               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se povoluje zahájit vyjednávání o právně závazném mezinárodním nástroji v rámci Úmluvy OSN o mořském právu pro zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               •Důvody a cíle doporučení

                  Valné shromáždění Spojených národů požádalo v odstavci 198 rezoluce 68/70 otevřenou neformální ad hoc pracovní skupinu OSN, aby prostudovala záležitosti týkající se zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států (dále jen „pracovní skupina OSN“) a vydala doporučení ohledně rozsahu působnosti, parametrů a proveditelnosti mezinárodního nástroje v rámci Úmluvy OSN o mořském právu.

                  V návaznosti na svou činnost od roku 2006 vydala uvedená pracovní skupina OSN na svém závěrečném zasedání v lednu 2015 doporučení, ve kterých zdůraznila, že má-li být zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států řešeno lépe, je potřeba zavést komplexní celosvětový režim, a to prostřednictvím právně závazného mezinárodního nástroje v rámci Úmluvy OSN o mořském právu, jenž se bude zabývat zachováním a udržitelným využíváním biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států (dále jen „nástroj“).

                  Rezolucí Valného shromáždění OSN 69/292, která byla přijata dne 19. června 2015, byl zřízen přípravný výbor, jehož se mohou účastnit všechny členské státy Organizace spojených národů, členové specializovaných agentur a strany Úmluvy OSN o mořském právu a jenž má Valnému shromáždění předložit zásadní doporučení ohledně prvků navrhovaného znění nástroje. Bylo rovněž stanoveno, že Valné shromáždění by mělo dále rozhodnout o svolání mezivládní konference za účelem sjednání tohoto nástroje, jakož i o datu jejího zahájení se zřetelem na zprávu přípravného výboru, a to před koncem jeho 72. zasedání.

                  Rada v březnu 2016 rozhodla o zmocnění Komise k jednání jménem Unie (rozhodnutí 6862/16 ze dne 15. března 2016), pokud jde o záležitosti, které spadají do pravomoci Unie a pro něž Unie přijala pravidla, o prvcích navrhovaného znění tohoto nástroje. Zmocnění k jednání a směrnice pro jednání byly výslovně omezeny na zasedání přípravného výboru.

                  V letech 2016 a 2017 proběhla čtyři zasedání přípravného výboru, přičemž poslední z nich ve dnech 10. až 21. července 2017. Jednání během čtyř zasedání přípravného výboru se zabývala tématy uvedenými v doporučeních ze zasedání pracovní skupiny OSN z roku 2011, konkrétně: mořskými genetickými zdroji včetně otázek týkajících se sdílení přínosů, opatřeními, jakými jsou například nástroje správy založené na jednotlivých oblastech, včetně chráněných mořských oblastí, posouzením dopadu na životní prostředí, budováním kapacit a transferem námořní technologie, jakož i obecnějšími průřezovými otázkami, včetně zásad, rozhodovacích procesů a postupů při urovnávání sporů, vztahu k dalším nástrojům, účasti atd. Konečná doporučení byla přijata na základě konsenzu dne 21. července 2017 (a jsou obsažena ve zprávě přípravného výboru –

                     http://www.un.org/depts/los/biodiversity/prepcom_files/Procedural_report_of_BBNJ_PrepCom.pdf

                  ). Přípravný výbor mimo jiné Valnému shromáždění OSN doporučil, aby co nejdříve přijalo rozhodnutí o svolání mezivládní konference za účelem vypracování znění tohoto nástroje.

                  Je pravděpodobné, že rozhodnutí o svolání mezivládní konference přijme Valné shromáždění OSN do konce roku 2017. Mezivládní konference by pak mohla zahájit svou činnost a svolat první zasedání během prvního pololetí roku 2018.

                  Jako smluvní strana Úmluvy OSN o mořském právu a jeden z hlavních zastánců nutnosti takovéhoto nástroje od zahájení jednání v OSN v roce 2006 by se EU měla i nadále aktivně účastnit tohoto procesu v OSN, a přispět tak k lepšímu zachování a udržitelnému využívání mořských biologických zdrojů v oblastech nad rámec působnosti jednotlivých států v právním rámci tvořeném Úmluvou OSN o mořském právu. EU by také měla zajistit, aby byla zařazena ustanovení, která by jí umožnila stát se smluvní stranou tohoto nástroje.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Komise by měla zajistit, aby jednání o znění budoucího nástroje byla plně v souladu s příslušnými pravidly a politikami Unie v oblastech, na které se bude nástroj vztahovat (politika v oblasti životního prostředí, námořní dopravy, společná rybářská politika, politika vnitřního trhu, společná obchodní politika, politika v oblasti výzkumu a technického rozvoje, politika v oblasti klimatu a další příslušné politiky), a s příslušnými dvoustrannými a mnohostrannými dohodami, kterých je již Unie smluvní stranou.

                  Jelikož nástroj bude prováděcí dohodou k Úmluvě OSN o mořském právu a tato úmluva je již součástí acquis Unie, Komise bude muset zajistit, aby byly plně respektovány předpisy a rovnováha mezi právy a povinnostmi, které jsou zakotveny v uvedené úmluvě a které se odrážejí v acquis Unie, a aby výsledek jednání byl s Úmluvou OSN o mořském právu plně v souladu.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA DOPORUČENÍ

                  Cílem tohoto doporučení je získat od Rady pro Komisi zmocnění k jednání o budoucím nástroji jménem EU. Právní základ pro to, aby Rada dala zmocnění k zahájení jednání, je čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI TŘETÍMI STRANAMI

                  Zúčastněné strany nebyly při přípravě návrhu doporučení konzultovány.

                  V souladu s ustanoveními rezoluce Valného shromáždění OSN 69/292 mělo Valné shromáždění OSN přijmout rozhodnutí o svolání mezivládní konference do září 2018. Bylo však rozhodnuto práci OSN urychlit, aby byla mezivládní konference svolána co nejdříve (první zasedání již v roce 2018), a tím zachovat tempo jednání. Je nezbytné přijmout směrnice pro jednání před zahájením konference, a proto nebylo možné uskutečnit veřejnou konzultaci ani zveřejnit plán pro zpětnou vazbu zúčastněných stran a občanů v souladu se zavedenými postupy.

                  Ve skutečnosti přijala EU politický závazek k tomuto procesu již před mnoha lety a s příslušnými zúčastněnými stranami, zejména s organizacemi občanské společnosti a dalšími organizacemi zastoupenými v rámci OSN, se konaly pravidelné konzultace.

                  O zapojení zúčastněných stran a zpětnou vazbu se bude rovněž usilovat v průběhu procesu jednání, až budou potřeba konkrétnější (zásadní) vyjednávací postoje a bude nutné zajistit, aby vyjednávací pozice odrážely názory zúčastněných stran.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se povoluje zahájit vyjednávání o právně závazném mezinárodním nástroji v rámci Úmluvy OSN o mořském právu pro zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1) Unie ratifikovala Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (dále jen „Úmluva OSN o mořském právu“) rozhodnutím Rady 98/392/ES ze dne 23. března 1998
                  1
                a stala se tak doposud jedinou mezinárodní organizací, která je stranou této úmluvy ve smyslu čl. 305 odst. 1 písm. f) a článku 1 přílohy IX uvedené úmluvy.

               (2) Jako smluvní strana Úmluvy OSN o mořském právu se Unie účastnila činnosti otevřené neformální ad hoc pracovní skupiny OSN, která zasedala od roku 2006 do roku 2015, aby prostudovala záležitosti týkající se zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států; Unie se rovněž v letech 2016 a 2017 podílela na čtyřech zasedáních přípravného výboru, který byl pověřen tím, aby Valnému shromáždění předložil zásadní doporučení ohledně prvků budoucího právně závazného mezinárodního nástroje v rámci Úmluvy OSN o mořském právu týkajícího se zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států (dále jen „nástroj“).

               (3) Přípravný výbor schválil svou zprávu dne 21. července 2017 a doporučil Valnému shromáždění, aby zvážilo prvky obsažené v jeho doporučeních a přijalo co nejdříve rozhodnutí o svolání mezivládní konference pod záštitou OSN za účelem posouzení doporučení přípravného výboru a vypracování znění právně závazného mezinárodního nástroje v rámci Úmluvy OSN o mořském právu.

               (4) Na základě těchto doporučení rozhodlo Valné shromáždění OSN dne [...] o svolání mezivládní konference za účelem vypracování znění právně závazného mezinárodního nástroje v rámci Úmluvy OSN o mořském právu týkajícího se zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států.

               (5) Unie jako smluvní strana Úmluvy OSN o mořském právu by se měla plně účastnit jednání o tomto nástroji,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje k jednání jménem Unie o právně závazném mezinárodním nástroji v rámci Úmluvy OSN o mořském právu týkajícím se zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou uvedeny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se povedou v konzultaci se zvláštním výborem, který určí Rada.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 179, 23.6.1998.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            PŘÍLOHA
             k
            doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se povoluje zahájit vyjednávání o právně závazném mezinárodním nástroji v rámci Úmluvy OSN o mořském právu pro zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států

               PŘÍLOHA

               SMĚRNICE PRO JEDNÁNÍ

               1. Zásady

               V průběhu vyjednávání o právně závazném mezinárodním nástroji v rámci Úmluvy OSN o mořském právu, jenž se bude zabývat zachováním a udržitelným využíváním biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států (dále jen „nástroj“), se Komise snaží zajistit:

               –
                     aby ustanovení nástroje byla v plném souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu, a aby budoucí nástroj neoslaboval rovnováhu práv a povinností zakotvených v Úmluvě OSN o mořském právu,

               –
                     aby ustanovení nástroje byla v souladu s příslušným právem Unie a příslušnými dvoustrannými a mnohostrannými dohodami, jichž je Unie smluvní stranou.

               Komise zajistí, aby jednání probíhala v konzultaci se zvláštním výborem, zasedajícím v Bruselu nebo na příslušném místě. Komise pravidelně informuje Radu o výsledku jednání.

               2. Směry vyjednávání

               2.1 Komise se snaží zajistit, aby:

               ·rozsah jednání pokrýval v rámci jednoho souboru prvky uvedené v rezoluci [...],

               ·jednací řád pro vedení jednání v rámci mezivládní konference umožnil plnou účast EU na jednáních a byl v souladu s osvědčenými postupy pro sjednávání prováděcích dohod k Úmluvě OSN o mořském právu,

               ·nástroj zajišťoval účinný rámec pro zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států,

               ·byl nástroj navržen tak, aby sloužil k provádění, posílení a propracování řady povinností, které jsou již obsaženy v Úmluvě OSN o mořském právu, a současně bral náležitý zřetel na práva a svobody stanovené v uvedené úmluvě,

               ·nástroj výslovně stanovil povinnost států spolupracovat, jednotlivě nebo prostřednictvím příslušných mezinárodních a regionálních organizací a ujednání, při zachování a udržitelném využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států,

               ·nástroj neoslaboval stávající právní nástroje, rámce ani příslušné světové, regionální a odvětvové subjekty, ani se nedotýkal práv a povinností z nich vyplývajících,

               ·nástroj respektoval mandáty příslušných světových, regionálních a odvětvových subjektů, zaměřoval se na synergii a neduplikoval jejich činnosti,

               ·nástrojem nebyla dotčena práva a povinnosti stran Úmluvy OSN o mořském právu, včetně jejich nároku na mořské oblasti podle této úmluvy,

               ·nástroj obsahoval vhodná ustanovení, která Unii umožní stát se smluvní stranou a plně se účastnit rozhodovacích procesů, které mají být stanoveny v rámci nástroje, v souladu s článkem 305 a přílohou IX uvedené úmluvy.

               2.2 Konkrétně řečeno, Komise se snaží zajistit, aby nástroj obsahoval nebo odrážel mimo jiné následující:

               a) Průřezové otázky

               ·Obecné zásady řádné správy, jako jsou například: ochrana a zachování mořského prostředí, mezinárodní spolupráce, používání přístupu založeného na vědeckých poznatcích, ekosystémový přístup, zásada předběžné opatrnosti, zásada „znečišťovatel platí“, udržitelné a spravedlivé využívání mořských zdrojů, veřejná dostupnost informací, transparentní a otevřené procesy rozhodování a odpovědnost států jako správců celosvětového mořského prostředí,

               ·vhodný a nákladově efektivní rámec a mechanismy, nové nebo již existující, mimo jiné pro účely posílené spolupráce a koordinace mezi stávajícími příslušnými světovými, regionálními a odvětvovými subjekty, zejména subjekty pověřenými regulováním činností v oblastech mimo působnost jednotlivých států či ochranou mořského prostředí v těchto oblastech,

               ·vhodné mechanismy, které zajistí dodržování podstatných ustanovení tohoto nástroje,

               ·vhodné mechanismy pro urovnávání sporů v souladu s Úmluvou OSN o mořském právu.

               b) Mořské genetické zdroje včetně otázek týkajících se sdílení přínosů

               Komise se snaží zajistit, aby nástroj napomáhal zachování a udržitelnému využívání mořských genetických zdrojů pocházejících z oblastí mimo působnost jednotlivých států. Nástroj by zejména měl:

               ·podpořit environmentálně šetrný přístup ke genetickým zdrojům způsobem, který je v souladu s jejich zachováním a udržitelným využíváním, a neomezovat nepřiměřeně svobodu vědeckého výzkumu moří, jak je zakotveno v Úmluvě OSN o mořském právu,

               ·být koncipován tak, aby neupravoval záležitosti týkající se práv duševního vlastnictví ani další související otázky,

               ·zajišťovat právní jistotu uživatelů mořských genetických zdrojů a podporovat biotechnologické inovace, které nepoškozují biologickou rozmanitost,

               ·zlepšit transparentnost a dostupnost informací o genetických zdrojích pocházejících z oblastí mimo působnost jednotlivých států,

               ·řešit otázky sdílení přínosů plynoucích z využívání mořských genetických zdrojů z oblastí mimo působnost jednotlivých států.

               c) Opatření, jakými jsou například nástroje správy založené na jednotlivých oblastech, včetně chráněných mořských oblastí

               Komise usiluje o zajištění toho, že nástroj bude mimo jiné obsahovat postupy/mechanismy pro:

               ·identifikaci, označování a zřizování celosvětově uznávaných chráněných mořských oblastí, včetně příslušných kritérií založených na nejlepších dostupných vědeckých informacích, stanovení komplexních cílů v oblasti zachování a řízení zdrojů v označených oblastech, monitorování činností zaměřených na plnění cílů v oblasti zachování a řízení zdrojů a dohled nad takovými činnostmi,

               ·celosvětové uznání nástrojů správy založených na jednotlivých oblastech, které byly zřízeny příslušnými regionálními organizacemi a úmluvami a které splňují schválená kritéria.

               Komise se tímto snaží zajistit, aby nástroj přispíval k provádění mezinárodních závazků Unie, jež souvisí s vytvořením celosvětové sítě ekologicky reprezentativních a vhodně propojených systémů chráněných oblastí s účinným a šetrným hospodařením a dalšími účinnými opatřeními na ochranu jednotlivých území.

               d) Posuzování vlivů na životní prostředí

               Komise usiluje o zajištění toho, aby nástroj usnadňoval vyhodnocování kumulativních dopadů různých činností, včetně nových a nově vznikajících činností, provozovaných v téže oblasti, jehož cílem je předejít negativním následkům pro biologickou rozmanitost moří, a aby byl zároveň řádně zohledněn současný stav životního prostředí, jakož i kumulativní dopady dalších hrozeb, například změny klimatu. Komise především usiluje o zajištění toho, aby nástroj vyjasnil, posílil a upřesnil povinnosti podle článku 206 Úmluvy OSN o mořském právu tak, aby:

               ·jednotlivé a kumulativní dopady činností spadajících do působnosti nebo pod kontrolu smluvních stran, jež mohou způsobit značné znečištění nebo významné a škodlivé změny mořského prostředí (dále jen „škodlivé dopady“), včetně biologické rozmanitosti moří, v oblastech mimo působnost jednotlivých států, byly náležitě posouzeny prostřednictvím posouzení vlivů na životní prostředí a případně strategického posouzení vlivů na životní prostředí, a

               ·takové případné škodlivé dopady byly identifikovány a zohledněny při jakémkoli rozhodování a tyto činnosti byly v souladu s povinnostmi států podle Úmluvy OSN o mořském právu, pokud jde o ochranu a zachování mořského prostředí, a to i přijetím vhodných opatření na zabránění a zmírnění takovýchto škodlivých dopadů.

               e) Budování kapacit a transfer námořní technologie

               Komise se snaží zajistit, aby nástroj:

               ·v souladu s Úmluvou OSN o mořském právu obsahoval ustanovení o budování kapacit a transferu námořní technologie pro zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří v oblastech mimo působnost jednotlivých států,

               ·usnadňoval mezinárodní spolupráci v oblasti budování kapacit a transferu námořní technologie za účelem dosažení cílů a splnění požadavků Úmluvy OSN o mořském právu pro zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří nad rámec působnosti jednotlivých států.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání jménem Evropské unie o uzavření nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Madagaskarskou republikou a protokolu k této dohodě
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Komise navrhuje sjednat novou dohodu o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Madagaskarskou republikou a protokol k této dohodě, který bude splňovat požadavky loďstva Unie a bude v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice a se závěry Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Stávající dohoda o partnerství v oblasti rybolovu mezi Evropskou unií a Madagaskarem byla uzavřena 1. ledna 2007
                     1
                  . Tímto se navrhuje vyjednání nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s cílem začlenit některá ustanovená obsažená v nařízení (EU) č. 1380/2013
                     2
                  , která ve stávající dohodě nejsou zahrnuta. Aktuální čtyřletý protokol
                     3
                   k uvedené dohodě začal být použitelný dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost skončí dne 31. prosince 2018. Stanoví rybolovná práva poskytnutá loďstvu Unie a odpovídající finanční příspěvek hrazený Unií a majiteli plavidel. Roční finanční příspěvek z veřejných zdrojů EU splatný Madagaskaru činí 1 487 500 EUR
                     4
                  , z čehož je 700 000 EUR vyčleněno na odvětvovou podporu.

               Dohoda o partnerství v oblasti rybolovu s Madagaskarem stanoví rybolovná práva na tuňáky a vysoce stěhovavé druhy pro plavidla EU ze čtyř členských států (Španělska, Francie, Portugalska a Itálie). Evropská unie již má rozvinutou síť dvoustranných dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu v Indickém oceánu, konkrétně se Seychelami a Mauriciem.

                  Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu přispívají k propagaci cílů společné rybářské politiky na mezinárodní úrovni a zajišťují, aby se rybolovná činnost Unie mimo vody Unie zakládala na stejných zásadách a normách, jaké platí v rámci unijního práva. Kromě toho tyto dohody posilují vědeckou spolupráci mezi EU a jejími partnery, prosazují transparentnost a udržitelnost pro lepší řízení rybolovných zdrojů a podporují jejich správu pomocí monitorování a kontroly činností vnitrostátních a zahraničních loďstev a dohledu nad nimi a poskytování finančních prostředků s cílem bojovat proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a přispět k udržitelnému rozvoji místního odvětví rybolovu. Posilují také postavení Evropské unie v mezinárodních a regionálních rybolovných organizacích, zejména v Komisi pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), což je orgán zřízený podle mezinárodního práva za účelem zachování a řízení vysoce stěhovavých druhů v tomto regionu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Jednání o nové dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Madagaskarem a protokolu k této dohodě je v souladu s vnější činností EU ve vztahu k africkým, karibským a tichomořským zemím, a zejména s cíli Unie, pokud jde o dodržování demokratických zásad a lidských práv.

                  .

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA DOPORUČENÍ

               •Právní základ

                  Právní základ rozhodnutí vychází ze Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), části páté o vnější činnosti Unie, hlavy V týkající se mezinárodních smluv, článku 218, který stanoví postup pro sjednávání a uzavírání dohod mezi EU a třetími zeměmi.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Nepoužije se, jedná se o výlučnou pravomoc.

               •Proporcionalita

                  Toto rozhodnutí je přiměřené sledovanému cíli.

               •Volba nástroje

                  Tento nástroj je stanoven v čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Komise provedla v letech 2017–2018 hodnocení ex post stávajícího protokolu k dohodě o partnerství v oblasti rybolovu s Madagaskarem, jakož i hodnocení ex ante jeho možného obnovení. Závěry hodnocení jsou shrnuty v samostatném pracovním dokumentu útvarů Komise.

                  Hodnocení dospělo k závěru, že odvětví lovu tuňáka v EU má o rybolov na Madagaskaru silný zájem a že obnovení protokolu by pomohlo posílit monitorování, kontrolu a dohled a přispělo by k lepšímu řízení rybolovu v tomto regionu. Pro EU je důležité zachovat nástroj umožňující úzkou odvětvovou spolupráci s významnými aktéry správy oceánu na subregionální úrovni z důvodu rozsahu jejích rybolovných oblastí, které do této jurisdikce spadají. Pro rybářské loďstvo EU, zejména plavidla lovící tuňáky pomocí košelkových nevodů a plavidla lovící u hladiny pomocí dlouhých lovných šňůr působící u ostrova Réunion, to znamená zachování přístupu k rybolovné oblasti, která je významná z hlediska zavedení strategií výlovu v rámci víceletého mezinárodního právního rámce.  Cílem madagaskarských orgánů je rozvíjet vztahy s EU v zájmu posílení správy oceánu a využívání zvláštní odvětvové podpory, která poskytuje příležitost víceletého financování.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  V rámci hodnocení byly konzultovány členské státy, zástupci odvětví, mezinárodní organizace občanské společnosti, jakož i správa rybolovu a občanská společnost Madagaskaru. Konzultace se konaly také v rámci poradního sboru pro dálkový rybolov.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nepoužije se.

               •Posouzení dopadů

                  Nepoužije se.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nepoužije se.

               •Základní práva

                  Ve směrnicích pro jednání navržených jako příloha tohoto rozhodnutí se doporučuje povolit zahájení jednání a zahrnout do protokolu ustanovení o důsledcích porušování lidských práv a demokratických zásad.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nový protokol bude vyžadovat platbu finančního příspěvku Madagaskaru, který je slučitelný s víceletým finančním rámcem na období 2014–2020, zejména pokud jde o příděly do rozpočtové položky na dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu. Roční částky na závazky a platby se stanoví v rámci každoročního rozpočtového procesu, a to včetně rezervy na návrhy, které nevstoupily v platnost na počátku roku.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsob monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Očekává se, že jednání budou zahájena ve druhém čtvrtletí roku 2017.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Komise doporučuje, aby:

                  – Rada zmocnila Komisi k zahájení a vedení jednání o uzavření nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Madagaskarskou republikou a protokolu k této dohodě,

                  – Komise byla jmenována vyjednavačem EU v této věci,

                  – Komise tato jednání konzultovala se zvláštním výborem v souladu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  – Rada schválila směrnice pro jednání, které tvoří přílohu tohoto doporučení.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání jménem Evropské unie o uzavření nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Madagaskarskou republikou a protokolu k této dohodě

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k tomu, že by měla být zahájena jednání za účelem uzavření nové dohody o partnerství v odvětví udržitelného rybolovu s Madagaskarem a protokolu k této dohodě,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se tímto zmocňuje k zahájení jednání za účelem uzavření nové dohody o partnerství v odvětví udržitelného rybolovu s Madagaskarem a protokolu k této dohodě.

               Článek 2

               Jednání jsou vedena za konzultace s Pracovní skupinou Rady pro vnější rybářskou politiku a v souladu se směrnicemi pro jednání uvedenými v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 331, 17.12.2007, s. 3.

                     (2)

                        Odkaz: nařízení (EU) č. 1380/2013, část IV, hlava II.

                     (3)

                        Za poslední dva roky protokolu.  Za předchozí dva roky částka činila 1 566 250 EUR.

                     (4)

                        Viz Kapitola 40 (rezervní položka 40 02 41) v souladu s interinstitucionální dohodou o víceletém finančním rámci (2013/C373/01).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            PŘÍLOHA

            doporučení pro rozhodnutí Rady
            o zmocnění k zahájení jednání jménem Evropské unie o uzavření nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu s Madagaskarskou republikou a protokolu k této dohodě
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání o uzavření nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu mezi Evropskou unií a Madagaskarskou republikou a protokolu k této dohodě

               –Cílem jednání je uzavření dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu mezi Evropskou unií a Madagaskarem a protokolu k této dohodě v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice a se závěry Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení Komise ze dne 13. července 2011 o vnější dimenzi společné rybářské politiky.

               –Aby byl podporován udržitelný a odpovědný rybolov a zároveň byly zajištěny vzájemné výhody pro EU a Madagaskar novým protokolem, zaměřuje se jednání Komise na tyto aspekty:

               ·zajištění přístupu do rybolovné oblasti Madagaskaru a nezbytných povolení pro plavidla loďstva EU, na jejichž základě budou moci v uvedené oblasti lovit, což mimo jiné přispěje k zachování sítě dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, kterou mají subjekty EU k dispozici,

               ·zohlednění nejlepšího dostupného vědeckého poradenství a relevantních plánů řízení přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu s cílem zajistit udržitelnost rybolovných činností a podpořit správu oceánů v mezinárodním měřítku. Rybolovné činnosti by se měly zaměřovat výhradně na dostupné nadbytečné zdroje, s přihlédnutím k rybolovné kapacitě místního loďstva, a zvláštní pozornost je třeba věnovat vysoce stěhovavé povaze některých z dotčených rybích populací,

               ·získání přiměřeného podílu na rybolovných zdrojích úměrného zájmům loďstev EU, mají-li na těchto zdrojích zájem i jiná zahraniční loďstva; zohlednění činnosti loďstva EU v tomto regionu s ohledem na nejaktuálnější a nejlepší dostupná vědecká hodnocení,

               ·navázání dialogu za účelem posílení odvětvové politiky s cílem podporovat provádění odpovědné rybářské politiky v souvislosti s rozvojovými cíli země, zejména pokud jde o správu rybolovu, boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, kontrolu a monitorování rybolovných činností a dohled nad nimi a poskytování vědeckého poradenství, jakož i posílení tvorby pracovních míst, jež přispěje mimo jiné k řešení socioekonomického rozvoje Madagaskaru,

               ·zahrnutí ustanovení o důsledcích porušování lidských práv a demokratických zásad,

               ·zahrnutí ustanovení o preferenčním přístupu loďstva EU k dostupným přebytkům a o uplatňování totožných technických podmínek na všechna zahraniční loďstva.

               ·zahrnutí ustanovení o výlučnosti.

               –Aby se zabránilo přerušení rybolovných činností, měla by nová dohoda a protokol obsahovat ustanovení o prozatímním uplatňování.

               –Protokol by měl zejména definovat:

               ·rybolovná práva podle kategorií, jež mají být udělena plavidlům Evropské unie,

               ·finanční kompenzaci a podmínky její úhrady a

               ·priority a mechanismy pro účinné provádění odvětvové podpory a její pravidelné monitorování.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 521 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Polska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Polska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Polsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Polsku pro rok 2019
                  2
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Polsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 26. dubna 2019 předložilo Polsko svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 29. dubna 2019 svůj konvergenční program z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (5)Na Polsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2019 plánuje vláda mírné zhoršení celkového salda veřejných financí ze schodku ve výši 0,4 % HDP v roce 2018 na 0,6 % HDP v roce 2022, přičemž v roce 2019 se očekává schodek ve výši 1,7 % HDP a v roce 2020 přebytek ve výši 0,2 % HDP. Přepočtené strukturální saldo se při schodku ve výši 1,1 % HDP přiblíží v roce 2022 střednědobému rozpočtovému cíli, jímž je strukturální schodek ve výši 1,0 % HDP. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle konvergenčního programu z roku 2019 klesnout ze 48,9 % HDP v roce 2018 na 40,6 % HDP v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Podrobné informace o některých opatřeních, která je nutné přijmout na podporu cílových schodků od roku 2020 dále, však zatím nebyly dostatečně upřesněny.

               (6)Konvergenční program z roku 2019 uvádí, že Polsko zavedlo kompenzačních opatření v souvislosti se suchem a že jejich rozpočtové důsledky v roce 2018 byly značné. Konvergenční program náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Pokud jde o výdaje související se suchem, bylo by možné zvážit zvláštní zacházení podle „doložky o neobvyklých událostech“. Příslušné způsobilé dodatečné výdaje v roce 2018 dosáhly podle Komise 0,07 % HDP. Ustanovení uvedená v čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 zohlednění těchto dodatečných výdajů umožňují, jelikož výjimečnost tohoto sucha představuje mimořádnou událost, jeho dopad na veřejné finance v Polsku je značný a povolením dočasné odchylky od postupu korekce vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle by nebyla ohrožena udržitelnost. Rozsah požadované korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2018 byl proto s ohledem na tyto dodatečné náklady snížen.

               (7)Dne 13. července 2018 Rada Polsku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládního sektoru
                  5
                nepřekročila v roce 2019 hodnotu 4,2 % HDP, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje v roce 2019 riziko významného odchýlení od doporučené korekce.

               (8)Vzhledem k předpokládané produkční mezeře Polska ve výši 2,0 % HDP by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2020 neměla přesáhnout 4,4 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje při nezměněné politice v roce 2020 riziko významného odchýlení od tohoto požadavku. Celkově se Rada domnívá, že pro dodržení Paktu o stabilitě a růstu je třeba od roku 2019 přijmout nezbytná opatření.

               (9)Polsko dosáhlo významného pokroku při zvyšování úrovně dodržování daňových předpisů. Země navíc zaznamenala silný hospodářský růst, trh práce byl dynamický a podíl pracovních smluv, z nichž se odvádějí příspěvky na sociální zabezpečení, postupně stoupal. Všechny tyto faktory přispěly ke zvýšení veřejných příjmů. Část tohoto nárůstu má cyklickou povahu a při zhoršení makroekonomických podmínek může odeznít. Zároveň se v posledních letech zvýšily veřejné výdaje jako podíl HDP. Některé nové kategorie výdajů mají trvalou povahu a nemusí být snadné je v blízké budoucnosti změnit. Kromě toho budou polské veřejné finance výhledově čelit tlaku na zvyšování výdajů, zejména v důsledku stárnutí obyvatelstva. Tyto faktory podtrhují potřebu nových nástrojů k lepšímu řízení výdajů, včetně pravidelného hodnocení jejich účelnosti a efektivnosti. Polsko sice v roce 2018 nadále pracovalo na zlepšování rozpočtového procesu, celková reforma je však komplikovaná a bude se realizovat postupně během několika let. Fiskální rámec je celkově silný a některé funkce, které obvykle plní fiskální rada, vykonávají nezávislé instituce, ovšem Polsko je posledním členským státem bez nezávislé fiskální rady. Přestože Polsko nepokročilo v omezování rozsáhlého využívání snížených sazeb daně z přidané hodnoty, zahájila vláda reformu, která má potenciál zjednodušit daňové sazby a snížit náchylnost systému k chybám.

               (10)Průměrný věk odchodu do důchodu se do roku 2017 zvyšoval, a to vzhledem k dřívějším reformám, jako bylo zrušení možnosti předčasného odchodu do důchodu a postupné zvyšování důchodového věku. V roce 2018 se průměrný důchodový věk mužů i žen snížil, což odpovídá snížení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na konci roku 2017. Vzhledem k poklesu populace v produktivním věku má pokračující zvyšování skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu zásadní význam pro účast na trhu práce, a tedy i pro hospodářský růst. Kromě toho je zásadní pro zajištění přiměřenosti budoucích důchodů a předcházení chudobě ve stáří, a tudíž také pro zlepšení fiskální udržitelnosti důchodového systému. Snížení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na 60 let u žen a 65 let u mužů na podzim roku 2017 bude mít významný negativní dopad na výši budoucích důchodových dávek a povede v tomto ohledu ke značným rozdílům mezi muži a ženami. Stávající preferenční penzijní plány vytvářejí fiskální náklady a snižují mobilitu pracovníků mezi odvětvími. Zvláštní systém sociálního pojištění pro zemědělce, subvencovaný ve výši zhruba 0,8 % HDP, brání mobilitě pracovní síly a přispívá ke skryté nezaměstnanosti v zemědělství.

               (11)K dobrým výsledkům polského trhu práce přispívaly v posledních letech příznivé makroekonomické podmínky. Míra zaměstnanosti se nadále zvyšovala a míra nezaměstnanosti se v roce 2018 po několika letech poklesu stabilizovala na historicky nízké úrovni necelých 4 %. Avšak účast určitých skupin na trhu práce, zejména osob s nízkou kvalifikací, zdravotně postižených, pečujících a starších osob, zůstává ve srovnání s jinými členskými státy nadále na nízké úrovni. Polský systém sociálních dávek nenabízí dostatečné pobídky k nástupu do práce. Přídavek na dítě sice snižuje chudobu a nerovnost, má však kvůli své velikosti a koncepci negativní dopad na účast rodičů, převážně žen, na trhu práce. Podíl dětí mladších tří let navštěvujících zařízení formální péče o děti nadále patří k nejnižším v EU. Dlouhodobou péči navíc poskytují převážně rodinní příslušníci téměř bez institucionální podpory, takže pečující osoby nemohou pracovat. Snížení zákonem stanoveného důchodového věku motivovalo některé starší pracovníky k odchodu z trhu práce. Stoupající poptávku po pracovní síle pomáhá řešit migrace ze zemí mimo EU, ale existují náznaky, že může být obtížné příliv migrujících pracovníků udržet.

               (12)V letech 2015 až 2017 Polsko přijímalo opatření s cílem řešit segmentaci trhu práce, a to omezením možnosti zneužívat dočasné zaměstnání, zvýšením příspěvků na sociální zabezpečení u určitých nestandardních pracovních smluv a zavedením minimální hodinové mzdy u některých z nich. Přestože však podíl smluv na dobu určitou díky přijatým opatřením a nedostatku pracovních sil od roku 2015 klesá a v roce 2018 se tento proces zrychlil, stále patří mezi nejvyšší v EU. Vzhledem k tomu, že nakonec nebyla provedena reforma zákoníku práce, nedošlo už k dalším legislativním změnám, které tuto problematiku měly řešit. Jako potenciální problém se jeví přiměřenost budoucích důchodů pracovníků, kteří jsou osobami samostatně výdělečně činnými, a těch, kdo mají určité nestandardní smlouvy.

               (13)Jedním z klíčových faktorů podporujících vyhlídky budoucího růstu v Polsku by mohl být systém kvalitního vzdělávání a odborné přípravy zohledňující celoživotní perspektivu a podporovaný dostatečnými investicemi. Vybavit lidi dovednostmi a kompetencemi, které potřebují k uplatnění na rychle se měnícím trhu práce, má zásadní význam pro to, aby se podpořila účast na trhu práce a rovněž inovační schopnost ekonomiky. Míra účasti dospělých na vzdělávání a odborné přípravě je ve srovnání s průměrem EU mnohem nižší a málo se využívá odborná příprava v podnicích. To v kombinaci s určitými nedostatky v oblasti digitálních dovedností, jakož i v oblasti čtenářských a početních dovedností zhoršuje zejména u dospělých osob s maximálně středním vzděláním jejich zaměstnatelnost. Je pravděpodobné, že nedostatečná kvalita přípravy učitelů a mezery v jejich dovednostech budou mít negativní dopad na kvalitu vzdělávání. Existují rovněž nedostatky v systému zajišťování kvality vysokoškolského vzdělávání. Navzdory nedávným reformám odborného a vysokoškolského vzdělávání stále chybí účinná koordinace vzdělávání dospělých a dopad různých politických opatření na kvalitu poskytovaného vzdělávání a odborné přípravy a úroveň dovedností je nejasný.

               (14)Dlouhodobé hospodářské vyhlídky Polska závisí na rozvoji inovační kapacity jeho ekonomiky. V oblasti inovací má však Polsko stále slabé výsledky, přičemž významnou složku hospodářské struktury země představují technologicky nenáročná odvětví a výkonnost v oblasti inovací se vyznačuje výraznými regionálními rozdíly. Ačkoli byla přijata určitá opatření ke zlepšení spolupráce mezi vědou a podniky, přetrvává zde řada finančních i nefinančních překážek. Hlavním problémem zůstávají zejména složité administrativní postupy a omezené dovednosti akademických pracovníků, pokud jde o řízení společných projektů veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a vývoje. Klastry a formalizované korporátní sítě, zejména mezi malými a středními podniky a velkými firmami, hrají v oblasti šíření inovativních řešení jen omezenou roli. Reforma vysokoškolského vzdělávání z roku 2018 sice zlepšuje některé aspekty polského vědeckého prostředí, ale důležité otázky, jako je fragmentace odvětví výzkumu, mzdy výzkumných pracovníků nebo internacionalizace polské vědy, řeší pouze částečně. Objem hrubých domácích výdajů na výzkum a vývoj dosahoval v roce 2017 stále přibližně poloviny průměru Unie, a to s významnými regionálními rozdíly.

               (15)Výsledky v oblasti zdraví se i nadále zlepšují, ale zůstávají pod průměrem EU, přičemž střední délka života u mužů je o 8,2 roku nižší než u žen a rozdíl mezi Poláky s nejnižším a nejvyšším dosaženým vzděláním činí 10 let. Na přístup k systému zdravotní péče a jeho účinnost mají dopad nízké výdaje a nedostatek personálu. Počet praktikujících lékařů a zdravotních sester v poměru k počtu obyvatel patří k nejnižším v Unii, přitom čtvrtina zdravotnických pracovníků již dosáhla důchodového věku. Míra neuspokojené potřeby zdravotní péče sice v roce 2017 poklesla, ale zůstává mezi nejvyššími v EU a čekací doby u některých zákroků se od roku 2010 výrazně zvýšily. Polsko vypracovalo mapy potřeb v oblasti zdravotní péče, ty se však zatím nevyužívají pro rozhodování o nákupu zdravotnických služeb a o investicích. Systém zdravotní péče se stále příliš soustředí na nemocnice, kdežto primární a ambulantní péče nejsou dostatečně rozvinuty. Systém dlouhodobé péče je slabý, chybí standardizované služby a soudržný strategický přístup. Většinu dlouhodobé péče poskytují neformální pečovatelé, často rodinní příslušníci jen s malou institucionální podporou. V roce 2017 činily výdaje na zdravotní péči v Polsku 4,7 % HDP, což je výrazně pod průměrem EU ve výši 7 % HDP. Polsko plánuje, že v nadcházejících letech bude tyto výdaje postupně zvyšovat. To však může být obtížné vzhledem k tomu, že nedávno ohlášené plány zvýšit sociální transfery domácnostem se středními a vysokými příjmy omezí v budoucnu fiskální prostor.

               (16)Přestože infrastruktura v Polsku se výrazně zlepšila, některá odvětví stále vykazují významné nedostatky týkající se propojení. Investice do silniční dopravy, které mají být podle vnitrostátního programu výstavby silnic dokončeny do roku 2024, se soustředí zejména ve východní části Polska, zatímco propojení některých severních regionů zůstává slabší. V transevropské železniční dopravní síti stále přetrvávají závažné nedostatky a investice do železniční dopravy postupují pomaleji než u silnic. Úmrtnost v silničním provozu nadále patří mezi nejvyšší v Unii. Města se potýkají s rostoucími problémy souvisejícími s mobilitou, jako je dopravní přetížení a znečištění ovzduší, způsobené rostoucím počtem osobních automobilů a velkým podílem starých vozidel. Emise skleníkových plynů ze silniční dopravy se v posledních pěti letech výrazně zvýšily. Stávající pobídky k využívání kolektivních, nízkoemisních a aktivních způsobů dopravy nejsou pro řešení těchto problémů dostatečné. Rozšíření pevného internetového připojení v Polsku se stále řadí k nejnižším v Unii, přičemž superrychlé širokopásmové připojení je k dispozici především ve velkých městech.

               (17)Uhlíková účinnost polského hospodářství patří mezi nejslabší v Unii. Špatná izolace veřejných i soukromých budov přispívá k vyšší spotřebě energie a energetické chudobě. Polská města navíc mají nejvíce znečištěné ovzduší v Unii, zejména v jižní a střední části země. Prostřednictvím investic do vyšší energetické účinnosti, zejména u budov, zvýšení podílu nízkouhlíkové a čistší výroby energie a podpory nižších emisí z dopravy by se snížila závislost na fosilních palivech, omezilo by se znečištění ovzduší a zároveň by se snížily sociální náklady a zlepšila kvalita života. Stávající legislativní prostředí, včetně zákona o skladování plynu, zákona o zmrazení cen elektřiny a předpisů o pevninských větrných elektrárnách, může bránit investicím na trzích s elektřinou a plynem a v dlouhodobém horizontu ovlivnit konkurenceschopnost polské energetiky a energeticky náročných průmyslových odvětví.

               (18)Pro udržení příznivých hospodářských podmínek a pro podporu růstu soukromých investic má velký význam kvalita nových i revidovaných právních předpisů a stabilní a předvídatelné podnikatelské prostředí. Nestabilní regulační rámec a další překážky rozšiřování podniků negativně ovlivňují investiční činnost a produktivitu. Zavedení účinného dialogu se všemi zúčastněnými stranami by pomohlo zlepšit kvalitu právních předpisů a tím, že by snížilo množství potřebných revizí, by též pozitivně přispělo ke stabilitě podnikatelského prostředí. Posílení úlohy konzultací se sociálními partnery a veřejných konzultací (zajištěním dostatečné délky trvání konzultací, větším využíváním takto získaných stanovisek zúčastněných stran a omezením počtu právních předpisů, na něž se konzultace nevztahují) by tak výrazně přispělo k minimalizaci administrativní zátěže vyplývající z častých změn právních předpisů, zvýšilo investice a v dlouhodobém horizontu podporovalo udržitelný hospodářský růst. Komise má za to, že v Polsku přetrvává riziko závažného porušení zásady právního státu a že situace se zhoršuje, neboť řada sporných opatření se uskutečňuje a konsoliduje. Tyto obavy se řeší v rámci probíhajících řízení u Evropského soudního dvora a v kontextu článku 7 Smlouvy o EU. Právní jistota a důvěra v kvalitu a předvídatelnost regulačních, daňových a ostatních politik a institucí představují významné faktory pro investiční prostředí.

               (19)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Polsku
                  6
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Polsko by tak mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (20)V posledních letech výrazně posílila role státu v oblasti bankovnictví, pojišťovnictví a energetiky. Vyšší míra státního vlastnictví představuje novou výzvu pro hospodářskou soutěž i regulační a správní rámec. Kvalita správy a nezávislost regulačních a dohledových orgánů proto vzhledem k potenciálně protichůdným zájmům a silnější provázanosti finančnictví a státu nabývají na významu.

               (21)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2019, přičemž její stanovisko
                  7
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Polsku v letech 2019 a 2020:

               1.Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2020 nepřekročila 4,4 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Přijmout další opatření ke zlepšení efektivnosti veřejných výdajů, mimo jiné zlepšením rozpočtového procesu.

               2.Zajistit přiměřenost budoucích důchodů a udržitelnost důchodového systému přijetím opatření, která zvýší skutečný věk odchodu do důchodu, a reformováním preferenčního penzijního pojištění. Přijmout opatření ke zvýšení účasti na trhu práce, včetně zlepšení dostupnosti péče o děti a dlouhodobé péče, a k odstranění zbývajících překážek přechodu na dlouhodobější typy zaměstnaneckého poměru. Podporovat kvalitní vzdělávání a dovednosti relevantní pro trh práce, zejména prostřednictvím vzdělávání dospělých.

               3.Posilovat inovační schopnost ekonomiky, mimo jiné podporou výzkumných institucí a jejich užší spolupráce s podniky. V hospodářské politice související s investicemi se zaměřit na inovace, dopravu a zejména její udržitelnost, digitální a energetickou infrastrukturu, zdravotní péči a čistší energii, a to s přihlédnutím k regionálním rozdílům. Zlepšit právní prostředí, zejména posílením úlohy konzultací se sociálními partnery a veřejných konzultací v rámci legislativního procesu.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (6)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (7)

                        Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 524 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Slovinsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Slovinsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, bylo plně a včas provedeno. Konkrétním krokem k naplňování prvního doporučení pro eurozónu, jež se týká odolného výrobkového trhu a trhu služeb, je odstraňování regulačních omezení, zatímco zaměření investiční hospodářské politiky na určené oblasti pomůže při naplňování druhého doporučení pro eurozónu, jež se týká podpory investic.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Slovinsku
                  2
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Slovinsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 15. dubna 2019 předložilo Slovinsko svůj národní program reforem pro rok 2019 a dne 26. dubna 2019 svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Slovinsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2019 vláda očekává, že celkový přebytek státního rozpočtu se v roce 2019 zvýší na 0,9 % HDP a poté v roce 2022 dosáhne 1,2 % HDP. Na základě přepočteného strukturálního salda se očekává, že střednědobého rozpočtového cíle, který se změnil ze strukturálního přebytku ve výši 0,25 % HDP v roce 2019 na strukturální schodek ve výši 0,25 % HDP od roku 2020, bude dosaženo do roku 2021
                  5
               . Poměr veřejného dluhu k HDP by měl v roce 2019 podle programu stability z roku 2019 nadále klesat na 65,4 % HDP a v roce 2022 dosáhnout 54,7 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý.

               (7)Dne 13. července 2018 Rada Slovinsku doporučila zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  6
                v roce 2019 nepřesáhla 3,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,65 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 existuje v roce 2019 riziko významného odchýlení od doporučeného postupu korekce směřujícího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

               (8)V roce 2020 by Slovinsko mělo dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle. Na základě prognózy Komise z jara 2019 toto odpovídá maximálnímu nominálnímu tempu růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 4,0 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 by se za předpokladu nezměněné politiky Slovinsko v roce 2020 mělo dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle přiblížit. Z tohoto posouzení tedy je patrné, že v roce 2020 hrozí riziko určité odchylky. Přestože očekávaná nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí by v současnosti ukazovala na riziko určité odchylky od uvedeného požadavku v roce 2020, ukazovala by na riziko významného odchýlení od uvedeného požadavku, pokud by roky 2019 a 2020 byly uvažovány společně. Pokud by se podle projekcí strukturální saldo střednědobému rozpočtovému cíli blížit přestalo, bylo by nutné, aby v budoucnu celkové posouzení zohledňovalo možnou odchylku od uvedeného požadavku. V letech 2019 a 2020 Slovinsko podle prognóz dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že by v roce 2019 měla být přijata nezbytná opatření, a že je nutné, aby Slovinsko bylo připraveno k přijímání dalších opatření od roku 2020, aby byla dodržena ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.

               (9)Slovinský systém zdravotní péče a systém dlouhodobé péče bude stále více zatěžovat stárnutí obyvatelstva. Financování systému zdravotní péče není adaptováno tak, aby systém dokázal čelit očekávanému nárůstu nákladů v důsledku stárnutí obyvatelstva. Slovinsko dosud nenavrhlo žádná komplexní opatření k zajištění kvality, dostupnosti a dlouhodobé fiskální udržitelnosti zdravotní péče ve Slovinsku. V současné době připravuje Slovinsko návrh zákona o dlouhodobé péči, který je součástí jeho strategie aktivního stárnutí. Stále však není jasné, jak plánovaná opatření zlepší nákladovou efektivnost, dostupnost a kvalitu péče, s výjimkou toho, že zadávání veřejných zakázek ve zdravotnictví bude nákladově efektivnější díky lepší koordinaci. Budoucí tlak na systémy péče by mohly pomoci snížit investice do konstrukcí a vybavení zdravotnických zařízení a zařízení dlouhodobé péče.

               (10)Jelikož populace Slovinska stárne rychleji než populace většiny ostatních členských států, výzvy týkající dlouhodobé udržitelnosti a přiměřenosti důchodového systému nabývají na naléhavosti. V dokumentu nazvaném „Výchozí body pro modernizaci systému důchodového a invalidního pojištění v Republice Slovinsko“, který v roce 2017 přijala hospodářská a sociální rada, předpokládali sociální partneři a předchozí vláda, že do roku 2020 bude přijata reforma, a národní program reforem pro roky 2019–2020 zmiňuje možnost zásadního přepracování důchodového systému s cílem podpořit střednědobou až dlouhodobou udržitelnost systému a odpovídající úrovně důchodů. Rovněž stanoví za cíl prodloužení pracovního života a poskytování lepších příležitostí pro využívání lidských zdrojů z řad starších pracovníků, avšak nespecifikuje, jak a kdy tohoto cíle dosáhnout. Udržitelnosti systému by napomohlo přizpůsobení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu prodlužující se střední délce života a podpora pozdějšího odchodu do důchodu. Výzvou zůstává zajištění přiměřených důchodů, jelikož někteří příjemci důchodu se stále nacházejí na hranici chudoby nebo pod touto hranicí. Téměř 70 % všech osob samostatně výdělečně činných ve Slovinsku se rozhoduje hradit pouze minimální příspěvky na sociální pojištění, které je opravňují k pobírání pouze minimálního starobního důchodu. Přiměřenost důchodů by mohla být dále zlepšena zvýšením pokrytí systémů penzijního připojištění, vhodnou podporou v případech měnící se profesní dráhy a snížením rizika chudoby ve stáří.

               (11)Zaměstnanost nadále rostla a nezaměstnanost dále klesala. Dlouhodobá nezaměstnanost současně zůstává vyšší než před krizí a stále představuje téměř polovinu celkové nezaměstnanosti. Problémy přetrvávají zejména u pracovníků s nízkou kvalifikací a starších pracovníků, jejichž míra zapojení a zaměstnanosti pořád patří k nejnižším v EU. Jejich účast na vzdělávání dospělých je velice nízká. Vyhodnocení politik na podporu zaměstnanosti a odborné přípravy ukazuje, že většina stávajících programů si vede dobře. Výdaje v této oblasti a míra účasti osob s nízkou kvalifikací a starších nezaměstnaných osob v těchto programech však zůstává omezena. Zvláštní význam proto mají investice do účinných opatření na zvýšení zaměstnatelnosti osob s nízkou kvalifikací a starších pracovníků, a to mimo jiné investice do jejich digitálních dovedností. Zvyšování míry zaměstnanosti starších pracovníků rovněž pomůže zmírnit tlak na důchodový systém. Reforma trhu práce z roku 2013 jednoznačně pomohla určitým zranitelným skupinám k nástupu do zaměstnání, problémem však zůstává zaměstnávání na dobu určitou. Podíl lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením se snížil, ale u starších osob stále přesahuje průměr EU.

               (12)Známky nedostatku pracovních sil se objevují ve stále větším počtu hospodářských odvětví. K němu podle všeho přispívá nesoulad mezi dovednostmi, které mladí lidé získávají během svého vzdělávání, a dovednostmi, které požadují zaměstnavatelé. Spolu s nedostatky ve fungování ekosystémů pro inovace brání tyto překážky průmyslové transformaci v prioritních oblastech strategie pro inteligentní specializaci, která byla definována na základě konzultací se zúčastněnými stranami. Zásadní význam pro uspokojení potřeb ekonomiky má rozvoj digitálních dovedností budoucí pracovní síly.

               (13)Ve Slovinsku byla nebo budou přijata některá opatření, jež mají zlepšit možnosti financování pro tamější podniky a poskytnout jim alternativy k bankovním úvěrům. Slovinské podniky však při zajišťování svých potřeb financování stále ve velké míře spoléhají na bankovní úvěry a peněžní toky. Přístup k vlastnímu kapitálu ze soukromých trhů zůstává omezen. Poskytování rizikového kapitálu sice roste, avšak z velice nízké úrovně. Tržní kapitalizace burzy cenných papírů v Lublani je nízká a nadále se snižuje. Omezený a nedostatečně rozvinutý kapitálový trh spolu s nepříznivými rámcovými podmínkami, včetně nízké finanční gramotnosti malých podniků, brání přílivu vlastního kapitálu a rizikového kapitálu do země. Obtížný přístup k vlastnímu kapitálu představuje bariéru pro růst inovativních podniků, jakož i zavedených podniků, které by mohly mít prospěch ze změny ve financování.

               (14)Slovinským podnikům brání v rozvoji regulační a administrativní zátěž, která je stále vysoká. Tato zátěž se považuje za klíčový problém při podnikání ve Slovinsku. Souvisí s oblastmi, jako jsou povolení, požadavky na vykazování, daňové postupy a často zdlouhavá soudní řízení v obchodních věcech. Podnikatelské prostředí rovněž ovlivňují obtíže při stíhání hospodářské a finanční trestné činnosti. Ke snížení administrativní zátěže vytvořilo Slovinsko nástroje, včetně portálu SPOT („Slovenska poslovna točka“) a tzv. jednotného dokumentu, které řeší několik z identifikovaných typů zátěže. Řada z opatření ke snížení zátěže však ještě nebyla provedena a dopad některých opatření, která již realizována byla, nesplnil očekávání. Slovinsko rovněž provedlo některé reformy, aby liberalizovalo omezující profesní požadavky. Některé součásti doporučení pro Slovinsko z roku 2017 však zůstávají nevyřešeny, zejména pokud jde o právníky a realitní makléře.

               (15)Ve Slovinsku existují nedostatky, co se týče hospodářské soutěže a transparentnosti při zadávání veřejných zakázek, což je zřejmé zejména z vysokého poměru smluv uzavřených prostřednictvím jednacích řízení (bez výzvy k účasti v soutěži). Pojistky proti korupci a tajným dohodám mezi uchazeči, zejména v oblasti zadávání zakázek místními správními orgány a podniky ve vlastnictví státu, jsou i nadále nedostatečné. Součástí nezávislého dohledu nad zadáváním veřejných zakázek nejsou dostatečné právní pojistky proti vnějším tlakům nebo zásahům, zejména pokud jde o disciplinární řízení a návrh jmenování členů státní revizní komise. Přestože byl zaveden akční plán na zvýšení profesionalizace subjektů zapojených do zadávání veřejných zakázek, profesionalizace zůstává na nízké úrovni. Ačkoli podle odhadů slovinských orgánů hospodářská trestná činnost a korupce způsobily v minulých letech značné škody, na některé protikorupční reformy se stále čeká.

               (16)Navzdory částečné privatizaci 65 % akcií největší slovinské banky Nova Ljubljanska Banka je zapojení státu do hospodářství stále vysoké, a to včetně finančního sektoru. Dříve zveřejněné plány na privatizaci jsou prováděny pomalu. S privatizací by se zvýšila životaschopnost společností v dlouhodobém horizontu a snížila by se rizika pro veřejné finance, jakož i riziko narušení hospodářské soutěže a přidělování zdrojů. Další prodej akcií kotovaných společností by rovněž napomohl rozvoji slovinského kapitálového trhu.

               (17)Ekosystém výzkumu, vývoje a inovací vyžaduje zlepšení, aby mohl plně fungovat, a podpůrná opatření jsou často nesoudržná. Omezená podpora vzdělávání v oblasti podnikání a transferu technologií a obecněji slabá spolupráce mezi vědou a podniky brání vytváření a rozšiřování inovativních společností. Většina malých a středních podniků ve Slovinsku má nízkou inovační kapacitu a podíl inovativních společností ve Slovinsku ve skutečnosti klesá a nachází se pod průměrem EU. Pomalá digitální transformace ve Slovinsku omezuje růst produktivity. Inovační výkonnost ve východních a západních regionech Slovinska se různí, což brání spolupráci a vytváření sítě kontaktů. Slovinsko přestalo naplňovat svůj cíl, pokud jde o výdaje v oblasti výzkumu a vývoje do roku 2020, přestože zvýšení objemu investic do výzkumu, vývoje a inovací by posílilo růstový potenciál země. Slovinsko přitahuje nízký podíl mezinárodních studentů na všech úrovních postsekundárního vzdělávání, zejména na doktorandské úrovni, přičemž mezinárodní mobilita výzkumných pracovníků a mobilita mezi akademickou obcí a průmyslem je i nadále omezená.

               (18)Ve svém návrhu vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu si Slovinsko na období do roku 2030 stanovilo cíle týkající se energetické infrastruktury, energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie, které vyžadují přiměřené investice. Slovinské hospodářství je uhlíkově intenzivnější, než je průměr EU a podíl obnovitelných zdrojů energie na celkové výrobě energie stagnuje. Obzvláště pomalý je rozvoj jiných obnovitelných zdrojů energie, než je dřevo a voda. Jak průmysl, tak odvětví služeb a bydlení ve Slovinsku, mají vyšší podíly na celkové konečné spotřebě energie než je průměr EU. Navíc není dostatečně rozvinuta stávající kapacita pro skladování energie, která tak nedokáže uspokojit potřeby vyplývající z neintegrované místní výroby energie z obnovitelných zdrojů.

               (19)Největším zdrojem emisí CO2 se stalo odvětví dopravy: jeho podíl na celkových emisích přesahuje průměr tohoto odvětví v EU. Slovinsko se značně spoléhá na silniční dopravu, což způsobuje problémy v podobě vysoké energetické a uhlíkové náročnosti, znečištění ovzduší a nehod na pozemních komunikacích. V oblasti železniční infrastruktury, jakož i v oblasti nízkouhlíkové energie a udržitelné dopravy obecně existuje výrazný prostor pro zlepšení, které by mohlo přispět ke snížení těchto negativních dopadů. Důležité investiční mezery zůstávají i v oblasti přírodních zdrojů, kde je třeba zajistit udržitelnější model rozvoje. Hospodářství Slovinska závisí na přírodním prostředí země, které se zhoršuje. Vysoká závislost na dovážených surovinách spolu s nízkou mírou recyklace brání přechodu na oběhové hospodářství. Stav systému pro nakládání s městskými odpadními vodami, včetně infrastruktury pro sběr a čištění, neodpovídá plně požadavkům EU. Podstatné části slovinského hospodářství jsou ohroženy přírodními katastrofami, zejména záplavami.

               (20)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Kypru
                  7
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Slovinsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země k řízení zmiňovaných fondů.

               (21)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Slovinska, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Slovinsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Slovinsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019, přičemž její stanovisko
                  8
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Slovinsku v letech 2019 a 2020:

               1.Dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2020. Přijmout a provést reformy zdravotní a dlouhodobé péče, které zajistí jejich kvalitu, dostupnost a dlouhodobou fiskální udržitelnost. Zajistit dlouhodobou udržitelnost a přiměřenost důchodového systému, mimo jiné upravením zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu a omezením možnosti předčasného odchodu do důchodu. Zvýšit uplatnitelnost pracovníků s nízkou kvalifikací a starších pracovníků na trhu práce zlepšením relevance vzdělávání a odborné přípravy pro trh práce, celoživotním učením a aktivačními opatřeními, mimo jiné prostřednictvím zlepšení digitální gramotnosti.

               2.Podpořit rozvoj akciových trhů. Zlepšit podnikatelské prostředí snížením regulačních omezení a administrativní zátěže. Zlepšit hospodářskou soutěž, profesionalizaci a nezávislý dohled při zadávání veřejných zakázek. Provést privatizaci v souladu se stávajícími plány.

               3.Zaměřit investiční hospodářskou politiku na výzkum a inovace, na přechod k nízkouhlíkovému hospodářství, na transformaci energetiky, na udržitelnou dopravu (zejména železniční) a na ekologickou infrastrukturu s přihlédnutím k regionálním rozdílům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné rozpočtové saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozprostřena na dobu čtyř let. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona. Jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

                     (7)

                        Pracovní dokument útvarů Komise SWD(2019) 1023 final.

                     (8)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.