title: Doporučení Komise ze dne 18. června 2019 k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Finska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030

text:
               3.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/100

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 18. června 2019
      k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Finska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030
      (2019/C 297/26)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 3 odst. 1 a přílohou I nařízení (EU) 2018/1999 má každý členský stát povinnost předložit Komisi návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období od roku 2021 do roku 2030. První návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu měly být předloženy do 31. prosince 2018.

                  (2)

                  Finsko předložilo svůj návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu dne 20. prosince 2018. Předložení tohoto návrhu je základem a prvním krokem iterativního procesu mezi Komisí a členskými státy za účelem finalizace integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich následné implementace.

                  (3)

                  Podle nařízení (EU) 2018/1999 má Komise povinnost návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu posoudit. Komise finský návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu komplexně posoudila, přičemž vzala v úvahu příslušné prvky nařízení (EU) 2018/1999. Toto posouzení (2) se zveřejňuje spolu s tímto doporučením. Níže uvedená doporučení z uvedeného posouzení vycházejí.

                  (4)

                  Doporučení Komise se mohou zejména zaměřit na: i) úroveň ambicí cílů, úkolů a příspěvků za účelem společného dosažení cílů energetické unie, a zejména cílů Unie pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti, jakož i úroveň propojitelnosti elektroenergetických soustav, které hodlá členský stát dosáhnout v roce 2030, ii) politiky a opatření týkající se cílů na úrovni členského státu a Unie a další politiky a opatření, které mohou mít přeshraniční přesah, iii) veškeré další politiky a opatření, jež mohou být vyžadovány v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu, iv) interakce mezi stávajícími a plánovanými politikami a opatřeními zahrnutými do integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu v rámci jednoho rozměru i různých rozměrů energetické unie a jejich konzistentnost.

                  (5)

                  Při vypracování svých doporučení Komise zohlednila, že na jedné straně musí sečíst určité kvantifikované plánované příspěvky všech členských států, aby bylo možné posoudit ambice na úrovni Unie, a na straně druhé musí být dotčenému členskému státu poskytnut dostatek času na to, aby doporučení Komise řádně zohlednil předtím, než finalizuje svůj integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu.

                  (6)

                  Doporučení Komise týkající se ambicí členských států ve věci obnovitelných zdrojů energie vycházejí ze vzorce uvedeného v příloze II nařízení (EU) 2018/1999, který je založen na objektivních kritériích.

                  (7)

                  Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech, je-li to na místě. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovací budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.

                  (8)

                  Nařízení o správě ukládá členským státům, aby poskytly obecný přehled investic, které jsou k dosažení cílů, úkolů a příspěvků stanovených v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu zapotřebí, jakož i obecné posouzení zdrojů těchto investic. Vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu by měly zajistit transparentnost a předvídatelnost vnitrostátních politik a opatření v zájmu zajištění jistoty investic.

                  (9)

                  Komise současně v rámci cyklu evropského semestru 2018–2019 klade silný důraz na investiční potřeby členských států v oblasti energetiky a klimatu. To se odráží ve zprávě o Finsku pro rok 2019 (4) a v doporučení Komise pro doporučení Rady pro Finsko (5) v rámci evropského semestru. Komise ve svém posouzení návrhů integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu zohlednila nejnovější zjištění a doporučení, která vyplynula z evropského semestru. Doporučení Komise doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru byla zohledněna i v jejich integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (10)

                  Nařízení o správě dále od každého členského státu vyžaduje, aby ve svém návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, jenž má být předložen do 31. prosince 2019, řádně zohlednil jakákoli doporučení Komise, a pokud se dotčený členský stát doporučením nebo jeho podstatnou částí neřídí, měl by pro to předložit odůvodnění a zveřejnit je.

                  (11)

                  Je-li to na místě, měly by členské státy ve svých integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a v pozdějších aktualizacích vykazovat tytéž údaje, jaké vykazují Eurostatu nebo Evropské agentuře pro životní prostředí. Využívání stejných zdrojových údajů a evropských statistik, jsou-li k dispozici, má rovněž zásadní význam pro výpočet výchozího scénáře pro účely modelování a odhadů. Využití evropských statistik umožní lepší porovnatelnost údajů a odhadů použitých v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (12)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu mají být zahrnuty veškeré prvky přílohy I nařízení (EU) 2018/1999. V tomto kontextu by měly být posouzeny makroekonomické, a je-li to proveditelné, i zdravotní, environmentální, dovednostní a sociální dopady a dopady na zaměstnanost a oblast vzdělávání plánovaných politik a opatření. Do přípravy konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být zapojena veřejnost a další zúčastněné subjekty. Tyto a další prvky jsou podrobně popsány v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném spolu s tímto doporučením (6).

                  (13)

                  V konečném plánu by Finsko mělo vzít v úvahu vzájemné vazby mezi plánovanými politikami a opatřeními, zejména synergické účinky mezi rozměry snižování emisí uhlíku, energetická bezpečnost a vnitřní trh a zásadou „energetická účinnost v první řadě“ tím, že se vysvětlí, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, bezpečnosti dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby. Důležitými prvky, kterými je třeba se zabývat v konečném plánu, jsou také interakce plánovaných politik souvisejících s postupným rušením uhelných elektráren a snižováním spotřeby ropy, což je nahrazováno odpadem z lesů a biopalivy a rostoucím rozšířením elektřiny z obnovitelných zdrojů, které vyžaduje posílení elektrických sítí. Obdobně musí cíle v rozměru výzkum, inovace a konkurenceschopnost podpořit úsilí plánované pro ostatní rozměry energetické unie.

                  (14)

                  Bylo by vhodné, aby konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu obsahoval komplexní analýzu současného postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na světovém trhu, byly v něm zdůrazněny oblasti, které vykazují dobrou konkurenceschopnost, a oblasti, ve kterých jsou potenciální problémy, a uvedeny měřitelné cíle, pokud jde o budoucnost, včetně politik a opatření k jejich dosažení, a byly vytvořeny vhodné vazby na podnikovou a průmyslovou politiku. Kromě toho by se plán mohl více zaměřit na interakci s oběhovým hospodářstvím s důrazem na jeho přínosy, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů.

                  (15)

                  Doporučení Komise pro Finsko vycházejí z posouzení návrhu integrovaného plánu Finska v oblasti energetiky a klimatu, které se zveřejňuje spolu s tímto doporučením (7),

            DOPORUČUJE FINSKU:

                  1.

                  Vyjasnit, jak hodlá splnit závazek podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 (8), že emise z využívání půdy, změny ve využívání půdy a lesnictví (LULUCF) nepřekročí pohlcení, a to s přihlédnutím k možnosti využít flexibilitu mezi sdílením úsilí a odvětvími LULUCF. To vyžaduje uplatňování pravidel započítávání pro LULUCF. Kvantifikovat dopad plánovaných politik a opatření k dosažení cíle –39 % emisí skleníkových plynů v roce 2030 oproti roku 2005 v odvětvích mimo systém EU pro obchodování s emisemi během celého období 2021–2030.

                  2.

                  Zvýšit úroveň ambicí pro rok 2030 na nejméně 51 % energie z obnovitelných zdrojů jako příspěvek Finska k cíli Unie v oblasti energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2030 v souladu se vzorcem uvedeným v příloze II nařízení (EU) 2018/1999. V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu uvést orientační trajektorii, která v souladu s uvedeným podílem dosáhne všech referenčních bodů podle čl. 4 písm. a) bodu 2) nařízení (EU) 2018/1999, s ohledem na potřebu zvýšit úroveň úsilí, aby byl tento cíl společně dosažen. Navrhnout podrobné a kvantifikované politiky a opatření, jež jsou v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (9), aby bylo umožněno včasné a nákladově efektivní dosažení tohoto příspěvku. Vzhledem k významnému podílu biomasy na finské skladbě zdrojů energie poskytnout další podrobnosti o konkrétních opatřeních plánovaných k zajištění dlouhodobé udržitelnosti využívání biomasy v odvětví energetiky. Poskytnout další podrobnosti ohledně rámců umožňujících samospotřebu elektřiny z obnovitelných zdrojů a společenství pro obnovitelné zdroje v souladu s články 21 a 22 směrnice (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Významně zvýšit ambice, pokud jde o snížení jak konečné spotřeby energie, tak spotřeby primární energie v roce 2030 s ohledem na potřebu zvýšit míru úsilí pro dosažení cíle Unie v oblasti energetické účinnosti pro rok 2030. Toto úsilí podpořit politikami a opatřeními, které by do roku 2030 přinesly další úspory energie. Zaměřit se na potenciál úspor energie v oblasti bydlení a v průmyslových odvětvích a určit nejvhodnější opatření k jejich řešení. Posoudit příčiny očekávaného nárůstu hrubého domácího produktu (HDP), který je doprovázen zvýšením spotřeby energie, a určit konkrétní opatření ke zmírnění tohoto dopadu.

                  4.

                  Specifikovat opatření na podporu cílů energetické bezpečnosti, pokud jde o diverzifikaci a snížení energetické závislosti, včetně opatření zajišťujících flexibilitu, a strategii k zajištění dlouhodobých dodávek jaderného materiálu a paliva, zejména s ohledem na vývoj kapacity pro výrobu jaderné energie.

                  5.

                  Dále objasnit vnitrostátní cíle a cíle financování, pokud jde o výzkum, inovace a konkurenceschopnost, konkrétně související s energetickou unií, jichž má být dosaženo od nynějška do roku 2030, aby byly snadno měřitelné a vhodné pro účely podpory dosahování cílů v ostatních rozměrech konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Podpořit uvedené cíle specifickými a adekvátními politikami a opatřeními včetně těch, jež mají být vypracovány ve spolupráci s ostatními členskými státy, jako je Evropský strategický plán pro energetické technologie.

                  6.

                  Zintenzivnit již tak dobrou regionální spolupráci mezi severskými zeměmi (Dánsko, Finsko, Island, Norsko a Švédsko) a rozšířit ji na nové oblasti a na pobaltské státy (Estonsko, Lotyšsko a Litva). Regionální výměny by se měly zaměřit na vnitřní trh s energií a na oblasti energetické bezpečnosti s ohledem na změny v elektroenergetických soustavách, které zohledňují vyšší podíl elektřiny z obnovitelných zdrojů, čímž se zvýší dovoz a vývoz elektřiny a zvýší se potřeba flexibility systému.

                  7.

                  Uvést veškeré dotace v energetice, zejména včetně dotací na fosilní paliva, a přijatá opatření, jakož i plány k jejich postupnému zrušení.

                  8.

                  Doplnit analýzu o interakce s politikou týkající se kvality ovzduší a emisí do ovzduší, uvést dopady na znečištění ovzduší pro různé scénáře, poskytnout podkladové informace a zvážit synergie a kompenzační efekty.

                  9.

                  Lépe integrovat aspekty spravedlivé transformace, zejména uvedením dalších podrobností o dopadech plánovaných cílů, politik a opatření na sociální oblast, zaměstnanost a dovednosti.

         V Bruselu dne 18. června 2019.

               Za Komisi

            Miguel ARIAS CAÑETE

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 276.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1025 final.

         (5)  COM(2019) 526 final, 5. června 2019.

         (6)  SWD(2019) 276.

         (7)  SWD(2019) 276.

         (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 ze dne 30. května 2018 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 a rozhodnutí č. 529/2013/EU (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Doporučení Komise ze dne 18. června 2019 k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Švédska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030

text:
               3.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/104

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 18. června 2019
      k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Švédska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030
      (2019/C 297/27)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 3 odst. 1 a přílohou I nařízení (EU) 2018/1999 má každý členský stát povinnost předložit Komisi návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období od roku 2021 do roku 2030. První návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu měly být předloženy do 31. prosince 2018.

                  (2)

                  Švédsko předložilo svůj návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu dne 17. ledna 2019. Předložení tohoto návrhu je základem a prvním krokem iterativního procesu mezi Komisí a členskými státy za účelem finalizace integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich následné implementace.

                  (3)

                  Podle nařízení (EU) 2018/1999 má Komise povinnost návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu posoudit. Komise švédský návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu komplexně posoudila, přičemž vzala v úvahu příslušné prvky nařízení (EU) 2018/1999. Toto posouzení (2) je zveřejněno spolu s tímto doporučením. Níže uvedená doporučení z uvedeného posouzení vycházejí.

                  (4)

                  Doporučení Komise se mohou zejména zaměřit na: i) úroveň ambicí cílů, úkolů a příspěvků za účelem společného dosažení cílů energetické unie, a zejména cílů Unie pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti, jakož i úroveň propojitelnosti elektroenergetických soustav, které hodlá členský stát dosáhnout v roce 2030, ii) politiky a opatření týkající se cílů na úrovni členského státu a Unie a další politiky a opatření, které mohou mít přeshraniční přesah, iii) veškeré další politiky a opatření, jež mohou být vyžadovány v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu, iv) interakce mezi stávajícími a plánovanými politikami a opatřeními zahrnutými do integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu v rámci jednoho rozměru i různých rozměrů energetické unie a jejich konzistentnost.

                  (5)

                  Při vypracování svých doporučení Komise zohlednila, že na jedné straně musí sečíst určité kvantifikované plánované příspěvky všech členských států, aby bylo možné posoudit ambice na úrovni Unie, a na straně druhé musí být dotčenému členskému státu poskytnut dostatek času na to, aby doporučení Komise řádně zohlednil předtím, než finalizuje svůj vnitrostátní plán.

                  (6)

                  Doporučení Komise týkající se ambicí členských států ve věci obnovitelných zdrojů energie vycházejí ze vzorce uvedeného v příloze II nařízení (EU) 2018/1999, který je založen na objektivních kritériích.

                  (7)

                  Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech, je-li to na místě. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovací budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.

                  (8)

                  Nařízení o správě ukládá členským státům, aby poskytly obecný přehled investic, které jsou k dosažení cílů, úkolů a příspěvků stanovených v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu zapotřebí, jakož i obecné posouzení zdrojů těchto investic. Vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu by měly zajistit transparentnost a předvídatelnost vnitrostátních politik a opatření v zájmu zajištění jistoty investic.

                  (9)

                  Komise současně v rámci cyklu evropského semestru 2018–2019 klade silný důraz na investiční potřeby členských států v oblasti energetiky a klimatu. To se odráží ve zprávě o Švédsku pro rok 2019 (4) a v doporučení Komise pro doporučení Rady pro Švédsko (5) v rámci evropského semestru. Komise ve svém posouzení návrhů integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu zohlednila nejnovější zjištění a doporučení, která vyplynula z evropského semestru. Doporučení Komise doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru zohlednily i jejich integrované vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu.

                  (10)

                  Nařízení o správě dále od každého členského státu vyžaduje, aby ve svém návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, jenž má být předložen do 31. prosince 2019, řádně zohlednil jakákoli doporučení Komise, a pokud se dotčený členský stát doporučením nebo jeho podstatnou částí neřídí, měl by pro to předložit odůvodnění a zveřejnit je.

                  (11)

                  Je-li to na místě, měly by členské státy ve svých integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a v pozdějších aktualizacích vykazovat tytéž údaje, jaké vykazují Eurostatu nebo Evropské agentuře pro životní prostředí. Využívání stejných zdrojových údajů a evropských statistik, jsou-li k dispozici, má rovněž zásadní význam pro výpočet výchozího scénáře pro účely modelování a odhadů. Využití evropských statistik umožní lepší porovnatelnost údajů a odhadů použitých v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (12)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu mají být zahrnuty veškeré prvky přílohy I nařízení (EU) 2018/1999. V tomto kontextu by měly být posouzeny makroekonomické, a je-li to proveditelné, i zdravotní, environmentální, dovednostní a sociální dopady a dopady na zaměstnanost a oblast vzdělávání plánovaných politik a opatření. Do přípravy konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být zapojena veřejnost a další zúčastněné subjekty. Tyto a další prvky jsou podrobně popsány v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném spolu s tímto doporučením (6).

                  (13)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu by Švédsko mělo rovněž zohlednit propojení mezi jednotlivými politikami, zejména synergie mezi rozměry snižování emisí uhlíku, energetické bezpečnosti a vnitřního trhu se zásadou „energetická účinnost v první řadě“. Dalšími významnými prvky, jimiž by se měl konečný plán zabývat, jsou interakce plánovaných politik souvisejících s plánovaným nárůstem elektrické energie z obnovitelných zdrojů a nutné posílení elektroenergetických sítí. Cíle v rámci rozměru výzkumu, inovací a konkurenceschopnosti musí podporovat úsilí plánované pro ostatní rozměry energetické unie. Jelikož jsou ve velké míře využívány vodní elektrárny, mohly by být zváženy také dopady změny klimatu na energetickou bezpečnost.

                  (14)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu by Švédsko mohlo stavět na svém obecném cíli, jímž je rozvoj technologií a služeb, které by mohly komerčně využívat švédské podniky, tak, že by poskytlo komplexnější přehled konkurenceschopnosti odvětví nízkouhlíkových technologií. Plánu by rovněž mohlo prospět více informací o interakci s oběhovým hospodářstvím.

                  (15)

                  Doporučení Komise pro Švédsko vycházejí z posouzení návrhu integrovaného plánu Švédska v oblasti energetiky a klimatu, které je zveřejněno spolu s tímto doporučením (7),

            DOPORUČUJE ŠVÉDSKU:

                  1.

                  Rozvíjet svou strategii pro splnění závazku podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 (8), jenž spočívá v tom, že by emise z využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (LULUCF) neměly překročit objem pohlcování, a to na základě uplatnění příslušných pravidel započítávání. Věnovat obzvláštní pozornost posouzení dopadu daných politik a opatření na systém pro obchodování s emisemi, sdílení úsilí a sektory LULUCF.

                  2.

                  Potvrdit vítanou úroveň ambicí v podobě 65 % podílu energie z obnovitelných zdrojů v roce 2030 zmíněnou v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu jakožto příspěvek Švédska k dosažení cíle Unie v oblasti energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2030 podle článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (9) a článku 4 nařízení 2018/1999. Tento příspěvek by měly podpořit podrobné a kvantifikované politiky a opatření v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnici (EU) 2018/2001, aby bylo možné tohoto příspěvku dosáhnout včas a nákladově efektivně. Měla by být uvedena orientační trajektorie, která dosáhne všech referenčních bodů podle čl. 4 písm. a) bodu 2) nařízení (EU) 2018/1999. Rovněž by měly být uvedeny další informace související se snížením administrativní zátěže, jakož i další podrobnosti o rámci umožňujícím samospotřebu elektřiny z obnovitelných zdrojů a společenství pro obnovitelné zdroje v souladu s články 21 a 22 směrnice (EU) 2018/2001. Vzhledem k tomu, že biomasa představuje významný příspěvek pro celou skladbu zdrojů energie Švédska, měly by být uvedeny další podrobnosti o konkrétních opatřeních plánovaných pro zajištění dlouhodobé udržitelnosti využívání biomasy v energetice.

                  3.

                  Zvýšit míru úsilí směřujícího ke snížení konečné spotřeby energie s ohledem na potřebu dosáhnout společně cíle Unie v oblasti energetické účinnosti pro rok 2030, a podpořit je politikami a opatřeními, které by do roku 2030 zajistily dosažení dalších úspor energie. V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být rozpracována a zahrnuta další opatření a jejich očekávaný dopad na úspory energie.

                  4.

                  Specifikovat opatření na podporu cílů v oblasti energetické bezpečnosti, pokud jde o diverzifikaci a snížení energetické závislosti, včetně opatření zajišťujících flexibilitu a přiměřenost výroby elektřiny vzhledem k ambicióznímu cíli v oblasti energie z obnovitelných zdrojů.

                  5.

                  Objasnit své vnitrostátní cíle a cíle financování, pokud jde o výzkum, inovace a konkurenceschopnost, jež se vztahují specificky k energetické unii a jichž má být dosaženo od roku 2023 do roku 2030, aby byly ihned měřitelné a vhodné pro účely podpory dosahování cílů v ostatních rozměrech integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Podpořit uvedené cíle specifickými a adekvátními politikami a opatřeními včetně těch, jež mají být vypracovány ve spolupráci s ostatními členskými státy, jako je Evropský strategický plán pro energetické technologie.

                  6.

                  Zintenzivnit již nyní dobrou regionální spolupráci mezi severskými zeměmi (Dánsko, Finsko, Island, Norsko a Švédsko), rozšířit ji do nových oblastí, včetně geografického rozšíření do pobaltských států (Estonsko, Lotyšsko a Litva). Regionální výměny by se měly zaměřovat na vnitřní trh s energií a energetickou bezpečnost, a to s ohledem na změny v elektroenergetických soustavách umožňující vyšší podíl elektřiny z obnovitelných zdrojů, v jejichž důsledku se zvýší dovoz a vývoz elektřiny, jakož i potřeba flexibility systému.

                  7.

                  Poskytnout obecný přehled investičních potřeb pro dosažení cílů v oblasti klimatu a energetiky a obecné posouzení zdrojů uvedených investic, včetně příslušného financování na vnitrostátní a regionální úrovni.

                  8.

                  Uvést veškeré dotace v energetice, zejména včetně dotací na fosilní paliva, a opatření přijatá k jejich postupnému zrušení.

                  9.

                  Uvést analýzu interakcí s politikou týkající se kvality ovzduší a emisí do ovzduší, uvést dopady na znečištění ovzduší v případě různých scénářů, poskytnout podkladové informace a zvážit synergie a kompenzační efekty.

                  10.

                  Lépe integrovat aspekty spravedlivé transformace, zejména uvedením více podrobností o dovednostních a sociálních dopadech a dopadech na zaměstnanost plánovaných cílů, politik a opatření.

         V Bruselu dne 18. června 2019.

               Za Komisi

            Miguel ARIAS CAÑETE

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 278.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1026 final.

         (5)  COM(2019) 527 final, 5. června 2019.

         (6)  SWD(2019) 278 final.

         (7)  SWD(2019) 278 final.

         (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 ze dne 30. května 2018 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 a rozhodnutí č. 529/2013/EU (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Doporučení Komise ze dne 18. června 2019 k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Spojeného království v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030

text:
               3.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/108

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 18. června 2019
      k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Spojeného království v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030
      (2019/C 297/28)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 3 odst. 1 a přílohou I nařízení (EU) 2018/1999 má každý členský stát povinnost předložit Komisi návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období od roku 2021 do roku 2030. První návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu měly být předloženy do 31. prosince 2018.

                  (2)

                  Spojené království předložilo svůj návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu dne 20. prosince 2018. Předložení tohoto návrhu je základem a prvním krokem iterativního procesu mezi Komisí a členskými státy za účelem finalizace integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich následné implementace.

                  (3)

                  Podle nařízení (EU) 2018/1999 má Komise povinnost návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu posoudit. Komise návrh integrovaného vnitrostátního plánu Spojeného království v oblasti energetiky a klimatu komplexně posoudila, přičemž vzala v úvahu příslušné prvky nařízení (EU) 2018/1999. Toto posouzení (2) je zveřejněno spolu s tímto doporučením. Níže uvedená doporučení z uvedeného posouzení vycházejí.

                  (4)

                  Doporučení Komise se mohou zejména zaměřit na: i) úroveň ambicí cílů, úkolů a příspěvků za účelem společného dosažení cílů energetické unie, a zejména cílů Unie pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti, jakož i úroveň propojitelnosti elektroenergetických soustav, které hodlá členský stát dosáhnout v roce 2030, ii) politiky a opatření týkající se cílů na úrovni členského státu a Unie a další politiky a opatření, které mohou mít přeshraniční přesah, iii) veškeré další politiky a opatření, jež mohou být vyžadovány v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu, iv) interakce mezi stávajícími a plánovanými politikami a opatřeními zahrnutými do integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu v rámci jednoho rozměru i různých rozměrů energetické unie a jejich konzistentnost.

                  (5)

                  Při vypracování svých doporučení Komise zohlednila, že na jedné straně musí sečíst určité kvantifikované plánované příspěvky všech členských států, aby bylo možné posoudit ambice na úrovni Unie, a na straně druhé musí být dotčenému členskému státu poskytnut dostatek času na to, aby doporučení Komise řádně zohlednil předtím, než finalizuje svůj vnitrostátní plán.

                  (6)

                  Doporučení Komise týkající se ambicí členských států ve věci obnovitelných zdrojů energie vycházejí ze vzorce uvedeného v příloze II nařízení (EU) 2018/1999, který je založen na objektivních kritériích.

                  (7)

                  Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech, je-li to na místě. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovací budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.

                  (8)

                  Nařízení o správě ukládá členským státům, aby poskytly obecný přehled investic, které jsou k dosažení cílů, úkolů a příspěvků stanovených v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu zapotřebí, jakož i obecné posouzení zdrojů těchto investic. Vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu by měly zajistit transparentnost a předvídatelnost vnitrostátních politik a opatření v zájmu zajištění jistoty investic.

                  (9)

                  Komise současně v rámci cyklu evropského semestru 2018–2019 klade silný důraz na investiční potřeby členských států v oblasti energetiky a klimatu. To se odráží ve zprávě o Spojeném království pro rok 2019 (4) a v doporučení Komise pro doporučení Rady pro Spojené království (5) v rámci evropského semestru. Komise ve svém posouzení návrhů integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu zohlednila nejnovější zjištění a doporučení, která vyplynula z evropského semestru. Doporučení Komise doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru zohlednily i jejich integrované vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu.

                  (10)

                  Nařízení o správě dále od každého členského státu vyžaduje, aby ve svém návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, jenž má být předložen do 31. prosince 2019, řádně zohlednil jakákoli doporučení Komise, a pokud se dotčený členský stát doporučením nebo jeho podstatnou částí neřídí, měl by pro to předložit odůvodnění a zveřejnit je.

                  (11)

                  Je-li to na místě, měly by členské státy ve svých integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a v pozdějších aktualizacích vykazovat tytéž údaje, jaké vykazují Eurostatu nebo Evropské agentuře pro životní prostředí. Využívání stejných zdrojových údajů a evropských statistik, jsou-li k dispozici, má rovněž zásadní význam pro výpočet výchozího scénáře pro účely modelování a odhadů. Využití evropských statistik umožní lepší porovnatelnost údajů a odhadů použitých v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (12)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu mají být zahrnuty veškeré prvky přílohy I nařízení (EU) 2018/1999. V tomto kontextu by měly být posouzeny makroekonomické, a je-li to proveditelné, i zdravotní, environmentální, dovednostní a sociální dopady a dopady na zaměstnanost a oblast vzdělávání plánovaných politik a opatření. Do přípravy konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být zapojena veřejnost a další zúčastněné subjekty. Tyto a další prvky jsou podrobně popsány v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném spolu s tímto doporučením (6).

                  (13)

                  V konečném plánu by Spojené království mělo jasněji popsat vazby mezi domácími politickými opatřeními a rozměry energetické unie a rovněž zohlednit vzájemná propojení mezi plánovanými politikami a opatřeními, pokud jde o rozměry snižování emisí uhlíku, energetické bezpečnosti a vnitřního trhu, a výzkumem, inovacemi a konkurenceschopností. Příklady jsou zásada „energetická účinnost v první řadě“, dopad využití bioenergie na započtené emise a pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví a to, jak rizika spojená se změnou klimatu ovlivňují dodávky energie.

                  (14)

                  Bylo by užitečné, kdyby konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu obsahoval komplexní analýzu aktuálního postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na globálním trhu, v níž by byly popsány oblasti s přítomností konkurenčních výhod nebo naopak možných problémů a která by uvedla měřitelné cíle do budoucnosti spolu s politikami a opatřeními pro jejich dosažení, přičemž zmíní příslušné vazby na politiku v oblasti podnikání a průmyslu. Rovněž by mohlo být užitečné, pokud by plán vzal v úvahu roli oběhového hospodářství, uvedl odkazy na vnitrostátní strategie a akční plány, uvedl jejich přínosy a možnosti kompenzace, pokud jde o snížení emisí skleníkových plynů.

                  (15)

                  Doporučení Komise pro Spojené království vycházejí z posouzení návrhu integrovaného plánu Spojeného království v oblasti energetiky a klimatu, které je zveřejněno spolu s tímto doporučením (7),

            DOPORUČUJE SPOJENÉMU KRÁLOVSTVÍ:

                  1.

                  Dále specifikovat a kvantifikovat dopady dodatečných politik a opatření, a to i mimo odvětví stavebnictví a dopravy, potřebných k dosažení cíle emisí skleníkových plynů do roku 2030 ve výši –37 % ve srovnání s rokem 2005 u odvětví, na něž se nevztahuje systém EU obchodování s emisemi. To zahrnuje odpovídající závazek podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 (8), jenž spočívá v tom, že by emise z využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví neměly překročit objem pohlcování a požaduje uplatnění příslušných pravidel započítávání.

                  2.

                  Předložit jako příspěvek Spojeného království k dosažení cíle EU pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů podíl této energie ve výši nejméně 27 % na základě vzorce v příloze II nařízení (EU) 2018/1999. Uvést v konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu orientační trajektorii, která v souladu s uvedeným podílem dosáhne všech referenčních bodů podle čl. 4 písm. a) bodu 2) nařízení (EU) 2018/1999, a to s ohledem na potřebu společného dosažení tohoto cíle. Předložit podrobné a kvantifikované politiky a opatření v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (9), aby bylo možné tohoto příspěvku dosáhnout včas a nákladově efektivně. Zvýšit míru ambicí v odvětví vytápění a chlazení pro dosažení orientačního cíle uvedeného v článku 23 směrnice (EU) 2018/2001 a zvýšit míru ambicí pro dosažení cíle v odvětví dopravy uvedeného v článku 25 téže směrnice. Uvést další podrobnosti o rámcích umožňujících samospotřebu elektřiny z obnovitelných zdrojů a společenství pro obnovitelné zdroje v souladu s články 21 a 22 směrnice (EU) 2018/2001.

                  3.

                  S ohledem na potřebu zvýšit míru úsilí pro dosažení cíle Unie v oblasti energetické účinnosti pro rok 2030 stanovit vnitrostátní příspěvky, jež by byly podstatně ambicióznější než prognózy vyplývající z modelů citovaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Navrhnout ambicióznější politiky a opatření, které by do roku 2030 zajistily dosažení dalších úspor energie. Uvést politiky a opatření na celé období 2021–2030. Uvést posouzení dopadů plánovaných politik a opatření v oblasti energetické účinnosti, zejména pokud jde o očekávané úspory energie, které mají zajistit.

                  4.

                  Specifikovat opatření na podporu cílů v oblasti energetické bezpečnosti, pokud jde o diverzifikaci a snížení energetické závislosti, včetně opatření zajišťujících flexibilitu a dlouhodobé dodávky jaderného paliva s ohledem na možný rozvoj kapacity pro výrobu jaderné energie.

                  5.

                  Definovat perspektivní cíle a úkoly ohledně integrace trhu a především formulovat strategii a časový harmonogram pro přechod na plně tržní ceny.

                  6.

                  Objasnit své vnitrostátní cíle a cíle financování, pokud jde o výzkum, inovace a konkurenceschopnost, jež se vztahují specificky k energetické unii a jichž má být dosaženo od roku 2023 do roku 2030, aby byly ihned měřitelné a vhodné pro účely podpory dosahování cílů v ostatních rozměrech integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Podpořit uvedené cíle specifickými a adekvátními politikami a opatřeními včetně těch, jež mají být vypracovány ve spolupráci s ostatními členskými státy, jako je Evropský strategický plán pro energetické technologie.

                  7.

                  Stavět na projektu Spolupráce v oblasti energetiky v Severním moři, pokud jde o výměnu osvědčených postupů pro podporu mořských větrných elektráren a potenciálních projektů za účelem dosažení cílů energetické unie, jimiž jsou větší energetická bezpečnost, udržitelnost a konkurenceschopnost. S ohledem na rozhodnutí Spojeného království vystoupit z Evropské unie by země měla plánovat opatření zajišťující kontinuální regionální spolupráci s Irskem, pokud jde o připravenost a reakci na mimořádné situace ve vztahu k elektrické energii a zabezpečení dodávek zemního plynu a ropy.

                  8.

                  Zdokonalit svou analýzu investičních výdajů a zdrojů ve všech rozměrech energetické unie, včetně příslušného financování na vnitrostátní a regionální úrovni, jež je v současnosti zajištěno pro několik oblastí, a doplnit ji o obecný přehled investičních potřeb, rizik a překážek.

                  9.

                  Uvést veškeré dotace v energetice, zejména včetně dotací na fosilní paliva, a opatření přijatá k jejich postupnému zrušení.

                  10.

                  Uvést dopady na znečištění ovzduší v případě různých scénářů, poskytnout podkladové informace a zvážit synergie a kompenzační efekty.

                  11.

                  Uvést podrobnosti o aspektech spravedlivé transformace, zejména posouzením energetické chudoby, uvedením souvisejících cílů a popisem dovednostních a sociálních dopadů a dopadů na zaměstnanost plánovaných cílů, politik a opatření. Zvláštní pozornost by měla být věnována uhelným regionům a regionům s vysokými emisemi uhlíku a tomu, jak budou ovlivněny energetickou transformací. Zvlášť uvést posouzení otázek energetické chudoby spolu s veškerými souvisejícími cíli nebo konkrétními politikami nebo opatřeními, jak požaduje nařízení (EU) 2018/1999.

         V Bruselu dne 18. června 2019.

               Za Komisi

            Miguel ARIAS CAÑETE

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 279.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1027 final.

         (5)  COM(2019) 528 final, 5. června 2019.

         (6)  SWD(2019) 279 final.

         (7)  SWD(2019) 279 final.

         (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 ze dne 30. května 2018 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 a rozhodnutí č. 529/2013/EU (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Doporučení Rady ze dne 12. února 2019 o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky

text:
               15.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 12. února 2019
      o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky
      (2019/C 60/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 a čl. 139 odst. 2 této smlouvy,
      s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 11.2 uvedeného protokolu,
      DOPORUČUJE EVROPSKÉ RADĚ:
      jmenovat pana Philipa R. LANEA členem Výkonné rady Evropské centrální banky na osmileté funkční období začínající dne 1. června 2019.

         V Bruselu dne 12. února 2019.

               Za Radu

               předseda

            E. O. TEODOROVICI


title: Doporučení Komise (EU) 2019/534 ze dne 26. března 2019 Kybernetická bezpečnost sítí 5G

text:
               29.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/42

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2019/534
      ze dne 26. března 2019
      Kybernetická bezpečnost sítí 5G
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Komise uznala, že zavedení síťových technologií 5. generace (5G) je hlavním faktorem umožňujícím rozvoj digitálních služeb budoucnosti a prioritou v rámci strategie pro jednotný digitální trh. Aby bylo zajištěno, že Unie bude mít od roku 2020 infrastrukturu pro připojení, jakou potřebuje pro svou digitální transformaci, přijala Komise akční plán 5G (1).

                  (2)

                  Sítě 5G budou stavět na stávající 4. generaci (4G) síťových technologií; umožní poskytování nových služeb a stanou se centrální infrastrukturou a hnací silou pro velké části hospodářství Unie. Po svém zavedení budou sítě 5G tvořit páteř pro širokou škálu služeb, které jsou nezbytné pro fungování vnitřního trhu a zachování a provoz životně důležitých společenských a ekonomických funkcí – jako jsou energetika, doprava, bankovnictví a zdravotnictví, jakož i průmyslové řídicí systémy. O digitální infrastrukturu a sítě 5G se také bude ve stále větší míře opírat organizování demokratických procesů, například voleb.

                  (3)

                  Závislost mnoha kritických služeb na sítích 5G by vedla k tomu, že následky systematických a rozsáhlých narušení budou velmi závažné. V této době, kdy kybernetické útoky jsou stále častější a sofistikovanější než dříve, je proto zajištění kybernetické bezpečnosti sítí 5G pro Unii otázkou strategického významu.

                  (4)

                  Vzájemná propojenost a mezinárodní povaha infrastruktur, o něž se opírá digitální ekosystém, a přeshraniční povaha příslušných hrozeb znamenají, že jakékoli významné zranitelnosti a/nebo kybernetické bezpečnostní incidenty týkající se sítí 5G, které se vyskytnou v jednom členském státě, by měly dopad na Unii jako celek. Proto by měla být přijata opatření na podporu vysoké společné úrovně kybernetické bezpečnosti sítí 5G.

                  (5)

                  Členské státy potvrdily, že jsou potřebná opatření na úrovni Unie. Evropská rada ve svých závěrech ze dne 21. března 2019 uvedla, že se zájmem očekává doporučení Komise ohledně jednotného přístupu k bezpečnosti sítí 5G (2).

                  (6)

                  Jedním z hlavních cílů by mělo být zajištění evropské suverenity při plném respektování evropských hodnot otevřenosti a tolerance (3). Zahraniční investice ve strategických odvětvích, akvizice kritických aktiv, technologií a infrastruktury v Unii a dodávky kritických zařízení mohou pro Unii znamenat také bezpečnostní riziko.

                  (7)

                  Kybernetická bezpečnost sítí 5G má zásadní význam pro zajištění strategické autonomie Unie, jak je uvedeno ve společném sdělení „EU-Čína – Strategický výhled“ (4).

                  (8)

                  Usnesení Evropského parlamentu o bezpečnostních hrozbách souvisejících se zvyšující se technologickou přítomností Číny v Unii rovněž vyzývá Komisi a členské státy k přijetí opatření na úrovni Unie (5).

                  (9)

                  Toto doporučení se zabývá kybernetickými bezpečnostními riziky v sítích 5G a za tímto účelem stanoví pokyny, které se týkají vhodných opatření v oblasti analýzy a zvládání rizik na vnitrostátní úrovni, vypracování koordinovaného evropského posuzování rizik a zavedení procesu pro vytvoření společné „sady nástrojů“ obsahující osvědčená opatření k řízení rizik.

                  (10)

                  K ochraně sítí elektronických komunikací je zaveden robustní právní rámec Unie.

                  (11)

                  Rámec Unie v oblasti elektronických komunikací (6) podporuje hospodářskou soutěž, vnitřní trh a zájmy koncových uživatelů a s evropským kodexem pro elektronické komunikace (7) sleduje další cíl týkající se připojení, který je vyjádřen v podobě výsledků: obecný přístup k pevnému a mobilnímu připojení s velmi vysokou kapacitou a jeho využívání pro všechny občany a podniky Unie při zajištění ochrany zájmů občanů. Směrnice 2002/21/ES požaduje, aby členské státy zajišťovaly zachování integrity a bezpečnosti veřejných komunikačních sítí a uložily povinnosti, které zajistí, že podniky zajišťující veřejné komunikační sítě nebo poskytující veřejně dostupné služby elektronických komunikací přijmou technická a organizační opatření k odpovídajícímu zvládnutí rizik pro bezpečnost sítí a služeb. Rovněž stanoví, že příslušné vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc zajistit dodržování takových povinností, včetně pravomoci vydávat závazné pokyny.

                  (12)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES (8) navíc umožnuje členským státům připojit k obecnému oprávnění podmínky týkající se zabezpečení veřejných sítí proti neoprávněnému přístupu za účelem ochrany důvěrného charakteru sdělení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (9).

                  (13)

                  Na podporu provádění těchto povinností zřídila Unie řadu orgánů pro spolupráci. Agentura pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), Komise, členské státy a vnitrostátní regulační orgány vypracovaly technické pokyny pro vnitrostátní regulační orgány týkající se hlášení incidentů, bezpečnostních opatření a hrozeb a aktiv (10). Skupina pro spolupráci ustavená směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1148 (11) (dále jen „skupina pro spolupráci“) sdružuje příslušné orgány za účelem podpory a usnadňování spolupráce, zejména poskytováním strategického vedení pro činnosti sítě bezpečnostních týmů typu CSIRT, která na technické úrovni usnadňuje operativní spolupráci.

                  (14)

                  Základní podpůrný nástroj na podporu jednotné úrovně bezpečnosti by měl poskytnout budoucí evropský rámec pro certifikaci kybernetické bezpečnosti (12). Měl by umožnit rozvoj systémů certifikace kybernetické bezpečnosti, které budou reagovat na potřeby uživatelů zařízení a softwaru souvisejících s 5G. Vzhledem k zásadnímu významu těchto infrastruktur by rozvoj příslušných evropských systémů certifikace kybernetické bezpečnosti pro výrobky, služby nebo procesy informačních a komunikačních technologií používané pro sítě 5G měl být bezprostřední prioritou. Na rozvoji těchto systémů certifikace by se měli aktivně podílet členské státy a účastníci trhu, mimo jiné poskytováním podpory pro definici specifických profilů ochrany pro sítě 5G.

                  (15)

                  Neexistují-li harmonizované právní předpisy Unie, mohou členské státy formou vnitrostátních technických předpisů přijatých v souladu s právem Unie stanovit, že evropský systém certifikace kybernetické bezpečnosti by měl být povinný. Členské státy mohou rovněž využít evropské systémy certifikace kybernetické bezpečnosti v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (13) a mohly by podpořit vytvoření mechanismů pomoci – například asistenčního centra – pro pořizování řešení v oblasti kybernetické bezpečnosti ze strany zadavatelů veřejných zakázek.

                  (16)

                  Důležitým prvkem při zajišťování bezpečnosti sítí 5G je vysoká úroveň ochrany údajů a soukromí. I na úrovni Unie byla stanovena pravidla zajišťující bezpečnost zpracování osobních údajů, mimo jiné i v elektronických komunikacích. Obecné nařízení o ochraně osobních údajů (14) ukládá povinnost zpracovávat osobní údaje způsobem, který zajistí jejich zabezpečení, včetně ochrany před neoprávněným přístupem k osobním údajům a zařízení používanému ke zpracování a před jejich neoprávněným používáním. Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích stanoví zvláštní pravidla pro ochranu důvěrného charakteru sdělení a ochranu koncového zařízení uživatelů. Rovněž ukládá poskytovatelům služeb povinnost přijmout vhodná technická a organizační opatření, aby zajistili bezpečnost svých služeb.

                  (17)

                  Unie rovněž přijala nástroj, který ochrání kritickou infrastrukturu a technologie, například infrastrukturu a technologie používané v telekomunikacích, tím, že umožní členským státům prověřovat přímé zahraniční investice z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku a vytvoří mechanismus spolupráce, v jehož rámci si členské státy a Komise budou moci vzájemně vyměňovat informace a vznášet obavy související s konkrétními investicemi (15).

                  (18)

                  Členské státy a provozovatelé v současné době podnikají důležité přípravné kroky k tomu, aby mohly být sítě 5G zavedeny ve velkém měřítku. Několik členských států vyjádřilo obavy ohledně potenciálních bezpečnostních rizik spojených se sítěmi 5G v souvislosti s prováděním postupů pro udělování práv na užívání pásem rádiového spektra určených pro sítě 5G (16) a prověřovalo opatření k řešení těchto rizik.

                  (19)

                  Při řešení kybernetických bezpečnostních rizik v sítích 5G by měly být zohledněny jak technické, tak i další faktory. Mezi technické faktory mohou patřit zranitelnosti v oblasti kybernetické bezpečnosti, které mohou být zneužity k získání neoprávněného přístupu k informacím (kybernetická špionáž, ať z ekonomických či politických důvodů) nebo k jiným zlovolným účelům (kybernetické útoky zaměřené na narušení nebo zničení systémů a dat). Důležitými aspekty, které je třeba uvážit, by měla být nutnost chránit sítě během celého životního cyklu a nutnost zahrnout všechno příslušné vybavení, též ve fázích projektování, vývoje, pořizování, zavádění, provozu a údržby sítí 5G.

                  (20)

                  Mezi další faktory mohou patřit regulační nebo jiné požadavky kladené na dodavatele zařízení informačních a komunikačních technologií. Posouzení významu těchto faktorů by muselo zohlednit mimo jiné celkové riziko vlivu třetí země, zejména v souvislosti s jejím modelem správy věcí veřejných, neexistenci dohod o spolupráci v oblasti bezpečnosti nebo podobných ujednání – například rozhodnutí o odpovídající ochraně – týkajících se ochrany údajů mezi Unií a dotčenou třetí zemí, nebo to, zda je dotčená země smluvní stranou mnohostranných, mezinárodních nebo dvoustranných dohod o kybernetické bezpečnosti, boji proti kyberkriminalitě nebo ochraně dat.

                  (21)

                  Jako důležitý krok v rámci tvorby přístupu Unie ke kybernetické bezpečnosti sítí 5G by mělo být provedeno a dokončeno posouzení rizik na vnitrostátní úrovni. To by členským státům pomohlo přizpůsobit vnitrostátní opatření týkající se bezpečnostních požadavků a řízení rizik ve světle uvedeného posouzení.

                  (22)

                  Měla by být zavedena koordinace, aby byla zajištěna efektivita opatření zaměřených na řešení těchto kybernetických hrozeb, opatření nezbytných pro řádné fungování vnitřního trhu a opatření na ochranu osobních údajů a soukromí.

                  (23)

                  Vnitrostátní posouzení rizik by se měla stát základem koordinovaného posouzení rizik na úrovni Unie, které by sestávalo z mapování hrozeb a společného přezkumu, což by prováděly členské státy s podporou Komise a společně s Evropskou agenturou pro kybernetickou bezpečnost (ENISA).

                  (24)

                  Skupina pro spolupráci by měla – se zohledněním posouzení rizik na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie – vytvořit „sadu nástrojů“, která by identifikovala typy kybernetických bezpečnostních rizik a možná opatření na zmírnění těchto rizik v oblastech, jako je certifikace, zkoušení a řízení přístupu. Měla by rovněž určit možná zvláštní opatření vhodná k řešení rizik zjištěných jedním nebo více členskými státy. Skupina pro spolupráci by měla využívat podporu ze strany Evropské agentury pro kybernetickou bezpečnost (ENISA), Europolu, Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Zpravodajského a informačního centra EU. Tato sada nástrojů by měla Komisi napomáhat při vypracovávání minimálních společných požadavků, které dále zajistí vysokou úroveň kybernetické bezpečnosti sítí 5G v celé Unii.

                  (25)

                  Při přijímání opatření k řešení kybernetických bezpečnostních rizik by se měla brát v úvahu podpora kybernetické bezpečnosti prostřednictvím diverzifikace dodavatelů při budování jakékoli jedné sítě.

                  (26)

                  Tímto doporučením by neměla být dotčena příslušnost členských států, pokud jde o činnosti týkající se veřejné bezpečnosti, obrany a národní bezpečnosti a činnosti státu v oblasti trestního práva, včetně práva členských států vyloučit ze svých trhů poskytovatele nebo dodavatele z důvodů národní bezpečnosti,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
      I.   CÍLE

                  1)

                  Toto doporučení za účelem podpory vytvoření přístupu Unie k zajištění kybernetické bezpečnosti sítí 5G určuje činnosti, které by měly být uskutečněny, aby:

                              a)

                              členské státy mohly posoudit kybernetická bezpečnostní rizika ovlivňující sítě 5G na vnitrostátní úrovni a přijmout nezbytná bezpečnostní opatření;

                              b)

                              členské státy a příslušné orgány, agentury a jiné subjekty Unie mohly společně vypracovat koordinované posouzení rizik na úrovni Unie, které bude vycházet z vnitrostátního posouzení rizik;

                              c)

                              skupina pro spolupráci ustavená podle směrnice (EU) 2016/1148 (dále jen „skupina pro spolupráci“) mohla určit možný společný soubor opatření, která by měla být přijata, aby se zmírnila kybernetická bezpečnostní rizika týkající se infrastruktur, o něž se opírá digitální ekosystém, zejména sítí 5G.

            II.   DEFINICE

                  2)

                  Pro účely tohoto doporučení se rozumí:

                              a)

                              „sítěmi 5G“ soubor všech relevantních prvků síťových infrastruktur pro mobilní a bezdrátovou komunikační technologii používanou pro připojení a služby s přidanou hodnotou s vyspělými výkonnostními charakteristikami, jako jsou velmi vysoká rychlost přenosu dat a kapacita, komunikace s nízkou latencí, mimořádně vysoká spolehlivost nebo podpora vysokého počtu připojených zařízení. Mohou zahrnovat starší prvky sítí založené na předchozích generacích mobilní a bezdrátové komunikační technologie, jako jsou 4G nebo 3G. Sítě 5G by měly být chápány tak, že zahrnují všechny relevantní části sítě;

                              b)

                              „infrastrukturami, o něž se opírá digitální ekosystém“ infrastruktury, které slouží k tomu, aby umožnily digitalizaci v širokém spektru kritických aplikací v hospodářství a ve společnosti.

            III.   ČINNOST NA VNITROSTÁTNÍ ÚROVNI

                  3)

                  Členské státy by do 30. června 2019 měly provést posouzení rizik infrastruktury sítí 5G, včetně určení nejcitlivějších prvků, kde by narušení bezpečnosti měla významný negativní dopad. Do téhož data by členské státy měly rovněž přezkoumat bezpečnostní požadavky a metody řízení rizik použitelné na vnitrostátní úrovni s cílem zohlednit kybernetické bezpečnostní hrozby, které mohou vyplynout z i) technických faktorů, jako jsou specifické technické vlastnosti sítí 5G, a z ii) jiných faktorů, jako je právní a politický rámec, který se může v třetích zemích vztahovat na dodavatele zařízení informačních a komunikačních technologií.

                  4)

                  Na základě tohoto vnitrostátního posouzení rizik a přezkumu a s ohledem na probíhající koordinovanou činnost na úrovni Unie by členské státy měly:

                              a)

                              aktualizovat uplatňované bezpečnostní požadavky a metody řízení rizik s ohledem na sítě 5G;

                              b)

                              aktualizovat příslušné povinnosti uložené podnikům zajišťujícím veřejné komunikační sítě nebo poskytujícím veřejně přístupné služby elektronických komunikací podle článků 13a a 13b směrnice 2002/21/ES;

                              c)

                              připojit k obecnému oprávnění podmínky týkající se zabezpečení veřejných sítí proti neoprávněnému přístupu a požadovat od podniků, které se účastní jakýchkoli nadcházejících řízení o udělení práv na užívání rádiových kmitočtů v pásmech 5G, závazky týkající se dodržování bezpečnostních požadavků na sítě podle směrnice 2002/20/ES;

                              d)

                              uplatňovat jiná preventivní opatření zaměřená na zmírnění potenciálních kybernetických bezpečnostních rizik.

                  5)

                  Opatření podle bodu 4 by měla zahrnovat přísnější povinnosti dodavatelů a provozovatelů zajistit bezpečnost citlivých částí sítí, jakož i v příslušných případech například povinnost poskytovat relevantní informace příslušným vnitrostátním orgánům, pokud jde o plánované změny v sítích elektronických komunikací, a požadavky, aby specifické komponenty a systémy informačních technologií byly předem zkoušeny vnitrostátními auditními/certifikačními laboratořemi z hlediska zabezpečení a integrity.

                  6)

                  Měly by se provádět společné přezkumy bezpečnosti s účastí dvou nebo více členských států, při nichž budou využity a sdíleny příslušné technické odborné znalosti a zařízení týkající se infrastruktur, o něž se opírá digitální ekosystém, a sítí 5G, například pokud tentýž podnik provozuje nebo buduje síťovou infrastrukturu ve více než jednom členském státě nebo pokud jsou si konfigurace sítí velmi podobné. Evropská agentura pro kybernetickou bezpečnost (ENISA), Europol a Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) by měly upřednostňovat žádosti o podporu ze strany členských států v této oblasti. Výsledky těchto přezkumů by měly být předány skupině pro spolupráci a síti bezpečnostních týmů typu CSIRT.

            IV.   KOORDINOVANÁ ČINNOST NA ÚROVNI UNIE

                  7)

                  S cílem vytvořit společný přístup k řešení kybernetických bezpečnostních rizik, pokud jde o sítě 5G, by členské státy měly do 30. dubna 2019 ve skupině pro spolupráci zahájit práci ve zvláštní oblasti činnosti. Členské státy by měly vyzvat příslušné orgány, aby se práce skupiny pro spolupráci v příslušných případech účastnily.

         Koordinované evropské posouzení rizik

                  8)

                  Členské státy by si měly mezi sebou navzájem a s příslušnými orgány Unie vyměňovat informace za účelem vytváření společného povědomí o stávajících a potenciálních kybernetických bezpečnostních rizicích spojených se sítěmi 5G.

                  9)

                  Do 15. července 2019 by členské státy měly předat své vnitrostátní posouzení rizik Komisi a Evropské agentuře pro kybernetickou bezpečnost (ENISA).

                  10)

                  Evropská agentura pro kybernetickou bezpečnost (ENISA) by měla provést mapování hrozeb specifické pro sítě 5G. Skupina pro spolupráci a síť bezpečnostních týmů typu CSIRT ustavené podle směrnice (EU) 2016/1148 by měly tento proces podporovat.

                  11)

                  Členské státy by do 1. října 2019 a se zohledněním všech těchto prvků měly s podporou Komise a společně s Evropskou agenturou pro kybernetickou bezpečnost (ENISA) provést společný přezkum expozice celé Unie vůči rizikům souvisejícím s infrastrukturami, o něž se opírá digitální ekosystém, zejména se sítěmi 5G.

                  12)

                  Tento společný přezkum by měl upřednostnit analýzu rizik, která se týkají zvláště citlivých nebo zranitelných prvků patřících mezi páteřní prvky sítí 5G, střediska provozu a údržby a přístupových prvků sítí 5G používaných pro průmyslové účely.

                  13)

                  V druhé fázi by tento společný přezkum měl být rozšířen na další strategické prvky digitálního hodnotového řetězce.

         Společná sada nástrojů Unie k řešení rizik

                  14)

                  Skupina pro spolupráci by v rámci své činnosti měla určit osvědčená opatření typu uvedeného v bodě 4 uplatňovaná na vnitrostátní úrovni. Na základě těchto vnitrostátních osvědčených postupů by měla být do 31. prosince 2019 dohodnuta „sada nástrojů“ sestávající z vhodných, účinných a přiměřených možných opatření k řízení rizik na zmírnění identifikovaných kybernetických bezpečnostních rizik na vnitrostátní i unijní úrovni, která Komisi poskytne poradenství k tvorbě minimálních společných požadavků k dalšímu zajištění vysoké úrovně kybernetické bezpečnosti sítí 5G v celé Unii.

                  15)

                  Tato sada nástrojů by měla zahrnovat:

                              a)

                              soupis typů bezpečnostních rizik, která mohou mít vliv na kybernetickou bezpečnost sítí 5G (např. riziko v dodavatelském řetězci, riziko zranitelnosti softwaru, riziko spojené s řízením přístupu, rizika vyplývající z právního a politického rámce, který se může v třetích zemích vztahovat na dodavatele zařízení informačních a komunikačních technologií), a

                              b)

                              soubor možných zmírňujících opatření (např. certifikace hardwaru, softwaru nebo služeb třetími stranami, formální zkoušky nebo kontroly shody hardwaru a softwaru, procesy k zajištění existence a vynucování řízení přístupu, identifikace produktů, služeb nebo dodavatelů považovaných za potenciálně nezabezpečené atd.). Tato opatření by se měla zabývat všemi typy bezpečnostních rizik identifikovaných v jednom nebo více členských státech na základě posouzení rizik.

                  16)

                  Jakmile budou vypracovány evropské systémy certifikace kybernetické bezpečnosti relevantní pro sítě 5G, měly by členské státy v souladu s právem Unie přijmout vnitrostátní technické předpisy, které stanoví povinnou certifikaci produktů, služeb nebo systémů informačních a komunikačních technologií, na něž se tyto systémy certifikace vztahují.

                  17)

                  Členské státy by spolu s Komisí měly určit podmínky týkající se zabezpečení veřejných sítí před neoprávněným přístupem, které mají být připojeny k obecnému oprávnění, a bezpečnostní požadavky na sítě za účelem požadování závazků ze strany podniků, které se účastní řízení o udělení práv na užívání spektra v pásmech 5G podle směrnice 2002/20/ES. Tyto podmínky a požadavky by se měly pokud možno odrážet v přijatých opatřeních podle bodu 4 písm. c).

                  18)

                  Členské státy by měly spolupracovat s Komisí na vypracování specifických bezpečnostních požadavků, které by se mohly uplatnit v rámci zadávání veřejných zakázek v souvislosti se sítěmi 5G. Měly by zahrnovat povinné požadavky na provedení systémů certifikace kybernetické bezpečnosti v zadávání veřejných zakázek, neboť tyto systémy certifikace nejsou dosud pro všechny dodavatele a provozovatele závazné.

            V.   PŘEZKUM

                  19)

                  Členské státy by měly spolupracovat s Komisí na posouzení účinků tohoto doporučení do 1. října 2020 s cílem stanovit vhodné navazující kroky. Uvedené posouzení by mělo zohledňovat výsledky koordinovaného posouzení rizik na úrovni Unie a sadu nástrojů Unie.

         Ve Štrasburku dne 26. března 2019.

               Za Komisi

            Julian KING

               člen Komise

         (1)  COM(2016)588 final.

         (2)  Závěry Evropské rady ze dne 21. a 22. března 2019.

         (3)  Stav Unie 2018 – Čas evropské suverenity, 12. září 2018.

         (4)  JOIN (2019) 5 final.

         (5)  www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+TA+P8-TA-2019-0156+0+DOC+PDF+V0//CS.

         (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33) a příslušné zvláštní směrnice.

         (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36).

         (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21).

         (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37).

         (10)  https://resilience.enisa.europa.eu/article-13.

         (11)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1148 ze dne 6. července 2016 o opatřeních k zajištění vysoké společné úrovně bezpečnosti sítí a informačních systémů v Unii (Úř. věst. L 194, 19.7.2016, s. 1).

         (12)  Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o agentuře ENISA, Agentuře EU pro kybernetickou bezpečnost, a zrušení nařízení (EU) č. 526/2013 a o certifikaci kybernetické bezpečnosti informačních a komunikačních technologií („akt o kybernetické bezpečnosti“) (COM(2017) 477 final – 2017/0225 (COD)).

         (13)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 65).

         (14)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

         (15)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/452 ze dne 19. března 2019, kterým se stanoví rámec pro prověřování přímých zahraničních investic směřujících do Unie (Úř věst L 79 I, 21.3.2019, s. 1.).

         (16)  V roce 2019 jsou naplánovány aukce v alespoň jednom pásmu spektra v 11 členských státech: Belgii, České republice, Francii, Irsku, Litvě, Maďarsku, Německu, Nizozemsku, Portugalsku, Rakousku, Řecku. Na rok 2020 se plánuje dalších šest aukcí: v Litvě (jiné kmitočty), na Maltě, v Polsku, na Slovensku, ve Spojeném království, ve Španělsku. Zdroj: http://5gobservatory.eu/observatory-overview/observatory-reports/.