               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 502 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2019 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které je Bulharsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Bulharsku
                  3
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Bulharsko učinilo v zohledňování jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 27. února 2019
                  4
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Bulharsko potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Zranitelnost ve finančním sektoru je spojena s vysokým zadlužením a úvěry se selháním v podnikovém sektoru. Ačkoli Bulharsko pokročilo při řešení příčin nerovnováhy, zásadní význam bude mít plné provedení a monitorování nejnovějších reforem týkajících se dohledu a správy v bankovním a nebankovním finančním sektoru.

               (3)Dne 24. dubna 2019 předložilo Bulharsko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj konvergenční program z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (5)Na Bulharsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2019 vláda vychází z celkového přebytku ve výši 2 % HDP v roce 2018 a má za cíl schodek ve výši 0,3 % HDP v roce 2019, přebytek ve výši 0,4 % HDP v roce 2020, 0,2 % v roce 2021 a 0,1 % v roce 2022. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  7
                by měl být střednědobý rozpočtový cíl, tj. strukturální schodek ve výši 1 % HDP ve strukturálním vyjádření, v průběhu programového období i nadále překonán. Podle konvergenčního programu z roku 2019 se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP bude postupně klesat z 22,6 % HDP v roce 2018 na 16,7 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 přebytku ve výši 0,7 % HDP a 0,6 % HDP v roce 2020, což překračuje střednědobý rozpočtový cíl. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Bulharsko v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (6)Daňové příjmy a dodržování daňových předpisů se zlepšují a byla přijata řada iniciativ. Zdá se však, že výběr daní se nezlepšuje všude stejným tempem. Je tomu tak zejména v případě zdanění práce a příspěvků na sociální zabezpečení a u některých kategorií spotřebních daní. Existují rovněž důkazy o tom, že problémem zůstává nehlášená práce a nezákonný obchod s palivy. Zachování úsilí o zlepšení výběru daní a přijetí dodatečných cílených opatření k řešení problémů v konkrétních oblastech daňového systému má zásadní význam pro další omezení stále ještě rozsázhlé stínové ekonomiky.

               (7)Vláda přijala opatření ke zlepšení účinnosti veřejných výdajů. Světová banka dokončila přezkum výdajů, který se zaměřil na řadu veřejných institucí (ministerstva a obce), a dvě pilotní studie o činnosti policie a hasičských služeb a o odpadních vodách a vydala příručku pro budoucí přezkumy prováděné vládou. Ve střednědobé fiskální strategii z roku 2018 vláda zavedla řadu nových ukazatelů výkonnosti s cílem posoudit dopad výdajů v různých politických oblastech v průběhu času a umožnit, aby hodnocení a plánování rozpočtu vycházelo z lepších informací. Očekává se, že v návaznosti na tyto iniciativy se zvýší kvalita, účinnost a transparentnost veřejných výdajů a následně i množství a kvalita veřejných statků.

               (8)Státní podniky trpí slabou správou a řízením, což se rovněž ve velké míře odráží v jejich ekonomické výkonnosti. Probíhá reforma právního rámce pro správu a řízení státních podniků, a to ve spolupráci s Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a s podporou Útvaru Evropské komise na podporu strukturální reformy. Cílem této reformy je řešit stávající nedostatky sladěním vnitrostátních právních předpisů s pokyny OECD pro správu a řízení společností pro státní podniky. Přijetí a účinné provedení tohoto rámce zajistí kontinuitu a bude rozhodující pro úspěch reformy.

               (9)V příznivém hospodářském prostředí se kapitál bank a ukazatelé likvidity v průměru zlepšily. Zároveň se snížilo množství úvěrů se selháním nefinančních podniků, i když jejich počet zůstává vysoký. Sekundární trh s úvěry se selháním byl dynamičtější, i když za tímto účelem nebyla přijata žádná konkrétní politická opatření. Následná opatření vyplývající z přezkumů finančního sektoru bankovní sektor posílila, ale jistá zranitelnost přetrvává. Nové regulační iniciativy v roce 2018 se mimo jiné týkaly pravidel pro velké expozice a identifikaci ekonomicky spjatých klientů, zvýšení sazby proticyklické kapitálové rezervy a zavedení makroobezřetnostních nástrojů pro opatření týkající se dlužníka. Zásadní význam pro podporu řádných obchodních praktik má provádění opatření navazujících na legislativní iniciativy týkající se expozic spřízněných stran, jakož i trvalé úsilí o dohled, jehož cílem je omezit poskytování úvěrů spřízněným stranám a  penalizovat porušení ustanovení o kolaterálu. Posílení rámce pro řešení problémů bank je další opatření, které je třeba přijmout a které přispěje k odolnosti finančního sektoru.

               (10)Dokončení reformy týkající se platební neschopnosti by mohlo pomoci snížit vysoké množství nesplacených dluhů soukromého sektoru a stále vysoký podíl úvěrů se selháním. Některé chybějící prvky snižují účinnost a efektivitu rámce pro platební neschopnost, což vede k tomu, že insolvenční řízení jsou pomalá a nákladná. Skutečnost, že chybí odpovídající nástroje pro sledování, zároveň brání náležité analýze stávajících a nových předinsolvenčních a insolvenčních postupů a neumožňuje určit konkrétní problematická nebo slabá místa. V říjnu 2018 Bulharsko požádalo Útvar na podporu strukturálních reforem Evropské komise o pomoc při urychlení reformy týkající se insolvenčního rámce. Tento projekt identifikuje nedostatky v insolvenčním rámci a vypracuje plán na jejich řešení. Je důležité udržet tempo reforem a chystaný plán provést.

               (11)V roce 2018 Bulharsko přijalo legislativní změny a pracuje na úplném provedení směrnice 2015/849 (čtvrtá směrnice o boji proti praní peněz). Je třeba věnovat pozornost účinnému provádění těchto opatření. Příslušné orgány ještě nedokončily a neoznámily vnitrostátní posouzení rizik, které je základem pro vypracování odpovídajících vnitrostátních politik pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Nedávný vývoj v bankovním sektoru navíc naznačuje, že je třeba posílit vnitrostátní dohled nad mezinárodními finančními transakcemi a zajistit účinné prosazování rámce pro boj proti praní peněz. Je třeba lépe řešit riziko korupce, neboť se jedná o predikativní trestný čin praní peněz. Bulharské orgány budou muset prokázat konkrétní výsledky a dosáhnout úspěchů, které budou doloženy konečnými rozhodnutími v případech korupce na vysoké úrovni. Finanční šetření a finanční profilování se využívá pouze v omezené míře.

               (12)Provádí se reforma dohledu nad nebankovním sektorem. Komise pro finanční dohled přijala v září 2017 ve spolupráci s Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění akční plán pro reformu dohledu nad nebankovním finančním sektorem. Úplné a včasné provedení a prosazování tohoto akčního plánu, který stále probíhá, přispěje k odpovídajícímu dohledu nad tímto sektorem. Byly provedeny změny sekundárních právních předpisů, jejichž cílem je zlepšit pravidla oceňování a jejich uplatňování. Jejich účinné provádění a prosazování by vyřešilo zbývající problémy s oceňováním, které byly zjištěny v minulosti. Dohled na úrovni skupiny je i nadále problémem pro zajištění přiměřeného dohledu nad pojišťovnami založeného na analýze rizika.

               (13)Odvětví pojištění automobilů vykazuje jistou zranitelnost. Dobře stanovená pravidla týkající se náhrady by usnadnila harmonizovanější přístup soudců při rozhodování o jednotlivých případech. V dlouhodobějším horizontu by taková metodika pomohla snížit náklady, volatilitu a upisovací riziko v odvětví pojištění odpovědnosti z provozu vozidla. Udržitelnost tohoto odvětví by rovněž zlepšilo lepší stanovení cen, které zohledňuje historii řízení klientů. Komise pro finanční dohled navrhla systém bonusů a malusů, který je předmětem široké veřejné diskuse s nejistým výsledkem. V neposlední řadě vyvolává značné obavy likvidita „kanceláře pro vydávání zelených karet“, zejména kvůli neplacení pohledávek ze strany dvou bulharských pojistitelů. Pro důvěryhodnost a účinnost systému je naprosto nezbytné, aby všichni členové plnili své povinnosti.

               (14)Infrastruktura trpí velkým nedostatkem investic. Rozsah a kvalita dopravní infrastruktury se zlepšily, ale stále zůstávají pod průměrem EU. Transevropská dopravní síť v Bulharsku je stále nedokončená. Emise skleníkových plynů ze silniční dopravy se navíc v posledních pěti letech výrazně zvýšily. Je třeba dále rozvíjet železniční a silniční úseky a příslušné evropské systémy řízení železničního provozu a inteligentní dopravní systémy. Bulharsko vykazuje nízkou míru připojení a čištění, pokud jde o městské odpadní vody, vysoké úrovně znečištění ovzduší a vysokou míru skládkování komunálního odpadu, přičemž míra recyklace je výrazně nižší, než je průměr EU. Jsou nezbytné investice, které by podpořily udržitelné vodní hospodářství, účinné využívání zdrojů a přechod na oběhové hospodářství. Kromě toho je zapotřebí značných investic v oblasti energetiky a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Vysoká energetická náročnost hospodářství a pomalý pokrok při plnění cílů energetické účinnosti, zejména v sektoru budov, brzdí produktivitu a konkurenceschopnost podniků v zemi. Je proto třeba zvýšit úsilí, aby se zajistilo dosažení významných úspor energie prostřednictvím cílených investic v odvětví průmyslu, dopravy a budov. Zvýšení investic do infrastruktury pro čistou energii (např. čistá a nízkouhlíková výroba elektřiny, propojení a inteligentní sítě) by v souladu s prioritami, které Bulharsko uvedlo v návrhu národního plánu v oblasti klimatu a energetiky, dále pomohlo zlepšit celkovou konkurenceschopnost hospodářství a kvalitu života občanů.

               (15)I přes navýšení veřejného rozpočtu na výzkum v roce 2018 jsou výdaje na výzkum a vývoj i nadále velmi nízké, a to jak v soukromém, tak i ve veřejném sektoru. V oblasti soukromých investic do výzkumu a vývoje dominují velké nadnárodní společnosti a tyto investice se soustředí na region hlavního města. Pomalé tempo provádění reforem a značná roztříštěnost v systému výzkumu, vývoje a inovací brání tomu, aby investice do výzkumu a vývoje přispěly k produktivitě a růstu. Vysoký počet univerzit a výzkumných ústavů i nadále dosahuje v oblasti kvalitního vědeckého výzkumu špatných výsledků. Propojení mezi vědou a podniky je nadále velmi nedostatečné a dostupnost lidského kapitálu v systému výzkumu a vývoje vzbuzuje značné obavy. Klastry a jejich potenciál jsou v Bulharsku nedostatečně rozvinuté, neboť jich často není dostatečné množství. Další reformy spolu s účinnou správou a účinnějšími veřejnými investicemi mohou maximalizovat dopad na produktivitu a zlepšit konkurenceschopnost ekonomiky. Zásadní význam pro produktivitu země má kromě toho zvýšení digitalizace podniků a zavedení nových obchodních modelů.

               (16)Reformy veřejné správy a elektronické veřejné správy jsou i nadále pomalé a přinášejí nedostatečná zlepšení, rovněž podnikatelské prostředí zůstává slabé. Byla přijata řada reformních opatření, jejich praktické provádění však zaostává. Hlavními překážkami pro investice jsou i nadále institucionální nedostatky, regulační nejistota, korupce a nedostatečná nabídka pracovních sil. Správu ve veřejném sektoru by mohla zlepšit větší transparentnost, jasnější pravidla a dlouhodobá perspektiva. Nedostatky jsou rovněž patrné v oblasti testování výrobků a bezpečnosti, a to z důvodu omezených finančních a lidských zdrojů. Převážná většina opatření zahrnutých ve vnitrostátní strategii pro zadávání veřejných zakázek byla přijata, jejich provádění však vyžaduje průběžné sledování, kontrolu a hodnocení. Zakázky se často zadávají přímo a existuje vysoký počet případů, kdy existuje jen jediná nabídka, což ohrožuje transparentnost a účinnost systému. Přetrvávajícím problémem je správní kapacita odvětví veřejných zakázek, stejně jako profesionalizace veřejných zadavatelů a agregátních nákupů. Dalšímu zlepšování transparentnosti a účinnosti postupů zadávání veřejných zakázek brání značné zpoždění při zavádění elektronického zadávání zakázek.

               (17)Trh práce se zlepšil, ale problémy přetrvávají. Míra zaměstnanosti dosáhla od doby, kdy Bulharsko vstoupilo do EU, nejvyšší úrovně a míra nezaměstnanosti je pod průměrem EU. I přes tento pozitivní vývoj mají některé skupiny obyvatel, jako jsou lidé s nízkou kvalifikací, mladí lidé, Romové a lidé se zdravotním postižením, stále ještě obtíže při hledání práce. Jsou prováděna konkrétní opatření na podporu dlouhodobě nezaměstnaných, kteří v roce 2018 tvořili 3 % ekonomicky aktivního obyvatelstva. Účinná a udržitelná opatření aktivní pomoci by spolu s aktivními politikami na trhu práce a integrovanými službami zaměstnanosti a sociálních služeb mohly zlepšit zaměstnatelnost znevýhodněných skupin a šance na nalezení práce.

               (18)Rostoucí nedostatek dovedností v Bulharsku si vyžaduje značné investice. Mladí lidé by mohli snáze nalézt zaměstnání, pokud by se zlepšila kvalita a efektivita stáží a učňovské přípravy. Účast na opatřeních zaměřených na rozšiřování dovedností a na rekvalifikaci je u dospělé populace navíc velmi nízká. Navzdory opatřením zavedeným na podporu rozvoje digitálních dovedností zůstává úroveň základních digitálních dovedností v Bulharsku i nadále jednou z nejnižších v EU (základní digitální dovednosti má 29 % populace ve srovnání s průměrem EU, který činí 57 %).

               (19)Navzdory ratifikaci Úmluvy Mezinárodní organizace práce o stanovení minimální mzdy a několika kolům jednání v roce 2018 se zaměstnavatelé a odbory stále rozcházejí v názorech na kritéria, jež mají být při stanovování minimální mzdy uplatněna. Existuje prostor pro dosažení větší shody ohledně objektivního a transparentního mechanismu stanovování mezd. I když se zdá, že se sociální partneři zapojují do navrhování a provádění politik a reforem ve větší míře, i nadále je nezbytná trvalá podpora posíleného sociálního dialogu.

               (20)Výsledky vzdělávání jsou stále slabé a nadále je silně ovlivňuje socioekonomické postavení rodičů. To svědčí o problémech ohledně kvality a inkluze v systému vzdělávání a odborné přípravy. Bulharsko nedostatečně investuje do vzdělávání, zejména do předškolního a základního vzdělávání, což jsou dvě oblasti, které mají zásadní význam pro vytváření rovných příležitostí od raného věku. Účast na kvalitním předškolním vzdělávání a péči je nízká, a to zejména u Romů a dětí z jiných znevýhodněných skupin. Míra předčasného odchodu ze vzdělávání je stále vysoká, což má negativní dopad na budoucí zaměstnatelnost a na výsledky trhu práce. Význam odborného vzdělávání a přípravy pro trh práce a dostupnost duálního odborného vzdělávání a přípravy jsou i nadále nedostatečné. I když některá opatření probíhají, je třeba vyvinout další úsilí, aby se zajistilo, že dovednosti absolventů vysokých škol pomohou důsledně řešit krátkodobý a střednědobý nedostatek dovedností. Bylo zavedeno několik opatření pro rekvalifikaci učitelů a zatraktivnění tohoto povolání. Programy formálního vzdělávání a vzdělávání dospělých určené pro učitele však musí být ještě více podpořeny a stále je zapotřebí úsilí ke zlepšení pracovních podmínek pedagogických pracovníků.

               (21)Bulharsko se stále potýká s vysokou mírou příjmové nerovnosti a s rizikem chudoby nebo sociálního vyloučení. Přestože se míra chudoby či sociálního vyloučení v roce 2018 snížila, činila 32,8 %, což je stále výrazně nad průměrem EU. Systém sociálního zabezpečení se nevztahuje na všechny zaměstnané osoby a systém sociální ochrany je pro řešení významných sociálních otázek nedostatečný. To odráží nízkou úroveň sociálních výdajů, nerovnoměrnou dostupnost sociálních služeb na celém území a omezené přerozdělovací účinky daňového systému. V roce 2018 mělo nejbohatších 20 % obyvatel 7,7krát vyšší příjem než 20 % nejchudších, což je stále jeden z nejvyšších rozdílů v EU. Navzdory některým opatřením je minimální příjem i nadále jen v omezené míře přiměřený a dostupný a stále chybí objektivní mechanismus pro jeho pravidelnou aktualizaci. Poskytování sociálních služeb ztěžuje nízká kvalita a neexistence integrovaného přístupu k aktivnímu začleňování. Přetrvávají rozdíly v přístupu k sociálním službám, zdravotní péči a dlouhodobé péči. To brání tomu, aby nejzranitelnější skupiny obyvatel, jako jsou Romové, děti, starší osoby, osoby se zdravotním postižením a lidé žijící ve venkovských oblastech, obdržely komplexní podporu. Pro část obyvatelstva je obtížné získat přístup k cenově dostupnému bydlení. Je proto zapotřebí více úsilí na podporu aktivního začleňování, podporu sociálně-ekonomické integrace zranitelných skupin, včetně Romů, zlepšení přístupu ke kvalitním službám a řešení materiální deprivace.

               (22)Odvětví zdravotní péče se stále vyznačuje nízkými veřejnými výdaji. Bulharsko má omezený přístup ke zdravotní péči, neboť omezené zdroje jsou nerovnoměrně rozdělovány a zdravotní pojištění nabízí pouze malou ochranu. Výše doplatků je značná, neboť musí vyrovnat nízkou úroveň veřejných výdajů. Nízká dostupnost praktických lékařů omezuje poskytování primární péče. Nedostatek zdravotních sester a ošetřovatelů je značný a jejich počet je v přepočtu na obyvatele jedním z nejnižších v EU. Tyto nedostatky by pomohlo řešit rychlejší a účinnější provádění vnitrostátní strategie v oblasti zdraví.

               (23)Komise pokračuje v monitorování reformy soudnictví a v boji proti korupci a organizované trestné činnosti v Bulharsku v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování. Tyto oblasti proto nejsou do doporučení pro jednotlivé země v případě Bulharska zahrnuty, ale jsou důležité pro rozvoj příznivého podnikatelského prostředí v zemi. Ve zprávě mechanismu pro spolupráci a ověřování z listopadu 2018 bylo uvedeno, že Bulharsko pokračovalo ve svém úsilí o reformu soudnictví a řešení nedostatků v boji proti korupci a organizované trestné činnosti, ale že je třeba vyvinout v řadě oblastí další úsilí. Komise očekává, že pokrok opět posoudí na počátku podzimu roku 2019.

               (24)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Bulharsku
                  8
               , by mohlo přispět plánování výdajů z fondů EU na období 2021–2027. Při zohlednění regionálních rozdílů by to Bulharsku umožnilo využívat tyto prostředky v určených odvětvích nejlepším možným způsobem. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země při řízení těchto fondů.

               (25)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Bulharska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Bulharsku pro rok 2019. Posoudila také konvergenční program z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Bulharsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Bulharsku, ale také jejich soulad s unijními pravidly a pokyny, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (26)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Bulharsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (27)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem na rok 2019 a konvergenční program z roku 2019. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 2,

               DOPORUČUJE Bulharsku v letech 2019 a 2020:

               1.Zlepšit výběr daní prostřednictvím cílených opatření v oblastech, jako je zdanění paliv a práce. Modernizovat podnikové řízení státních podniků přijetím a uvedením v účinnost chystaných právních předpisů.

               2.Zajistit stabilitu bankovního sektoru posílením dohledu, podporou přiměřeného oceňování aktiv, včetně bankovního kolaterálu, a podporou fungujícího sekundárního trhu pro úvěry se selháním. Zajistit účinný dohled nad rámcem pro boj proti praní peněz, jakož i jeho prosazování. Posílit nebankovní finanční sektor účinným prosazováním dohledu založeného na analýze rizika, jakož i nedávno přijatých pokynů pro oceňování a dohledu na úrovni skupiny. Provést chystaný plán řešení nedostatků zjištěných v rámci upravujícím platební neschopnost. Podpořit stabilitu odvětví pojištění automobilů, a to řešením problémů na trhu a zbývajících strukturálních nedostatků.

               3.Zaměřit investiční hospodářskou politiku na výzkum a inovace, dopravu, zejména pokud jde o její udržitelnost, na vodní infrastrukturu, infrastrukturu pro nakládání s odpady a energetickou infrastrukturu a energetickou účinnost (s přihlédnutím k regionálním rozdílům) a na zlepšení podnikatelského prostředí.

               4.Posílit zaměstnatelnost podporou nabývání nových dovedností, včetně digitálních dovedností. Zlepšit kvalitu, relevanci pro trh práce a inkluzi v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, zejména u Romů a jiných znevýhodněných skupin. Zabývat se sociálním začleněním pomocí zlepšení přístupu k integrovaným službám zaměstnanosti a sociálních služeb a pomocí účinnější podpory minimálního příjmu. Zlepšit přístup ke zdravotnickým službám, mimo jiné omezením doplatků a řešením nedostatku zdravotnických pracovníků.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1001 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cyklicky očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (8)

                        SWD(2019) 1001 final.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 515 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Litvy na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Litvy na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Litva jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 2 a 3, bylo plně a včas provedeno. Plnění druhého doporučení pro eurozónu týkajícího se podpory investic napomohou investiční opatření; plnění třetího doporučení pro eurozónu týkajícího se fungování trhu práce napomohou vzdělávací opatření.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Litvě
                  2
                pro rok 2019. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 10. května 2019 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2019 a dne 30. dubna 2019 svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Litvu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2019 vláda očekává, že v roce 2019 dosáhne celkového přebytku ve výši 0,4 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,2 %; pro rok 2021 počítá prognóza s dalším snížením na 0,1 % HDP. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  5
                Litva svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 1 % HDP, po celé programové období překonává. V roce 2017 byla Litvě rovněž povolena dočasná odchylka spojená s prováděním strukturálních reforem. Tato odchylka trvá během tříletého období. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle programu stability z roku 2019 klesnout ze 34,2 % HDP v roce 2018 na 32,9 % v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Opatření, která je nutné přijmout na podporu cílových přebytků od roku 2020 dále, však zatím nebyla dostatečně upřesněna. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 schodku ve výši 1 % HDP a v roce 2020 ve výši 0,9 % HDP, což je v souladu se střednědobým rozpočtovým cílem. Zároveň by měl být pečlivě sledován vývoj výdajů v krátkodobém a střednědobém horizontu, zejména s ohledem na možná budoucí rizika pro stabilitu příjmů. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Litva v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (7)V červnu 2018 vláda přijala soubor legislativních aktů provádějících komplexní balík strukturálních reforem v šesti klíčových oblastech: vzdělávání, zdravotnictví, zdanění, neformální ekonomika, důchody a inovace.

               (8)Litva nadále přijímá opatření, jejichž cílem je potírání stínové ekonomiky a lepší dodržování daňových předpisů. Přestože tato opatření mají nadějné výsledky, míra dodržování daňových předpisů je celkově i nadále slabá. Objem nevybrané DPH je v Litvě stále jeden z největších v EU. Další zlepšení dodržování daňových předpisů by vedlo ke zvýšení příjmů a přispělo by k větší spravedlnosti daňového systému. Nebyla přijata žádná opatření s cílem rozšířit daňovou základnu na zdroje, které méně omezují růst. Míra ekologického a majetkového zdanění zůstává pod průměrem Evropské unie a nechystají se žádné změny zdanění automobilů nebo silniční daně pro soukromé cestující.

               (9)Od roku 2018 dochází k automatické valorizaci veřejných důchodů v závislosti na růstu mzdových nákladů. Očekává se, že se tím výdaje na veřejné důchody sníží z 6,9 % HDP v roce 2016 na 5,2 % v roce 2070.  V důsledku očekávaného snížení zaměstnanosti se však sníží přiměřenost důchodů, protože důchodové dávky neudrží tempo s růstem mezd. Předpokládá se, že poměr vyjadřující vztah průměrného důchodu k výši průměrné mzdy bude trvale klesat; přitom už dnes má jednu z nejnižších hodnot v EU. V souladu s aktuálně platnými právními předpisy má vláda v případě, že uvedený poměr poklesne, navrhnout nápravná opatření. Vzhledem k tomu, že nejsou známy podrobnosti o povaze a harmonogramu takových budoucích opatření, projekce obsažené ve Zprávě o stárnutí je nezohledňují.  Představují nicméně riziko pro udržitelnost veřejných financí. Pokud se poměr důchodů ke mzdám do roku 2070 nezmění, výdaje na důchody se zvýší na 7 % HDP, namísto aby se v souladu s prognózou snížily na 5,2 %. Panuje proto nejistota ohledně toho, jak bude důchodová legislativa uplatňována v praxi a jaké budou její postupné důsledky pro fiskální udržitelnost a přiměřenost důchodů.

               (10)Velkou výzvou, která zhoršuje vyhlídky Litvy na inkluzivní hospodářský růst, zůstává i nadále vysoký počet lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením spolu s vysokou nerovností v oblasti příjmů. Mnoho členů litevské společnosti (např. starší osoby, osoby se zdravotním postižením, děti, domácnosti rodičů samoživitelů a nezaměstnaní) je navzdory nepřetržitému hospodářskému růstu ve velké míře ohroženo chudobou a sociálním vyloučením. Záchranná sociální síť byla v posledních letech zdokonalena, avšak celková schopnost litevského daňového systému a systému dávek přispívat k nápravě situace, jakož i výdaje na sociální ochranu jako podíl na HDP, zůstávají mezi nejnižšími v Evropské unii. Byly podniknuty první kroky s cílem řešit vysokou míru chudoby a příjmové nerovnosti, jako je zavedení „částky minimálních spotřebních potřeb“, zvýšení univerzální dávky na děti a valorizace starobních důchodů. Přetrvávající vysoká míra chudoby a nerovnosti nicméně ukazuje, že země musí ještě ujít dlouhou cestu a investovat do řešení sociálního vyloučení, aby se přiblížila průměrné úrovni sociálního zabezpečení v Evropské unii.  Strategie aktivního začleňování pro zranitelné skupiny jsou efektivnější, když kombinují lepší přiměřenost minimálního příjmu a důchodových systémů, aktivaci trhu práce a zdokonalené poskytování sociálních služeb včetně péče o děti a sociálního bydlení.

               (11)V důsledku růstu zaměstnanosti, ale také kvůli nepříznivému demografickému vývoji a emigraci vzrostlo napětí na trhu práce. Pro zmírnění účinků zmenšování populace v produktivním věku jsou třeba investice do lidského kapitálu a lepší přístup k trhu práce pro všechny. V situaci, kdy přetrvává nedostatek dovedností a jejich nesoulad s požadavky trhu práce, je důležité, aby Litva zrychlila reformy v zájmu zlepšení kvality a efektivity všech úrovní vzdělávacího systému a zajistila přístup ke kvalitnímu a inkluzivnímu vzdělávání a odborné přípravě. V důsledku demografického poklesu se síť škol dostala pod tlak. Demografický vývoj si vynucuje tvorbu strategií pro zachování kvalitního vzdělávání pro všechny, přičemž je třeba zajistit efektivitu sítě škol a podporovat učitele postižené optimalizací počtu škol. Je stále třeba provést důležité kroky pro konsolidaci vysokoškolského systému, jenž zahrnuje více než 40 státních i soukromých univerzit a vysokých škol. Poskytovatelé odborného vzdělávání a přípravy musí zmodernizovat své osnovy a lépe reagovat na potřeby místních a regionálních trhů práce. Opatření zajišťující efektivní a snadno přístupné vzdělávání dospělých, rekvalifikace a zvyšování kvalifikace, spolu s poskytováním sociálních služeb, by mohla přivést více lidí na trh práce. Účast na vzdělávání dospělých, která v roce 2018 dosahovala 6,6 %, setrvává zřetelně pod průměrem EU (11,1 %). Litevská ekonomika má potenciál těžit z investic do rozšiřování dovedností včetně digitálních, inovací a lepší integrace znevýhodněných skupin obyvatel na trhu práce (například osob se zdravotním postižením a starších, nezaměstnaných či neaktivních dospělých osob). V širším kontextu je důležité posílit kapacitu sociálních partnerů s cílem podpořit jejich zapojení.

               (12)Přetrvávajícími problémy jsou špatné výsledky zdravotních ukazatelů a nízké investice do zdravotní péče. I nadále existuje významný potenciál pro racionalizaci využívání zdrojů dalším snižováním podílu nemocniční péče ve prospěch ambulantní péče. Spotřeba nemocničních služeb je nadále vysoká, s vysokou mírou hospitalizací kvůli chronickým chorobám, přičemž však míra využití lůžek je poměrně nízká. Další racionalizace využívání nemocničních zdrojů spolu s investicemi zaměřenými na posílení primární péče, včetně investic do zdravotního personálu, jsou nezbytné pro zvýšení efektivity a zlepšení zdravotních ukazatelů. Jednou z příčin těchto nepříznivých ukazatelů je i nadále kvalita péče. Opatření zaměřená na kvalitu péče jsou roztříštěná: počet zařízení primární péče zapojených do systému akreditace je nízký, v nemocnicích je jeho uplatňování nedostatečné.  Obzvláště nízké jsou investice do preventivních opatření. Kroky podniknuté za účelem zlepšení prevence chorob na místní úrovni navíc postrádají širší vizi a jsou oslabovány nedostatkem systematické spolupráce mezi orgány veřejného zdravotnictví a zařízeními primární péče. Malý objem výdajů na zdravotnictví spolu s relativně vysokými neformálními platbami a vysokou finanční spoluúčastí mají negativní dopad na rovnost přístupu ke zdravotní péči.

               (13)Byla podniknuta určitá opatření v boji proti korupci, ale integrovaný rejstřík prohlášení o zájmech dosud chybí. V roce 2018 byly přijaty prováděcí právní předpisy k zákonu na ochranu oznamovatelů a projednává se nový zákon upravující lobbing.  V řešení korupce v systému zdravotní péče přetrvávají nesrovnalosti.

               (14)Investice v Litvě vyjádřené jako podíl na HDP jsou stále nižší než průměr EU i průměr ostatních baltských zemí. Litevské podniky vykazují nízkou míru inovací a kapacity pro absorpci technologií. Zejména v soukromém sektoru jsou třeba vyšší investice do výzkumu a inovací. Podpořila by se tím produktivita, která i přes nedávné zvýšení zůstává znatelně pod průměrem EU. Nedostatek specialistů v oblasti informačních a komunikačních technologií poukazuje na potřebu investovat do digitálních dovedností, které podpoří konkurenceschopnost, inovace a schopnost Litvy absorbovat technologie, a tím i přechod k ekonomice více využívající znalosti a vytvářející větší přidanou hodnotu.

               (15)Ekonomika se vyznačuje relativně velkou spotřebou zdrojů a závislostí na dovozu energií a surovin. Produktivita zdrojů je nízká, avšak spotřeba energie vysoká, zejména v oblastech bydlení a dopravy. Větší investice do energetické účinnosti, především do budov a do domácí výroby energie z obnovitelných zdrojů, by pomohly dosáhnout ekologičtější ekonomiky a dostat ji na trajektorii udržitelnějšího růstu a zároveň snížit závislost na dovozu energie.

               (16)Litva je stále mezinárodně málo přístupná, pokud jde o železniční, silniční, námořní i leteckou dopravu, a musí být více integrována se zbytkem Evropy.   Lepší dopravní spojení by zvýšilo produktivitu země a umožnilo by jí plně využívat výhody jednotného trhu. Výkony odvětví dopravy jsou hluboko pod průměrem EU, pokud jde o rozsah silničních a železničních sítí TEN-T, investice do výzkumu a inovací v dopravě, aspekty udržitelnosti a bezpečnost na silnicích. Železniční přepravě dominují východozápadní toky, zatímco severojižní osa je nedostatečně rozvinutá. Jsou proto třeba významné investice do rozvoje udržitelné, klimatu odolné, inteligentní, zabezpečené a intermodální sítě TEN-T a její přístupnosti a také investice do udržitelné městské mobility. Za posledních pět let navíc silně vzrostl objem emisí skleníkových plynů ze silniční dopravy. Pro zajištění bezpečných dodávek elektrické energie v celém Pobaltí má klíčový význam synchronizace litevské elektrické soustavy s kontinentální evropskou soustavou.

               (17)Regionální rozdíly jsou v Litvě větší než průměr EU a za posledních dvacet let se ještě prohloubily. Přínosy rychlé hospodářské konvergence, kterou Litva zaznamenala, jsou silně koncentrovány ve dvou metropolitních oblastech. Převážně venkovské oblasti, jež tvoří většinu území a v nichž žije téměř 55 % obyvatel, zažívají silný pokles populace v kombinaci se zhoršujícím se přístupem ke kvalitním veřejným službám. Výrazné socioekonomické rozdíly v rámci země ukazují, že některé regiony mají specifické investiční potřeby. Problémem zůstává také větší počet propojení mezi sousedními regiony v rámci Litvy, včetně dopravních a digitálních spojení.

               (18)V zájmu zvýšení efektivity veřejných investic litevské orgány aktualizovaly pravidla pro přípravu a výběr investičních projektů financovaných ze státního rozpočtu. Od roku 2018 mají být všechny nové investiční projekty podrobeny analýze nákladů a přínosů a musí splňovat další kritéria výběru. Jedná se o významný první krok, avšak je třeba udělat více pro maximalizaci vlivu veřejných investic na zvětšení dlouhodobého růstového potenciálu a pro řešení rostoucích regionálních rozdílů. Litevské orgány zahájily revizi rozpočtového systému, zaměřenou na prodloužení časového horizontu pro tvorbu rozpočtu a posílení vazby mezi výdaji a celkovými ekonomickými cíli. Má zásadní význam, aby byl nový systém plánování strategických investic připraven pro rozpočtový proces v období 2021–2023 a pro začátek nového cyklu financování EU v roce 2021.

               (19)Litva nemá jednotnou strategii pro výzkum a inovace. Situaci charakterizují roztříštěné politiky a množství podpůrných programů, u nichž scházejí synergie. Existence několika prováděcích agentur, jež nemají k podpoře politiky výzkumu a inovací koordinovaný postoj, dále komplikuje složitý systém řízení, jenž zřejmě omezuje přístup uživatelů ke škále dostupných nástrojů. Tato situace je obzvláště škodlivá pro spolupráci mezi vědeckými a podnikatelskými subjekty a brání inovačním činnostem. Nové rozdělení odpovědnosti za politiku výzkumu a inovací mezi ministerstvo hospodářství a inovací a ministerstvo vzdělávání a vědy dosud nevedlo k vytvoření soudržného rámce s podpůrnými programy vyznačujícími se synergií, jenž by mohl být k dispozici díky jednomu kontaktnímu místu pro potenciální příjemce.

               (20)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Litvě
                  6
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Litva by tedy mohla fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

               (21)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019, národní program reforem na rok 2019 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku
                  7
               , že Litva zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Litvě v letech 2019 a 2020:

               1.Zlepšit dodržování daňových předpisů a rozšířit daňovou základnu na zdroje, které méně omezují růst. Řešit příjmovou nerovnost, chudobu a sociální vyloučení, mimo jiné zdokonalením systému zdanění a dávek.

               2.Zlepšit kvalitu a efektivitu na všech úrovních vzdělávání a odborné přípravy, včetně vzdělávání dospělých. Zvýšit kvalitu, cenovou dostupnost a efektivnost systému zdravotní péče.

               3.Zaměřit investiční hospodářskou politiku na inovace, energetiku a účinnost zdrojů, udržitelnou dopravu a energetická propojení, se zohledněním regionálních rozdílů. Stimulovat růst produktivity zvýšením efektivity veřejných investic. Vypracovat soudržný rámec na podporu spolupráce mezi vědeckými a podnikatelskými subjekty a zkonsolidovat prováděcí agentury pro výzkum a inovace.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1014 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        SWD(2019) 1014 final.

                     (7)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2019
            COM(2019) 516 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2019

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2019 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2019

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2019. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 21. března 2019 Evropská rada. Dne 21. listopadu 2018 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, která Lucembursko neuvádí mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které Evropská rada potvrdila dne 21. března 2019. Doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny (dále jen „doporučení pro eurozónu“) přijala Rada dne 9. dubna 2019.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Lucembursko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 4, bylo plně a včas zohledněno.

               (3)Dne 27. února 2019 byla zveřejněna zpráva o Lucembursku pro rok 2019
                  2
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lucembursko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 13. července 2018, v přijímání opatření v návaznosti na jemu určená doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Lucemburska v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 30. dubna 2019 předložilo Lucembursko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  3
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo zohledňování příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Lucembursko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Lucemburská vláda ve svém programu stability z roku 2019 plánuje snížení celkového přebytku z 2,4 % HDP v roce 2018 na 1,0 % HDP v roce 2019, po němž by měl následovat téměř stálý růst, a v roce 2023 by mělo být dosaženo přebytku ve výši 2,2 % HDP. Na základě přepočteného strukturálního salda
                  5
                je střednědobý rozpočtový cíl, který se změnil ze strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP v roce 2019 na přebytek ve strukturálním vyjádření ve výši 0,5 % HDP v roce 2020, v průběhu programového období překonán. Podle programu stability z roku 2019 má poměr veřejného dluhu k HDP zůstat dostatečně pod referenční hodnotou ve výši 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je během celého období, na něž se program vztahuje, příznivý, s výjimkou roku 2023, kdy je realistický. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2019 přebytku ve výši 0,9 % HDP a v roce 2020 0,5 % HDP, což je zejména pro rok 2020 méně, než předpokládal program stability z roku 2019, ale i tak nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle nebo v souladu s ním. Zároveň by měl být pečlivě sledován vývoj výdajů v krátkodobém a střednědobém horizontu, zejména s ohledem na možná budoucí rizika pro stabilitu příjmů. Celkově se Rada domnívá, že Lucembursko zřejmě ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2019 a 2020 dodrží.

               (7)Navzdory nedávným reformám se očekává, že výdaje Lucemburska související se stárnutím obyvatelstva (náklady související s důchody, zdravotní péčí a dlouhodobou péčí) se v dlouhodobém horizontu výrazně zvýší. Vzhledem k tomu, že v současném systému nejsou prováděny žádné změny politiky, mohlo by to v dlouhodobém horizontu ohrozit udržitelnost veřejných financí. A to i přes současnou nízkou úroveň veřejného dluhu a kumulované rezervy systému sociálního zabezpečení, u nichž se očekává, že zajistí životaschopnost tohoto systému do roku 2041. Od roku 2011 jsou Lucembursku adresována doporučení k tomuto problému, avšak k dnešnímu dni bylo dosaženo jen omezeného pokroku. Pracovní skupina vlády pro důchody ve zprávě z roku 2018 probrala různé způsoby, jak zlepšit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, včetně postupného zvyšování míry příspěvků, zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu s ohledem na prodloužení naděje dožití a podpory postupného odchodu do důchodu. Zpráva navrhuje, aby byla vypracována vícestranná strategie kalibrovaných reforem s cílem zaručit dlouhodobou udržitelnost systému a zároveň minimalizovat dopady na hospodářství i na důchodce. Předpokládaný nárůst výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva rovněž ohrožuje dlouhodobou udržitelnost systémů zdravotní a dlouhodobé péče. Více než tři čtvrtiny výdajů na dlouhodobou péči pocházejí z veřejných zdrojů. Reforma z roku 2018 má zajistit finanční životaschopnost do roku 2030 tím, že se postupně zvýší příspěvky pracovníků do systému zdravotní péče z 1,4 % mzdové základny na 1,7 %, aby bylo možné udržet náklady v souladu s podílem závislých osob. Dopady z hlediska dlouhodobé fiskální udržitelnosti však dosud nejsou jasné. Pro udržení sociální soudržnosti a veřejných financí v dlouhodobém horizontu by demografické politiky musely být v souladu s politikami v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, přičemž je třeba zaujmout holistický přístup, aby byly zohledněny jak výzvy, tak příležitosti změn v demografii i v digitální ekonomice, a to vzhledem k očekávanému dopadu stárnutí obyvatel na nabídku pracovní síly v blízké budoucnosti. V poslední době se v některých odvětvích objevil nedostatek pracovních sil, který by mohl bránit růstu produktivity a snižovat dlouhodobý růstový potenciál.

               (8)Navzdory celkově dobré výkonnosti na trhu práce míra zaměstnanosti stagnuje a konkrétní skupiny se stále potýkají se zvláštními problémy na trhu práce. Zejména míra zaměstnanosti starších lidí zůstává nadále velmi nízká a ke zvýšení jejich účasti na trhu práce je třeba přijmout další opatření. Systémy předčasného odchodu do důchodu, které stimulují zaměstnance opustit zaměstnání, jsou i nadále rozšířené: v roce 2017 se u 57,5 % nově přidělených důchodů jedná o předčasné starobní důchody. Vláda v roce 2018 zrušila jeden ze systémů předčasného odchodu do důchodu, který lidem umožňoval odejít do důchodu ve věku od 57 let, avšak dopad této reformy byl oslaben zmírněním omezení u jiných systémů předčasného odchodu do důchodu. Nízké míry hospodářských aktivit ve stáří rovněž z velké části vyplývají z demotivujících finančních faktorů, které vyplývají ze systému daní a dávek, pro tuto věkovou skupinu poměrně vysokých. Podpora zaměstnanosti starších lidí vyžaduje komplexní strategii včetně opatření, která by jim pomohla zůstat déle aktivními v zaměstnání. Parlament dosud neschválil „zákon o starších pracovnících“ – návrh právního předpisu, který byl parlamentu předložen v dubnu 2014 a jehož cílem je prostřednictvím opatření na řízení věkové struktury přimět podniky s více než 150 zaměstnanci, aby najímaly a ponechávaly si starší pracovníky.

               (9)Lucembursko je nadále odhodláno zlepšovat regulační prostředí pro odvětví služeb podnikům, avšak v několika odvětvích zůstávají regulační překážky vysoké, kupříkladu u právních, účetních, architektonických a inženýrských služeb, alespoň podle ukazatele restriktivnosti Evropské komise
                  6
               . Index omezení obchodu se službami v rámci EHP, který organizace OECD vydala v prosinci 2018, rovněž potvrdil, že lucemburská míra regulační přísnosti ve vztahu k ostatním členským státům EU je vyšší než průměr jednotného trhu u těchto odvětví.

               (10)Lucemburský hospodářský model se vyznačuje silnou výkonností, která spadá vjedno s pevným a trvalým vytvářením kvalifikovaných pracovních míst. To je podporováno vysokými úrovněmi produktivity, což do značné míry odráží zvýšení efektivity z účasti na celosvětových trzích, zejména ve finančním sektoru. Růst produktivity však v posledních letech stagnoval, neboť je brzděn nízkou úrovní investic podniků do inovací a digitální integrace. Lucemburská strategie diverzifikace hospodářství prostřednictvím rozvoje klíčových odvětví náročných na znalosti v přechodu k ekonomice založené na datech vykazuje silný potenciál pro stimulaci investic s vysokou přidanou hodnotou a pro zvýšení růstu produktivity. V této souvislosti jsou veřejné investice i nadále vysoké a zaměřují se na uvedená odvětví, včetně silného odvětví informačních a komunikačních technologií. Tyto významné veřejné investice však neměly dopad mimo uvedená odvětví, ani nepřispěly ke stimulaci soukromých investic do inovací a digitalizace. Zvýšení investic do výzkumu a inovací, jakož i do digitální integrace, zejména do podniků, a to zejména do malých a středních podniků, je důležité pro zlepšení růstu produktivity a pro další diverzifikaci lucemburského hospodářství. Rozvoj soudržného a integrovaného vnitrostátního rámce pro politiky v oblasti výzkumu a inovací a pro podpůrné nástroje, včetně stanovení priorit na základě důkladného posouzení očekávaných hospodářských dopadů, má zásadní význam pro to, aby Lucembursko mohlo plně využít potenciál svého inovačního ekosystému.

               (11)Zvýšení investic do dovedností, zejména dovedností v oblasti informačních a komunikačních technologií, zaměstnatelnosti, vzdělávání a odborné přípravy, včetně lepšího sladění učebních osnov s potřebami trhu práce a podpory technologické a digitální transformace, je důležité pro zlepšení lucemburské produktivity, zaměstnanosti a dlouhodobého růstového potenciálu a pro podporu rovných příležitostí.

               (12)Znečištění ovzduší a přetížení dopravy ve špičkách stále představuje pro Lucembursko velké problémy, a to z hlediska konkurenceschopnosti i z hlediska ochrany životního prostředí. Emise CO2 ze silniční dopravy navíc přispívají ke změně klimatu. Podle vnitrostátních prognóz z roku 2017, které byly Komisi předloženy, se očekává, že nebudou-li přijata další opatření, Lucembursko nesplní svůj cíl snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 o 3 procentní body a cíl stanovený pro rok 2030 o 20 procentních bodů. Počet přeshraničních pracovníků, kteří v současné době představují přibližně 45 % lucemburské pracovní síly, nízké zdanění pohonných hmot a vysoké ceny rezidenčních nemovitostí stimulují zvýšené využívání automobilů a jsou překážkou pro zlepšení kvality ovzduší a dopravních podmínek. Mezitím se používání alternativních paliv v nových osobních automobilech prodávaných v Lucembursku v posledních několika letech zvýšilo.

               (13)Nedostatečná nabídka bydlení může negativně ovlivnit přitažlivost Lucemburska. Jeho silná poptávka po bydlení je nadále tažena růstem počtu obyvatel, příznivými podmínkami financování a početnou přeshraniční pracovní silou. Nabídka bydlení a investice se jeví nedostatečnými, jsou omezeny nedostatkem dostupné půdy a nízkou hustotou výstavby, a to do značné míry z důvodu nedostatečných pobídek pro vlastníky půdy, aby budovali nové bydlení nebo prodávali. Nabídka sociálního bydlení se rovněž jeví jako nedostatečná, a poukazuje na potřebu značných investic ke zmírnění rostoucího napětí na trhu s bydlením.

               (14)Boj proti agresivnímu daňovému plánování má zásadní význam pro to, aby daňové systémy byly učiněny účinnějšími a spravedlivějšími, jak je uvedeno v doporučení pro eurozónu pro rok 2019. Dopady strategií agresivního daňového plánování na jiné členské státy vyžadují koordinovaný postup vnitrostátních politik pro doplnění právních předpisů EU. Lucembursko přijalo opatření proti agresivnímu daňovému plánování, avšak vysoký podíl dividend, úroků a licenčních poplatků na HDP napovídá, že podniky využívají daňová pravidla Lucemburska k agresivnímu daňovému plánovaní. Většinu přímých zahraničních investic vlastní tzv. zvláštní účelové jednotky. Neexistence srážkové daně z odchozích (t.j. od rezidentů EU rezidentům třetích zemí) úroků a licenčních poplatků a osvobození plateb dividend od srážkových daní za určitých okolností může vést k úplnému úniku daňových plateb, pokud tyto platby nejsou zdaněné ani v jurisdikci příjemce.

               (15)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Lucembursku
                  7
               , by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. To by Lucembursku umožnilo optimálně využívat tyto prostředky v určených odvětvích.

               (16)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lucembursku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lucembursku adresována v předchozích letech. Zohlednila nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lucembursku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (17)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Lucembursko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Lucembursku v letech 2019 a 2020:

               1.Zvýšit míru zaměstnanosti starších pracovníků tím, že se posílí jejich pracovní příležitosti a zaměstnatelnost. Zlepšit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, včetně dalšího omezování předčasného odchodu do důchodu.

               2.Omezit překážky hospodářské soutěže v oblasti regulovaných odborných služeb podnikům.

               3.Zaměřit hospodářskou politiku v souvislosti s investicemi na podporu digitalizace a inovací, podporu rozvoje dovedností, zlepšení udržitelné dopravy a zvyšování nabídky bydlení, včetně zvyšování pobídek a odstraňování překážek pro výstavbu.

               4.Vyřešit ty aspekty daňového systému, které mohou usnadnit agresivní daňové plánování, zejména prostřednictvím odchozích plateb.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1015 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

                     (6)

                        SWD(2016) 436 final.

                     (7)

                        SWD(2019) 1015 final.