy mohou být cílem politicky nebo nábožensky motivovaných mezinárodních teroristů. Kromě mezinárodních teroristů napadajících EU nebo její členské státy během významných akcí může dojít k útokům ze strany teroristických skupin nebo organizací umístěných v rámci EU nebo jejích členských států.
         Cílem takových teroristických útoků by mohla být akce sama, významné osoby (VIP), politici Evropské unie, národní delegace členských států nebo veřejnost účastnící se akce. Přítomnost mezinárodních sdělovacích prostředků je z pohledu pachatele důležitým aspektem, protože nabízí prostor pro prezentaci ideologie skupiny nebo organizace.
         Pro předcházení teroristickým útokům jsou důležité informace a zprávy o teroristických skupinách a organizacích a měly by být neustále k dispozici. Proto je pro pořádající členský stát a jeho donucovací orgány důležité obecně a v souladu s akcí sdílet informace a zprávy. Donucovací orgány by měly rozhodnout, které teroristické skupiny, organizace a jednotlivci by mohli být důležité, a zkontrolovat svou vlastní databázi ve vztahu k dané akci. Dále by měly všechny další členské státy nezávisle přispět důležitými informacemi o těchto skupinách, organizacích a jednotlivcích.
         Výběr vhodných, nezbytných a odpovídajících bezpečnostních opatření by měl vycházet z posouzení hrozeb a z analýzy rizik.
         III.3   Operativní spolupráce s jinými členskými státy
         III.3.1   Přeshraniční spolupráce
         Přeshraniční spolupráce bude nezbytná v případech, kdy pořádající členský stát a zúčastněné země budou zavádět pružný a společný režim na státní hranici, zvyšující intenzitu policejní práce v hraničních regionech upravené podle konkrétní situace nebo hrozby. Bude-li to vhodné, měly by být prováděny společné nebo koordinované preventivní hlídky a kontroly.
         Pro členské státy uplatňující příslušné části schengenského acquis mohou být užitečným nástrojem články 23 až 31 Schengenského hraničního kodexu (6) týkající se znovuzavedení ochrany vnitřcích hranic, aby se v cestě do místa akce zabránilo jednotlivcům nebo skupinám, které jsou považovány za možné nebezpečí pro udržování veřejného pořádku nebo bezpečnosti.
         Proto je třeba připravit nezbytná ujednání pro rychlé a účinné provedení možných vyhoštění.
         III.3.2   Operativní podpora
         Pořádající členský stát může, v souladu s vnitrostátními právními předpisy (7), požadovat vyslání policistů nebo zpravodajských důstojníků za účelem operativní podpory z jiného členského státu při konkrétní akci. Podrobná žádost o operativní podporu, včetně zdůvodnění žádosti, by měla být učiněna co nejdříve. Za tímto účelem je k tomuto dokumentu připojen v příloze A jednotný formulář.
         V závislosti na druhu požadované podpory by měl mít určený pracovník (pracovníci) nezbytné znalosti a zkušenosti důležité pro přidělené úkoly.
         Jakákoliv operativní podpora poskytovaná zahraničními pracovníky by měla být zahrnuta do operativních plánů příslušných orgánů pořádajícího státu. V souladu s tím by zahraniční pracovníci měli:

                     —

                     být v nejvyšší možné míře zapojeni do operativní informační struktury;

                     —

                     být informováni o operativních plánech a důležitých politikách, včetně pokynů k použití síly atd. v jednom z jejich pracovních jazyků;

                     —

                     mít příležitost seznámit se před akcí s místem konání a rozmístěnými policejními silami atd.;

                     —

                     navštívit všechny důležité informační schůzky (tzn. ty, jež jsou důležité pro jejich úkol, a pokud jsou v jazyce, kterému rozumí);

                     —

                     být podle potřeby aktivně zapojeni do rozmístění policie v terénu.

               Příslušné orgány pořádající země jsou odpovědné za fyzickou bezpečnost zahraničních pracovníků. Je povinností zahraničních pracovníků zajistit, aby jejich kroky nezpůsobily zbytečný konflikt, nebezpečí nebo neodůvodněná rizika.
         Při rozmístění v terénu by zahraniční pracovníci měli vždy podléhat pracovníkům příslušných orgánů hostitelské země a být zpravidla pod dozorem těchto orgánů, jež jsou řádně informovány o operativním plánu a jsou schopny komunikovat v jazyce, jemuž zahraniční pracovník rozumí. Komunikační spojení mezi zahraničními pracovníky, hostitelským kontaktním pracovníkem (kontaktními pracovníky), vedením nasazených policejních sil a dalšími klíčovými subjekty by měla být účinná a plně funkční jak během akce, tak v nezbytné míře rovněž před akcí i po ní.
         III.3.3   Styční důstojníci (8)

         Na žádost pořádajícího členského státu může každý členský stát nebo EU či jiná příslušná organizace jmenovat v případě potřeby styčné důstojníky pro akci. Žádost o styčné důstojníky by měla být podána co nejdříve a pokud možno nejpozději 6 týdnů před akcí. Za tímto účelem je k tomuto dokumentu připojen jednotný formulář (příloha A).
         Zúčastněné členské státy mohou požádat o pozvání k vyslání styčného důstojníka do pořádajícího členského státu.
         Styčné důstojníky je možno vyměnit v souladu s dvoustrannými ujednáními mezi pořádajícím státem a jinými zúčastněnými členskými státy.
         Styčný důstojník by měl být určen nejpozději dva týdny před akcí a v této době by měla začít spolupráce. Pořádající stát by měl v těsné spolupráci s jinými členskými státy rozhodnout o určení a úkolech styčných důstojníků prostřednictvím jejich příslušných kontaktních míst.
         Styčný důstojník může být podle svých dovedností přidělen (kterémukoliv) hostujícímu kontaktnímu místu (kontaktním místům), aby zajistil komunikaci s domovským státem, přičemž odpovídající komunikační prostředky by měl v daném případě stanovit pořádající členský stát.
         Styční důstojníci by měli plnit poradenskou a pomocnou roli. Zahraniční styční důstojníci by neměli být ozbrojení a v hostitelské zemi by neměli mít žádnou oficiální policejní pravomoc. (9) V závislosti na svém zvláštním úkole by styční důstojníci měli mít odpovídající zkušenost s udržováním veřejného pořádku nebo zkušenost v oblasti boje proti terorismu, zejména:

                     —

                     důkladné znalosti jejich vnitrostátní organizace a orgánů;

                     —

                     zkušenosti s udržováním veřejného pořádku při vysoce sledovaných akcích;

                     —

                     přístup ke všem užitečným informačním zdrojům v jejich domovském státě, a to i k informacím o extremismu a jiných důležitých uskupeních, od policie, jakož i z jiných důležitých zdrojů;

                     —

                     schopnost organizovat zpravodajskou práci na vnitrostátní úrovni před akcí a během ní a analyzovat příslušné informace;

                     —

                     dobré znalosti v pracovním jazyce (pracovních jazycích) stanoveném pořádajícím členským státem;

               Styční důstojníci by měli ihned po svém příjezdu podat jim určenému kontaktnímu místu zprávu s cílem objasnit jejich přidělené úkoly a mandát. Pořádající členský stát tento akreditační postup zařídí.
         III.3.4   Pozorovatelé
         Členské státy mohou se souhlasem pořádajícího členského státu vyslat pozorovatele za účelem získání zkušeností v oblasti bezpečnosti a udržování veřejného pořádku při mezinárodních akcích pro budoucí akce v jejich domácích zemích. Pokud je to požadováno, pozorovatel může poskytnout vstupní informace pro vyhodnocení provedené pořádajícím členským státem.
         Pozorovatelům by měla být v největším možném rozsahu dovolena účast na plánovacích, informačních a koordinačních schůzkách, na operativních rozmístěních a dalších činnostech tak, aby jejich návštěva měla co největší užitek. Pozorovatelé by se měli ihned po svém příletu na letiště ohlásit určenému kontaktnímu místu. Pořádající členský stát tento akreditační postup zařídí.
         III.3.5   Finanční ujednání a vybavení
         Pořádající členský stát by měl za běžných okolností uhradit ubytování a náklady na pobyt pro pozvané zahraniční pracovníky, kteří přijedou na jeho území. Cestovní náklady za běžných okolností hradí domovská země.
         Všechny výdaje spojené s pozorovateli vyslanými do pořádajícího členského státu by měl hradit vysílající stát. Pořádající členský stát by mohl, pokud je to možné, poskytnout nezbytné komunikační prostředky a jiná zařízení pro pozorovatele.
         Pořádající členský stát může zařídit podporu od jiných členských států, pokud je to možné, ohledně přechodného poskytnutí vybavení nebo jiných zdrojů, s to prostřednictvím dvoustranných či mnohostranných dohod.
         III.3.6   Komunikační plán
         Prostřednictvím podrobného komunikačního plánu by měl být zajištěn odpovídající tok informací mezi policejními orgány a jinými službami. Všechny zúčastněné strany v rámci pořádajícího členského státu by měly pokud možno vytvořit společnou komunikační strategii pro zabránění překrývání informací nebo šíření neúplných informací.
         Aby se zabránilo nedostatkům ve znalostech (například jazyků), je třeba do komunikačního plánu začlenit styčné důstojníky a jiné pracovníky.
         Do komunikačního plánu by měly být začleněny rovněž jiné síly (například hasiči, záchranné služby)
         III.4   Mediální strategie
         Aby se zajistilo přesné a včasné mediální pokrytí mezinárodních akcí, měla by být před akcí, během ní a po ní stanovena strategie pro vztahy se sdělovacími prostředky.
         Sdělovacím prostředkům by měla být při pokrytí akce poskytnuta nejvyšší možná míra svobody, čímž se zajistí právo na svobodné vyjádření názorů v souladu s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod. Mediální strategie by se měla zaměřit na otevřenost a transparentnost.
         Pro zajištění mediálního pokrytí se doporučuje určit jedno kontaktní místo pro sdělovací prostředky. Pořádající členský stát by měl dostatečně včas před akcí stanovit celkovou mediální strategii upravující mimo jiné:

                     —

                     určení kontaktního místa pro média, které sdělovací prostředky odkáže na příslušné mluvčí,

                     —

                     určení oblasti působnosti každého z mluvčích

                     —

                     informace pro veřejnost o policejních opatřeních a krocích, jež budou přijaty v případě výtržností.

               III.5   Pokyny, odborná příprava a výcvik
         Rozvoj programu pokynů, odborné přípravy a výcviku vychází z mezinárodních strategických dohod a společně vypracovaných postupů a pracovních metod. Účastí na činnostech pokynů, odborné přípravy a výcviku se mohou činitelé, týmy, organizace a země připravit na takové akce, jež jsou popsány v této příručce (10).
         Významné akce, jak jsou definovány v této příručce, zahrnují mezinárodní a přeshraniční aspekty a vyžadují:

                     —

                     výměnu informací mezi členskými státy ohledně akce; správu informací;

                     —

                     znalosti organizace policie v pořádajícím členském státě;

                     —

                     získávání zkušeností o významných akcích a výměnu takto získaných informací; semináře o získaných ponaučeních a případové studie.

               Výše uvedené prvky je pak možno použít jako vstup umožňující průběžnou aktualizaci a zlepšování této příručky.
         Evropská policejní akademie (EPA) musí hrát roli při vypracovávání, návrhu a využití pokynů, odborné přípravy a výcviku. Činnosti v rámci pokynů, odborné přípravy a výcviku by měly být začleněny do stávajících postupů a produktů EPA.
         IV.   HODNOCENÍ
         IV.1   Hodnocení ve vztahu k akci
         Pořádající členský stát by měl zahájit hodnocení činnosti v oblasti bezpečnosti během akce a dalších významných faktorů. Všichni klíčoví pracovníci by měli být vyzváni, aby přispěli k hodnocení, jež by mělo vycházet z plánování předcházejícího akci. V průběhu postupu hodnocení pořádající členský stát může využít hodnocení z jiných členských států, avšak to je třeba dohodnout předem.
         Pořádající stát by měl hodnotící zprávu sestavit co nejdříve po skončení akce. Pokud došlo k incidentům jakéhokoliv druhu, hodnotící zpráva by rovněž měla zahrnovat zprávu o incidentu.
         Po akci by měla být uspořádána porada a měla by být vypracována obecná hodnotící zpráva týkající se důležitých bezpečnostních aspektů. Ve zprávě by mělo být zvláště zmíněno narušení veřejného pořádku (nebo že k němu nedošlo), teroristické hrozby a incidenty, trestné činy, zúčastněné skupiny a získaná ponaučení.
         Zpráva nebo získaná ponaučení by měly tvořit základ pro zpracování pokynů, odborné přípravy a výcviku (viz bod III.5). EPA by měla zajistit, aby ponaučení mezinárodního rozsahu získaná během programu pokynů, odborné přípravy a výcviku byla využita. Za jejich využití na vnitrostátní úrovni jsou odpovědné jednotlivé členské státy. Zprávu EPA rozešle jednotlivým vnitrostátním policejním akademiím.
         Tato zpráva by měla být šířena prostřednictvím kontaktního místa pro akci (kontaktních míst pro akci) příslušným subjektům EU a jiným zúčastněným nebo jinak zainteresovaným zemím nebo subjektům s cílem zajistit, aby bylo budoucím organizátorům významné akce mezinárodního rozměru poskytnuto získané ponaučení nebo doporučení.
         IV.2   Strategické hodnocení
         Za účelem sdílení zkušeností a osvědčených postupů by se mělo v případě potřeby konat setkání odborníků, které uspořádá příslušná pracovní skupina Rady.
         Účastníci by měli být vyšší policejní důstojníci se zkušenostmi s udržováním veřejného pořádku při významných akcích mezinárodního rozměru. Jedním z témat tohoto setkání odborníků by mělo být další rozvíjení a úprava této příručky s ohledem na zkušenosti z nedávných akcí.

         PŘÍLOHA A
         JEDNOTNÝ FORMULÁŘ ŽÁDOSTI PRO STYČNÉ DŮSTOJNÍKY NEBO PRACOVNÍKY K POSKYTOVÁNÍ JINÝCH DRUHŮ OPERATIVNÍ PODPORY

                     1.

                     Druh požadované podpory (styčný důstojník, spotter, prostředník nebo jiné)

                     2.

                     Akce

                     3.

                     Období

                     4.

                     Místo působiště

                     5.

                     Popis úkolů (co nejpodrobněji)

                     6.

                     Jazykové znalosti (pracovní jazyky při akci)

                     7.

                     Další zvláštní dovednosti (znalost konkrétních skupin, zprostředkovatelské zkušenosti atd.)

                     8.

                     Přípravné úkoly před příjezdem

                                 —

                                 komunikace s domovským státem

                                 —

                                 sběr informací určitého druhu

                                 —

                                 jiné úkoly

                     9.

                     Komunikační prostředky (mobilní telefon, internet)

                     10.

                     Jiné druhy požadovaného vybavení

                     11.

                     Odpověď zašlete prosím do:

         PŘÍLOHA B
         ANALÝZA RIZIK SOUVISEJÍCÍCH S MOŽNÝMI DEMONSTRANTY A JINÝMI SESKUPENÍMI

                     1.

                     Jméno známé skupiny a pravděpodobnost demonstrace nebo jiného způsobu ovlivnění akce

                     2.

                     Složení, počet členů

                     3.

                     Rozlišovací znaky (oděvy, loga, vlajky, slogany nebo jiné vnější znaky)

                     4.

                     Povaha skupiny (násilné – existuje nebezpečí výtržností?)

                     5.

                     Způsoby demonstrace nebo postupy aktivistů

                     6.

                     Vnitřní organizace a fungování skupiny

                                 —

                                 vedení

                                 —

                                 komunikační prostředky

                                 —

                                 další informace o struktuře

                     7.

                     Napojení na další skupiny (národní nebo mezinárodní)

                     8.

                     Členové podílející se dříve na závažných incidentech

                                 —

                                 druh incidentu

                                 —

                                 místo (země)

                                 —

                                 samostatně nebo ve skupině

                                 —

                                 odsouzení ve vztahu k výše uvedenému v souladu s vnitrostátními právními předpisy

                     9.

                     Chování

                                 —

                                 ve vztahu k policejním službám a akcím

                                 —

                                 ve vztahu k místnímu obyvatelstvu

                                 —

                                 použití zbraní

                                 —

                                 užití alkoholu nebo drog

                                 —

                                 nošení masek

                                 —

                                 vzorce chování při různých druzích akcí

                     10.

                     Spojení se sdělovacími prostředky a postoj k nim (mediální strategie, mluvčí atd.)

                     11.

                     Internetové stránky a vývěsky atd.

                     12.

                     Výběr trasy cesty

                     13.

                     Dopravní prostředky

                     14.

                     Výběr ubytování

                     15.

                     Délka pobytu

                     16.

                     Informace poskytované styčnými důstojníky ve třetích zemích o možných demonstracích nebo aktivistech z těchto zemí

                     17.

                     Další příslušné informace

                     18.

                     Zdroje informací a analýza přesnosti a spolehlivosti poskytnutých informací

         PŘÍLOHA C

         PŘÍLOHA D

         PŘÍLOHA E
         REFERENČNÍ DOKUMENTY

                     —

                     Úmluva o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu) (Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 2)

                     —

                     Společná akce 97/339/SVV ze dne 26. května 1997 o spolupráci v oblasti veřejného pořádku a bezpečnosti (Úř. věst. L 147, 5. 6. 1997, s. 1)

                     —

                     Protokol o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie (Úř. věst. C 340, 10.11.1997, s. 93)

                     —

                     Niceská smlouva, Prohlášení o místě zasedání Evropské rady (Úř. věst. C 80, 10.3.2001, s. 85)

                     —

                     Rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1).

                     —

                     Usnesení Rady ze dne 4. prosince 2006 o aktualizované příručce s doporučeními pro mezinárodní policejní spolupráci a opatřeními k předcházení násilí a výtržnostem a jejich zvládání při mezinárodních fotbalových zápasech, které se týkají alespoň jednoho členského státu (Úř. věst. C 322 ze dne 29.12.2006, s. 1)

                     —

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1)

                     —

                     Smlouva mezi Belgickým královstvím, Nizozemským královstvím a Lucemburským velkovévodstvím o přeshraničním policejním zásahu ze dne 8. června 2004

                     —

                     Úmluva mezi Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Nizozemským královstvím a Rakouskou republikou o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu, přeshraniční trestné činnosti a nedovolené migraci (Prümská úmluva) (dokument Rady č. 16382/06)

                     —

                     Příručka pro řešení konfliktů (dokument Rady č. 7047/01)

                     —

                     Závěry přijaté Radou a zástupci členských států dne 13. července 2001 o bezpečnosti na zasedáních Evropské rady a podobných akcích (dokument Rady č. 10916/01 )

                     —

                     Kontrolní seznam možných opatření při příležitosti zasedání Evropské rady a jiných obdobných akcí (dokument Rady č. 11572/01)

                     —

                     Strategické informace týkající se zasedání Evropské rady a jiných obdobných akcí – analýza rizik (dokument Rady č. 11694/01)

                     —

                     Závěry pracovní podskupiny EUCPN JAI 82 ze dne 27. listopadu 2001 (dokument Rady č. 14917/01)

                     —

                     Bezpečnostní příručka pro použití policejními orgány a službami při mezinárodních akcích, jako jsou zasedání Evropské rady (dokument Rady č. 12637/02)

                     —

                     Bezpečnost na zasedáních Evropské rady a jiných obdobných akcích – mezinárodní spolupráce na zasedání Rady v Laekenu (dokument Rady č. 9029/02 ENFOPOL 65)

                     —

                     Bezpečnostní příručka pro zasedání Evropské rady a podobné akce (dokument Rady č. 9069/02)

                     —

                     Bezpečnost na zasedáních Evropské rady (dokument Rady č. 11836/02)

                     —

                     Příručka pro spolupráci mezi členskými státy, jejímž cílem je zabránit teroristickým činům na olympijských hrách a při jiných srovnatelných sportovních akcích (dokument Rady č. 5744/04)

                     —

                     Strategie Evropské unie pro boj proti terorismu (dokument Rady č. 14469/05)

                     —

                     Podpora Europolu členským státům – významné mezinárodní sportovní akce (číslo dokumentu Europolu: 2570-50rl)

         PŘÍLOHA F
         STÁLÁ KONTAKTNÍ MÍSTA PRO OBLAST VEŘEJNÉHO POŘÁDKU

            (čl. 3 písm. b) společné akce 97/339/SVV)

         Aktualizace je třeba zasílat na e-mailovou adresu pcwp@consilium.europa.eu

                     Čl. stát

                     SLUŽBA

                     ADRESA

                     TELEFON

                     FAX

                     E-MAIL

                     BE

                     Federal Police PCN/DAO

                                 Fritz Toussaint 47

                                 B-1050 Brussels

                     (32-2) 642 63 80

                     (32-2) 646 49 40

                     dga-dao@skynet.be

                     Ministry of the Interior, Crisis Centre

                                 Hertogstraat 53

                                 B-1000 Brussels

                     (32-2) 506 47 11

                     (32-2) 506 47 09

                     BG

                     Directorate for International Operational Police Cooperation
                     Ministry of the Interior

                     (359) 22 82 28 34

                     (359) 29 80 40 47

                     NCB@mvr.bg

                     CZ

                     Police Presidium of the Czech Republic
                     International Police Co-operation Division

                                 Strojnická 27

                                 PO Box 62/MPS

                                 CZ-Praha 7

                     (420) 974 83 42 10

                     (420) 974 83 47 16

                     sirene@mvcr.cz

                     DK

                     Danish National Police

                                 Polititorvet 14

                                 DK-1780 København V

                     (45) 33 14 88 88

                     (45) 33 32 27 71

                     NEC@politi.dk

                     DE

                     Bundeskriminalamt

                                 Thaerstr. 11

                                 D-65193 Wiesbaden

                     (49) 61 15 51 31 01

                     (49) 61 15 51 2141

                     @bka.bund.de

                     Bundesministerium des Innern

                                 Lagezentrum

                                 Alt-Moabit 101

                                 D-10559 Berlin

                     (49) 301 86 81 10 77

                     (49) 301 86 81 2926

                     poststelle@bmi.bund.de

                     EE

                     Central Law Enforcement Police

                                 Ädala 4E

                                 EE-10614 Tallinn

                     (372) 612 39 00

                     (372) 612 39 90

                     julgestuspolitsei@jp.pol.ee

                     EL

                     Ministry of Public Order
                     International Police Cooperation Division

                                 Kanellopoulou 4

                                 GR-10177 Athens

                     (30) 210 69 77 56 23

                     (30) 21 06 92 40 06

                     registry@ipcd.gr

                     ES

                     Dirección general de la policía, Comisaría general de seguridad ciudadana, Centro nacional de coordinación

                                 C/Francos Rodríguez 104

                                 E-28039 Madrid

                     (34) 913 22 71 90

                     (34) 913 22 71 88

                     cgsc.cgeneral@policia.es

                     FR

                     Ministère de l'intérieur
                     Direction Générale de la Police Nationale
                     Cabinet «Ordre Public»

                                 11 rue des Saussaies

                                 F-75008 Paris

                     (33) 140 07 22 84

                     (33) 140 07 64 99

                     IE

                     Office of Liaison and Protection Section,
                     An Garda Siochána

                                 Dublin 8

                                 Ireland

                     (353) 16 66 28 42

                     (353) 16 66 17 33

                     gdalp@iol.ie

                     IT

                     Ministero dell'interno
                     Dipartimento della Pubblica Sicurezza
                     Ufficio Ordine Publico

                                 Piazza del Viminale 1

                                 I-00184 Roma

                     (39) 06 46 52 13 09
                     (39) 06 46 52 13 15

                     (39) 06 46 53 61 17

                     cnims@interno.it

                     CY

                     Ministry of Justice and Public Order
                     Police Headquarters

                                 —

                                 European Union and International Police Cooperation Directorate

                     CY-Nicosia, 1478

                     (357) 22 80 89 98 (24h)
                     357) 22 80 80 80 (24h)

                     (357) 22 30 51 15
                     (357) 22 80 86 05 (24h)

                     euipcd@police.gov.cy

                                 —

                                 Operations Office of the Cyprus Police Headquarters

                     (357) 22 80 80 78
                     (357) 99 21 94 55

                     (357) 22 80 85 94

                     operations.office@police.gov.cy

                     LV

                     Operative Control Bureau of Public Security Department
                     Central Public Order Police Department
                     State Police

                                 Brīvības iela 61

                                 LV-1010 Riga

                     (371) 707 54 30
                     (371) 707 53 10

                     (371) 727 63 80

                     armands.virsis@vp.gov.lv
                     vpdd@vp.gov.lv

                     LT

                     Lithuanian Criminal Police Bureau
                     International Liaison Office

                                 Liepyno 7

                                 LT-08105 Vilnius

                     (370-5) 271 99 00

                     (370-5) 271 99 24

                     office@ilnb.lt

                     LU

                     Direction Générale de la Police Grand-Ducale
                     Direction des Opérations
                     Centre d'Intervention National

                     L-2957 Luxembourg

                     (352) 49 97 23 46

                     (352) 49 97 23 98

                     cin@police.etat.lu

                     HU

                     International Law Enforcement Cooperation Centre
                     National Police

                                 Teve utca 4-6

                                 H-1139 Budapest

                     (36-1) 443 55 57

                     (36-1) 443 58 15

                     intercom@orfk.police.hu

                     MT

                     Malta Police Force
                     Police General Headquarters

                     M-Floriana

                     (356) 21 22 40 01
                     (356) 21 25 21 11

                     (356) 21 23 54 67
                     (356) 21 24 77 94

                     cmru.police@gov.mt

                     NL

                     Ministry of the Interior and Kingdom Relations, National Crisis Centre

                                 PO Box 20011

                                 2500 EA The Hague

                                 The Netherlands

                     (31) 704 26 50 00
                     (31) 704 26 51 51

                     (31) 703 61 44 64

                     ncc@crisis.minbzk.nl (24h) (NL/EN)

                     AT

                     Federal Ministry of the Interior
                     Directorate General for Public Safety
                     Operations and Crisis Coordination Centre

                                 Minoritenplatz 9

                                 A-1014 Wien

                     (43) 15 31 2 6 32 00
                     (43) 15 31 2 6 37 70 (24h)

                     (43) 15 31 2 6 31 20 (24h)
                     (43) 15 31 26 10 86 12 (e-fax, 24h)

                     ekc@bmi.gv.at (24h)

                     PL

                     General Headquarters of Police
                     Crises Management and Anti Terrorism Bureau

                                 ul. Puławska 148/150

                                 PL-02-624 Warszawa

                     (48-22) 601 36 40
                     (48-66) 763 13 25

                     (48-22) 601 32 37

                     ncbwarsaw@policja.gov.pl

                     contact point concerning counter-terrorism
                     Division on Combating Terrorist Acts
                     Central Bureau of Investigation
                     National Police Headquarters

                     (48-22) 601 32 75

                     (48-22) 601 42 93

                     counterterror@policja.gov.pl

                     PT

                     Ministério da Administração Interna
                     Gabinete Coordenador de Segurança

                                 Av. D. Carlos I- 7o

                                 P-1249-104 Lisboa

                     (351) 213 23 64 09

                     (351) 213 23 64 25

                     gsc@sg.mai.gov.pt

                     RO

                     International Police Cooperation Centre (IPCC)

                                 Calea 13 Septembrie 1-5

                                 RO-Bucharest

                     (40) 213 16 07 32

                     (40) 213 12 36 00

                     ccpi@mai.gov.ro

                     Operational Anti-Terrorist
                     Coordination Centre (Romanian Information Service)

                                 Bulevardul Libertatii 14-16

                                 RO-Bucharest

                     (40) 214 02 35 98

                     (40) 213 45 10 66

                     ipct@dcti.ro

                     SI

                     International Police Cooperation Sector in Criminal Police Directorate

                                 Štefanova 2

                                 SLO-1000 Ljubljana

                     (386) 14 72 47 80

                     (386) 12 51 75 16

                     interpol.ljubljana@policija.si

                     SK

                     Prezídium Policajného zboru
                     Úrad medzinárodnej policajnej spolupráce

                                 Pribinova 2

                                 SK-812 72 Bratislava

                     (421) 961 05 64 50

                     (421) 961 05 64 59

                     spocumps@minv.sk

                     FI

                     Helsinki Police Department
                     Operational Command Centre

                                 Pasilanraitio 13

                                 FI-00240 Helsinki

                     (358-9) 189 40 02

                     (358-9) 189 28 21

                     johtokeskus@helsinki.poliisi.fi

                     SE

                     National Criminal Police, International Police Cooperation Division (IPO)

                                 POB 12256

                                 S-10226 Stockholm

                     (46) 84 01 37 00

                     (46) 86 51 42 03

                     ipo.rkp@polisen.se

                     UK

                     Home Office
                     Public Order Unit

                                 2 Marsham Street

                                 London SW1P 4DF

                                 POB 8000

                                 London SE 11 5EN

                                 United Kingdom

                     (44) 20 70 35 35 09
                     (44) 20 70 35 18 10

                     Christian.Papaleontiou@homeoffice.gsi.gov.uk
                     David.Bohannan@homeoffice.gsi.gov.uk

                     Serious Organised Crime Agency International Crime

                     (44) 20 73 28 81 15

                     (44) 20 73 28 81 12

                     london@soca.x.gsi.gov.uk

         (1)  Doporučení pro mezinárodní policejní spolupráci v souvislosti s mezinárodními fotbalovými zápasy jsou stanoveny v samostatné příručce: Usnesení Rady o aktualizované příručce s doporučeními pro mezinárodní policejní spolupráci a opatřeními k předcházení násilí a výtržnostem a jejich zvládání při mezinárodních fotbalových zápasech, které se týkají alespoň jednoho členského státu (Úř. věst. C 322, 29. 12. 2006, s. 1).

         (2)  Úř. věst. L 147, 5. 6. 1997, s. 1.

         (3)  Článek 46 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Schengenská úmluva) (Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19), článek 26 Úmluvy mezi Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Nizozemským královstvím a Rakouskou republikou o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu, přeshraniční trestné činnosti a nedovolené migraci (Prümská úmluva).

         (4)  Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 2.

         (5)  Prvky uvedené na straně 3 závěrů pracovní podskupiny EUCPN JAI 82 ze dne 27. listopadu 2001.

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1).

         (7)  Včetně článku 26 Prümské.

         (8)  Viz bod II odst. 1 písm. c) závěrů přijatých Radou a zástupci vlád členských států dne 13. července 2001 o bezpečnosti na zasedáních Evropské rady a podobných akcích.

         (9)  Článek 2 společné akce 97/339/SVV.

         (10)  Odpovědnost za činnosti pokynů, odborné přípravy a výcviku při významných akcích i nadále nese členský stát, v němž se akce koná. To znamená, že členské státy samy jsou odpovědné za zajištění toho, že činnosti pokynů, odborné přípravy a výcviku jsou řízeny účinně, a proto tato příručka neobsahuje další pomoc ani pokyny v tomto ohledu.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 23. září 2016 Radě Evropské unie o externím auditorovi Banca d’Italia (ECB/2016/28)

text:
               5.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 23. září 2016
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Banca d’Italia
   (ECB/2016/28)
   (2016/C 366/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Banca d’Italia, společnosti PriceWaterhouseCoopers S.p.A., skončil po provedení auditu za účetní rok 2015. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2016.

               (3)

               Banca d’Italia vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2016 až 2022 společnost BDO Italia S.p.A.,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost BDO Italia S.p.A. byla jmenována externím auditorem Banca d’Italia pro účetní roky 2016 až 2022.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 23. září 2016.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI


				|

		52014PC0661

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o přistoupení Chorvatska k Úmluvě ze dne 26. května 1997 o boji proti korupci úředníků Evropských společenství nebo členských států Evropské unie, vypracované na základě čl. K.3 odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské unii /* COM/2014/0661 final - 2014/0322 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
Smlouvou o přistoupení Chorvatské
republiky z roku 2011[1]
se zavádí zjednodušený systém pro přistoupení Chorvatska k úmluvám (a
protokolům) uzavřeným členskými státy podle článku 34
Smlouvy o EU (bývalý článek K.3 Smlouvy o EU). Podle čl. 3
odst. 4 a 5 aktu o přistoupení přistupuje Chorvatsko
k těmto úmluvám a protokolům na základě aktu
o přistoupení.
Podle čl. 3 odst. 5 aktu o
přistoupení Rada za tímto účelem přijme rozhodnutí, jímž se
stanoví datum, ke kterému tyto úmluvy vstoupí ve vztahu k Chorvatsku v platnost
a provede všechny nezbytné úpravy těchto úmluv, jež je zapotřebí
provést s ohledem na přistoupení nového členského státu
(přičemž tyto úpravy nutně zahrnují přijetí úmluv
v chorvatském jazyce, aby tyto jazykové verze byly „stejně závazné“).
Rada jedná na základě doporučení Komise a po konzultaci
s Evropským parlamentem.
V příloze I aktu o přistoupení je
uveden seznam příslušných úmluv a protokolů.
Tento seznam obsahuje i Úmluvu ze dne
26. května 1997 o boji proti korupci úředníků
Evropských společenství nebo členských států Evropské unie,
vypracovanou na základě čl. K.3 odst. 2 písm. c) Smlouvy
o Evropské unii.
Účelem tohoto doporučení Komise pro
rozhodnutí Rady je provést úpravy z důvodu přistoupení Chorvatska k
výše zmíněné úmluvě v souladu s čl. 3 odst. 4 a 5 aktu
o přistoupení.
2014/0322 (NLE)
Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY
o přistoupení Chorvatska k Úmluvě
ze dne 26. května 1997 o boji proti korupci úředníků
Evropských společenství nebo členských států Evropské unie,
vypracované na základě čl. K.3 odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské
unii

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na smlouvu o přistoupení
Chorvatska,
s ohledem na akt o přistoupení
Chorvatska (dále jen „akt o přistoupení“), a zejména na čl.
3 odst. 5 uvedeného aktu,
s ohledem na doporučení Komise[2],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Úmluva o boji proti korupci úředníků Evropských
společenství nebo členských států Evropské unie (dále jen
„úmluva proti korupci úředníků“) byla podepsána dne
26. května 1997 a v platnost vstoupila dne 28. září 2005.
(2)       Podle čl. 3
odst. 4 aktu o přistoupení přistupuje Chorvatsko k úmluvám
a protokolům uzavřeným mezi členskými státy, jež jsou
uvedeny v příloze I k aktu o přistoupení a jež
zahrnují mimo jiné i úmluvu o boji proti korupci úředníků
Evropských společenství nebo členských států Evropské unie. Pro
Chorvatsko mají vstoupit v platnost dnem, který určí Rada.
(3)       V souladu
s čl. 3 odst. 5 aktu o přistoupení má Rada provést
veškeré úpravy, které jsou z důvodů přistoupení k uvedeným
úmluvám a protokolům nezbytné,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Úmluva proti korupci úředníků
vstupuje pro Chorvatsko v platnost prvním dnem prvního měsíce po dni
přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Znění úmluvy proti korupci
úředníků vyhotovená v chorvatském jazyce, jež jsou
připojena k tomuto rozhodnutí, jsou platná za stejných podmínek jako
ostatní znění úmluvy proti korupci úředníků.
Článek 3
Toto rozhodnutí
nabývá účinku dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.

V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 112, 24.4.2012, s. 6–110.
[2]               Úř. věst. C, , s. .
[3]               Úř. věst. C, , s. .
Translation of the Annex is not required for adoption as, as
stated in the main act, the Annex concerns the Croatian language version only.


title: Doporučení Komise (EU) 2017/1936 ze dne 18. října 2017 o bezodkladných krocích k zabránění zneužívání prekurzorů výbušnin (Text s významem pro EHP. )

text:
               24.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 273/12

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2017/1936
   ze dne 18. října 2017
   o bezodkladných krocích k zabránění zneužívání prekurzorů výbušnin
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Z nedávných teroristických útoků a incidentů je zřejmé, že podomácku vyrobené výbušniny jsou pro Evropu stále velkou hrozbou. Látky sloužící jako prekurzory výbušnin jsou nadále dostupné a zneužívají se k výrobě podomácku vyrobených výbušnin i navzdory úsilí, které se vynakládá na jejich účinné omezení a regulaci jejich dostupnosti.

               (2)

               V rezoluci 2370 (2017) zdůrazňuje Rada bezpečnosti OSN, že je naprosto nezbytné znemožnit teroristům používání surovin a součástí, které lze zneužít k výrobě výbušnin, nebo překazit jejich snahy o přístup k nim, a vyzývá k větší obezřetnosti, mimo jiné též prostřednictvím vydávání osvědčených postupů, sdílení informací se zahraničím a zakládání partnerství.

               (3)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 98/2013 (1) stanoví harmonizovaná pravidla týkající se zpřístupňování, dovozu, držení a použití látek nebo směsí, které by mohly být zneužity k nedovolené výrobě výbušnin, a to s cílem omezit jejich dostupnost pro širokou veřejnost a zajistit náležité oznamování podezřelých transakcí v rámci celého dodavatelského řetězce.

               (4)

               Řádné uplatňování nařízení (EU) č. 98/2013 všemi členskými státy je nezbytné k dosažení jeho cíle, kterým je zlepšit volný pohyb chemických látek a směsí na vnitřním trhu a odstranit narušení hospodářské soutěže a zároveň veřejnosti zajistit vysoký stupeň bezpečnosti. Náležité uplatňování nařízení poslouží rovněž cílům směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 (2), tj. předcházet teroristickým činům včetně výroby, držení, opatřování, přepravy, dodání nebo použití výbušnin, jakož i poskytování a přijímání pokynů k výrobě nebo používání výbušnin.

               (5)

               Smyslem tohoto doporučení je zajistit účinnější splnění cíle nařízení (EU) č. 98/2013 tím, že členským státům poskytne orientační pokyny k jeho uplatňování. Toto doporučení doplňuje pokyny Komise (3) a Stálého výboru pro prekurzory (4) a zohledňuje diskusi v tomto výboru a na řadě regionálních pracovních seminářů, které se za účasti orgánů členských států uskutečnily v roce 2016 a 2017.

               (6)

               Dostupnost prekurzorů výbušnin pro veřejnost by se měla omezit, aby si je nemohli opatřovat teroristé. Nařízení (EU) č. 98/2013 omezuje přístup k sedmi chemickým látkám (prekurzory výbušnin podléhající omezení uvedené v příloze I nařízení (EU) č. 98/2013) (5) a jejich použití ze strany veřejnosti.

               (7)

               Bez ohledu na tento zákaz mohou členské státy rozhodnout, že přístup k těmto látkám veřejnosti umožní pouze prostřednictvím systému povolování a registrace. K 1. lednu 2017 mělo režim povolování a/nebo registrační režim místo zákazu zavedeno šestnáct členských států (6). V těchto členských státech se tudíž veřejnost stále může dostat k látkám a směsím sloužícím jako prekurzory výbušnin podléhajícím omezení a používat je.

               (8)

               Členské státy by měly určit a prosazovat nižší koncentrace a náhradní látky s menším bezpečnostním rizikem a stanovit podmínky pro skladování prekurzorů výbušnin. Členské státy používající režim povolování by měly prověřovat osoby, které žádají o licenci.

               (9)

               Toto doporučení rovněž vyzývá k důraznějšímu prosazování omezení a kontrol stanovených nařízením (EU) č. 98/2013 a ke spolupráci různých odvětví. Při větší informovanosti budou všichni účastníci dodavatelského řetězce, včetně subjektů působících on-line, moci lépe plnit své povinnosti podle nařízení (EU) č. 98/2013.

               (10)

               Aniž je dotčen právní rámec pro přeshraniční výměnu informací při vyšetřování teroristických trestných činů (7) nebo trestných činů v oblasti cel (8), vybízí toto doporučení k výměně informací o podezřelých transakcích, zmizeních, krádežích a dalších podezřelých událostech nebo žádostech o povolení, vykazuje-li daná událost přeshraniční prvek.

               (11)

               Ačkoli při nedávných útocích a incidentech byl použit hlavně triacetontriperoxid (TATP), nebezpečná je celá řada podomácku vyrobených výbušnin a látek sloužících jako prekurzory výbušnin. Evropská unie a její členské státy nesmí ztrácet ostražitost a ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami a uživateli průběžně sledovat vývoj v této oblasti a reagovat na něj.

               (12)

               Od přijetí nařízení Komise v úzké spolupráci se Stálým výborem pro prekurzory sleduje a usnadňuje jeho uplatňování. V únoru 2017 přijala Komise zprávu (9), jež konstatuje, že ačkoli vstup nařízení v platnost pomohl snížit nebezpečí, které prekurzory výbušnin v Evropě představují, je třeba zpřísnit systém kontrol podomácku vyráběných výbušnin. V květnu 2017 zahájila Komise přezkum nařízení (10) o prekurzorech výbušnin nejprve hodnocením, po němž bude v první polovině roku 2018 následovat posouzení dopadů. Hodnocení posoudí význam, účinnost, efektivnost, soudržnost a přidanou hodnotu nařízení a poukáže na problémy a překážky, které mohou vyžadovat další opatření. V posouzení dopadů budou uvedeny varianty řešení zjištěných problémů a překážek. Než bude přezkum dokončen, doporučuje se tímto členským státům, aby bezodkladně přijaly opatření podle stávajícího nařízení k účinnému omezení dostupnosti prekurzorů výbušnin pro veřejnost,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

      Omezení dostupnosti prekurzorů výbušnin pro veřejnost

               1.

               Členské státy by měly v souladu s nařízením (EU) č. 98/2013 přijmout veškerá nezbytná opatření, aby omezily dostupnost prekurzorů výbušnin pro veřejnost a teroristům znemožnily prekurzory získávat, jakož i zajistily náležité oznamování podezřelých transakcí v celém dodavatelském řetězci. Za tímto účelem by členské státy měly důkladně posoudit, zda jimi zavedený zákaz nebo systém povolování či registrace tyto cíle účinně splňuje. O výsledcích svého posouzení by členské státy měly Komisi informovat do čtyř měsíců od přijetí tohoto doporučení. Tyto informace budou použity při posuzování případných dalších opatření na úrovni EU.

               2.

               Kromě toho by členské státy měly urychleně přijmout následující opatření:

                           a)

                           podporovat a, je-li to možné a vhodné, vyžadovat používání náhradních látek nebo nižších koncentrací, které lze k téže zákonné činnosti použít s menším bezpečnostním rizikem;

                           b)

                           stanovit podmínky skladování prekurzorů výbušnin pro hospodářské subjekty, profesionální uživatele a osoby z řad široké veřejnosti, kteří prekurzory výbušnin vlastní oprávněně;

                           c)

                           vydat hospodářským subjektům jasné pokyny, jak účinně ověřit, zda se jedná o osobu z řad široké veřejnosti či nikoli. K tomuto účelu by členské státy mohly použít pojem „profesionální uživatel“, což znamená, že prekurzor výbušnin podléhající omezení daná osoba potřebuje pro účely související s obchodní, podnikatelskou nebo profesní činností;

                           d)

                           je-li zaveden režim povolování podle čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 98/2013, prověřovat osoby žádající o povolení, zejména zkontrolovat rejstřík trestů žadatele ve všech státech, v nichž v předchozích pěti letech pobýval, a

                           e)

                           zřídit kontrolní systémy k odhalování nedodržení povinností ze strany hospodářských subjektů.

      Prohloubení spolupráce a zapojení dodavatelského řetězce

               3.

               V zájmu prohloubení spolupráce a zapojení dodavatelského řetězce by členské státy měly:

                           a)

                           zajistit odbornou přípravu, aby donucovací orgány, zásahové složky a celní orgány byly při výkonu služby schopny rozpoznat látky a směsi sloužící jako prekurzory výbušnin a včas a vhodně reagovat na podezřelou činnost;

                           b)

                           vybídnout koncové uživatele prekurzorů výbušnin, aby oznamovali významná zmizení a krádeže i nad rámec stávajících oznamovacích povinností podle čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 98/2013;

                           c)

                           co nejdříve a v souladu s vnitrostátním právem a příslušnými mezinárodními právními nástroji si vyměňovat informace s jinými dotčenými členskými státy o podezřelých transakcích, zmizeních, krádežích a dalších podezřelých událostech nebo žádostech o povolení, jestliže vykazují přeshraniční prvky a nevztahují-li se na ně již stávající povinnosti podle právních předpisů Unie, a

                           d)

                           určit všechna relevantní odvětví včetně internetových, uzpůsobit informační aktivity zvláštnostem jednotlivých odvětví a pokračovat v dialogu s dodavatelským řetězcem a konečnými uživateli, aby se zlepšilo porozumění zákonnému profesnímu a neprofesnímu využití prekurzorů výbušnin.

      V Bruselu dne 18. října 2017.

            Za Komisi

         Julian KING

            člen Komise

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 98/2013 ze dne 15. ledna 2013 o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání (Úř. věst. L 39, 9.2.2013, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 ze dne 15. března 2017 o boji proti terorismu, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/475/SVV a mění rozhodnutí Rady 2005/671/SVV (Úř. věst. L 88, 31.3.2017, s. 6).

      (3)  https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/crisis-and-terrorism/explosives/explosives-precursors/docs/guidelines_on_the_marketing_and_use_of_explosives_precursors_en.pdf

      (4)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=3245

      (5)  Peroxid vodíku, nitromethan, kyselina dusičná, chlorečnan draselný, chloristan draselný, chlorečnan sodný, chloristan sodný, v koncentraci vyšší než je odpovídající mezní hodnota stanovená v příloze I a včetně směsí nebo jiné látky, v níž je látka uvedená na seznamu obsažena v koncentraci vyšší, než je odpovídající mezní hodnota.

      (6)  Zpráva Komise o používání nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 98/2013 o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání a o přenesení pravomoci podle tohoto nařízení, COM(2017) 103 final ze dne 28. února 2017.

      (7)  Rozhodnutí Rady 2005/671/SVV ze dne 20. září 2005 o výměně informací a spolupráci v oblasti teroristických trestných činů (Úř. věst. L 253, 29.9.2005, s. 22).

      (8)  Nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (Úř. věst. L 82, 22.3.1997, s. 1).

      (9)  Zpráva Komise o používání nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 98/2013 o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání a o přenesení pravomoci podle tohoto nařízení, COM(2017) 103 final ze dne 28. února 2017.

      (10)  https://ec.europa.eu/home-affairs/what-is-new/work-in-progress/initiatives/revision-regulation-marketing-and-use-explosives-precursors_en