title: Doporučení Komise (EU) 2020/648 ze dne 13. května 2020 o poukazech nabízených cestujícím jako alternativa k vrácení peněz za zrušené souborné cestovní a přepravní služby a v souvislosti s pandemií COVID-19

text:
               14.5.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 151/10

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2020/648
      ze dne 13. května 2020
      o poukazech nabízených cestujícím jako alternativa k vrácení peněz za zrušené souborné cestovní a přepravní služby a v souvislosti s pandemií COVID-19
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dne 30. ledna 2020 prohlásila Světová zdravotnická organizace rozšíření onemocnění COVID-19 za „ohrožení veřejného zdraví mezinárodního významu“ a dne 11. března 2020 jej kvalifikovala jako pandemii (1). Následný závažný dopad na mezinárodní i domácí cestování, který se dotkl jak podnikání, tak volnočasových aktivit, se od 1. března 2020 projevil všude v Evropě i ve zbytku světa.

                  (2)

                  Pandemie COVID-19 měla za následek vnitrostátní zákazy cestování, jakož i varování či omezení na hranicích. Vedlo to k velkému počtu zrušených rezervací a k tomu, že mnoho občanů nemohlo cestovat. Současná bezprecedentní celosvětová cestovní omezení (2) způsobila, že se cestování v Evropě a v mnoha dalších částech světa téměř zastavilo. To má vážný dopad na dopravce, pořadatele souborných služeb pro zájezdy (dále jen „pořadatelé“) a poskytovatele jiných služeb cestovního ruchu jako součást souborných služeb pro zájezdy.

                  (3)

                  Mnoho cestujících zároveň pocítilo hospodářský dopad krize a jejich příjem se snížil v důsledku omezení hospodářských činností, které má dopad na vyhlídky zaměstnavatelů i zaměstnanců (3).

                  (4)

                  Odvětví cestování a cestovního ruchu v Unii uvádějí snížení počtu rezervací v rozmezí od 60 % do 90 % oproti stejnému období loňského roku. Počet žádostí cestujících o vrácení peněz z důvodu zrušení výrazně překračuje počet nových rezervací. Podle předběžných odhadů Asociace evropských cestovních kanceláří a agentur (ECTAA) může pandemie COVID-19 způsobit ztrátu ve výši 30 miliard EUR (minus 60 %) v prvním čtvrtletí a 46 miliard EUR (minus 90 %) ve druhém čtvrtletí roku 2020 oproti očekávanému obratu na základě předchozích let.

                  (5)

                  Dopravci ve všech druzích dopravy čelí prudkému poklesu svého podnikání a téměř úplnému zastavení provozu. To vede ke snížení jejich peněžních toků v důsledku pandemie COVID-19 (4).

                  (6)

                  Podmínky a kritéria, za nichž lze omezující opatření zrušit, závisí do značné míry na údajích, které se v průběhu času vyvíjejí, mimo jiné na epidemiologických údajích. Z toho vyplývá, že jasný harmonogram pro rušení omezujících opatření, které umožní úplné obnovení dopravních služeb a cestovního ruchu, není dosud k dispozici (5).

                  (7)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (6), (ES) č. 1371/2007 (7), (EU) č. 1177/2010 (8) a (EU) č. 181/2011 (9) (dále jen „nařízení Unie o právech cestujících“) stanoví práva cestujících v případě zrušení. V případě zrušení ze strany dopravce mají cestující možnost volby, kterou jim dopravce nabídne, mezi náhradou (vrácením peněz) a přesměrováním (10). Vzhledem k tomu, že přesměrování je za stávajících okolností stěží uplatnitelné, de fakto zůstává volba především mezi různými možnostmi náhrady výdajů.

                  (8)

                  Náhrada plné ceny přepravního dokladu je splatná do 7 dnů od podání žádosti cestujícího v případě letecké, námořní a vnitrozemské vodní dopravy, do 14 dnů po učinění nabídky nebo obdržení žádosti v případě autobusové a autokarové dopravy a do 1 měsíce od podání žádosti v případě železniční dopravy. Podle právních předpisů Unie může být náhrada uskutečněna formou vrácení peněz nebo formou poukazu. Náhrada prostřednictvím poukazu je však možná pouze v případě, že cestující souhlasí (11).

                  (9)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2302 (12) (dále jen „směrnice o souborných cestovních službách“) stanoví, že je-li cesta se soubornými službami zrušena v důsledku „nevyhnutelných a mimořádných okolností“, mají cestující právo na vrácení veškerých uskutečněných plateb ve prospěch souborných služeb bez zbytečného prodlení a v každém případě do 14 dnů po ukončení smlouvy. Pořadatel může v této souvislosti nabídnout cestujícímu náhradu ve formě poukazu. Tato možnost však nezbavuje cestující práva na vrácení peněz.

                  (10)

                  Podobně, jestliže jsou navrženy změny smlouvy o souborných cestovních službách (například odklad) nebo náhradní souborné služby (13) a uvedené změny nebo náhradní souborné služby vedou k tomu, že cestující přijme souborné služby nižší kvality či hodnoty (14) nebo smlouvu ukončí (15), může pořadatel také nabídnout poukaz za předpokladu, že cestující nebudou zbaveni práva na vrácení peněz.

                  (11)

                  Dne 18. března 2020 přijala Komise pokyny pro výklad nařízení EU o právech cestujících v souvislosti s vývojem situace nákazy COVID-19 (16). Komise připomněla, že cestující mají možnost volby mezi náhradou ve formě vrácení peněz a náhradou ve formě poukazu.

                  (12)

                  Dne 19. března 2020 byly na internetových stránkách Komise (17) zveřejněny neformální pokyny k uplatňování směrnice o souborných cestovních službách v souvislosti s COVID-19, které potvrzují, že cestující má právo na vrácení veškerých peněz, ale rovněž uvádí, že cestující může přijmout poukaz.

                  (13)

                  Četné případy zrušení, k nimž v důsledku pandemie COVID-19 došlo, způsobily v odvětvích dopravy a cestování neudržitelnou situaci v oblasti peněžních toků a příjmů. Problémy pořadatelů s likviditou jsou ještě umocněny tím, že musí cestujícím vrátit plnou cenu souborných služeb, aniž by sami vždy včas obdrželi náhradu předplacených služeb, které tvoří část těchto souborných služeb. To může de fakto způsobit nespravedlivé rozdělení zátěže mezi jednotlivé provozovatele v rámci cestovního ekosystému.

                  (14)

                  Pokud se pořadatelé nebo dopravci ocitnou v platební neschopnosti, hrozí, že mnoho cestujících neobdrží vůbec žádnou náhradu, neboť jejich nároky vůči pořadatelům a dopravcům nejsou chráněny. Stejný problém může nastat, pokud jde o vztahy mezi podnikatelskými subjekty, jestliže pořadatelé obdrží poukaz jako náhradu za předplacené služby od dopravců, kteří se později ocitnou v platební neschopnosti.

                  (15)

                  Zvýšení atraktivity poukazů jako alternativy k vrácení peněz by zvýšilo jejich akceptovatelnost ze strany cestujících. To by pomohlo zmírnit problémy s likviditou u dopravců a pořadatelů a v konečném důsledku by možná zlepšilo ochranu zájmů cestujících.

                  (16)

                  Za tímto účelem by měly být poukazy chráněny před platební neschopností dopravce nebo pořadatele. Taková ochrana by mohla být zavedena soukromým nebo veřejným sektorem a měla by být dostatečně účinná a spolehlivá. Měla by se vztahovat alespoň na poukazy, které vykazují vlastnosti popsané v tomto doporučení.

                  (17)

                  Tyto vlastnosti by se měly týkat zejména minimální doby platnosti, doby, po jejímž uplynutí mají cestující v případě poukazů, jejichž doba platnosti je delší než minimální, nárok na vrácení peněz, pokud si to přejí, a podmínek vrácení peněz za poukazy, které nebyly využity. Měly by se rovněž týkat rozsahu služeb, na které lze poukaz použít, doby, během níž lze poukaz využít, a přenosnosti poukazu. Lze rovněž uvažovat o dalších vlastnostech, které by atraktivitu poukazů dále zvýšily.

                  (18)

                  Vystavení poukazu souběžně se zpětným zúčtováním v rámci systémů kreditních karet by mohlo v konečném důsledku vést ke dvojí náhradě. Pokud si tedy cestující zvolí poukaz, měl by dopravce tuto informaci předat pořadateli, cestovní kanceláři nebo jinému zprostředkovateli.

                  (19)

                  Aby byly poukazy pro cestující atraktivní, mohou členské státy zvážit přijetí režimů na podporu provozovatelů v odvětvích cestování a dopravy v souladu s pravidly Unie pro státní podporu. Mohly by například pro poukazy zřídit specializované režimy záruk vycházející přímo z čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy. Kromě toho by členské státy mohly podpořit provozovatele v odvětvích cestování a dopravy poskytnutím podpory de minimis v souladu s nařízením Komise (EU) č. 1407/2013 (18).

                  (20)

                  Členské státy, které poskytují podporu provozovatelům v odvětvích cestování a dopravy s cílem zajistit uspokojení nároků na vrácení peněz vzniklých v důsledku pandemie COVID-19, by měly zaručit, že se tyto režimy budou vztahovat na všechny cestující, na které se vztahuje směrnice o souborných cestovních službách nebo příslušná nařízení Unie o právech cestujících, a to bez ohledu na poskytovatele služeb.

                  (21)

                  Pokud jde o případné další potřeby v oblasti likvidity u provozovatelů v odvětvích cestování a dopravy, přijala Komise dne 19. března 2020 dočasný rámec pro opatření státní podpory na podporu hospodářství při stávající krizi COVID-19 (19) na základě čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy s cílem zmírnit vážné narušení hospodářství v členských státech. Dočasný rámec byl 3. dubna (20) a 8. května 2020 (21) pozměněn tak, aby zahrnoval doplňková opatření podpory.

                  (22)

                  Dočasný rámec se v zásadě týká všech odvětví a podniků, včetně podniků v odvětví dopravy a cestování, a uznává, že doprava a cestování patří mezi nejdotčenější odvětví. Má za cíl zmírnit nedostatek likvidity, s nímž se podniky potýkají, tím že umožňuje například přímé granty, daňová zvýhodnění, státní záruky na úvěry a subvence na veřejné úvěry. K rychlému řešení naléhavých potřeb v oblasti likvidity zejména u malých a středních podniků mohou členské státy poskytovat úvěry až do nominální hodnoty 800 000 EUR na podnik a s nulovým úrokem, záruky za úvěry pokrývající 100 % rizika nebo poskytnout kapitál. Kromě toho dočasný rámec umožňuje podporu pokrývající potřeby v oblasti likvidity nad rámec 800 000 EUR na podnik ve formě záruk a subvencí úrokových sazeb, na něž se mimo jiné vztahují podmínky stanovení minimálních cen. V této souvislosti mohou členské státy rozhodnout o podpoře provozovatelů v odvětvích cestování a dopravy, aby zajistily uspokojení nároků na vrácení peněz vzniklých v důsledku rozšíření COVID-19, a zaručily tak ochranu práv cestujících a rovné zacházení s nimi.

                  (23)

                  Komise v této souvislosti zohlední rozhodnutí o poskytnutí podpory odvětví letecké dopravy, která již členské státy přijaly, aby v zájmu ochrany rovných podmínek na vnitřním trhu zajistila, že doplňková podpora pro stejné příjemce nepovede k nadměrné kompenzaci.

                  (24)

                  Členské státy se mohou také rozhodnout, že po úpadku dopravce či pořadatele pokryjí nároky cestujících na vrácení peněz. Takové pokrytí nároků na vrácení peněz by se vztahovalo pouze na cestující, nikoli na podniky. Nepředstavovalo by proto státní podporu, a mohlo by tak být členskými státy provedeno bez předchozího schválení ze strany Komise.

                  (25)

                  Při koncipování takových opatření je Komise připravena poskytnout členským státům pomoc a poradenství, pokud jde o otázky politiky státní podpory.

                  (26)

                  Členské státy a provozovatelé by měli být vyzváni k tomu, aby zvážili využití režimů Unie, které jsou k dispozici na podporu činnosti podniků a jejich potřeb v oblasti likvidity.

                  (27)

                  Aby se účinky tohoto doporučení maximalizovaly, měly by být o něm všechny zúčastněné strany informovány a vyzvány k jeho provedení,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

         PŘEDMĚT

                  1.

                  Toto doporučení se týká poukazů, které mohou dopravci nebo pořadatelé nabídnout cestujícím jako alternativu k vrácení peněz, pokud to cestující dobrovolně akceptuje, a to za těchto okolností:

                              a)

                              v případě zrušení ze strany dopravce nebo pořadatele, k němuž došlo po 1. březnu 2020 z důvodů spojených s pandemií COVID-19, v souvislosti s těmito ustanoveními:

                                          1)

                                          čl. 8 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004;

                                          2)

                                          čl. 16 písm. a) ve spojení s čl. 17 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1371/2007;

                                          3)

                                          čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1177/2010;

                                          4)

                                          čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 181/2011;

                                          5)

                                          čl. 12 odst. 3 a 4 směrnice (EU) 2015/2302;

                              b)

                              v případě změn smlouvy či ukončení, k nimž došlo po 1. březnu 2020 z důvodů spojených s pandemií COVID-19, v souvislosti s čl. 11 odst. 4 a 5 směrnice (EU) 2015/2302.

         OCHRANA PŘED PLATEBNÍ NESCHOPNOSTÍ

                  2.

                  Aby se z poukazů stala atraktivní a spolehlivá alternativa k vrácení peněz, měla by se přinejmenším na poukazy vykazující vlastnosti popsané v bodech 3 až 12 vztahovat ochrana před platební neschopností dopravce nebo pořadatele, jež bude dostatečně účinná a solidní.

         DOPORUČENÉ VLASTNOSTI POUKAZŮ

                  3.

                  Poukazy by měly mít minimální dobu platnosti 12 měsíců.
                  S výhradou bodu 5 by dopravci a pořadatelé měli automaticky vrátit hodnotu dotčeného poukazu cestujícímu nejpozději 14 dnů po skončení jeho doby platnosti, jestliže poukaz nebyl využit. To se rovněž vztahuje na vrácení zbývající hodnoty dotčeného poukazu v případě předchozího částečného využití.

                  4.

                  Mají-li poukazy dobu platnosti delší než 12 měsíců, měli by mít cestující právo požádat o vrácení peněz nejpozději 12 měsíců po vystavení dotčeného poukazu. Kdykoli poté by měli mít stejné právo, s výhradou použitelných právních ustanovení o časovém omezení.
                  Dopravci a pořadatelé by mohli zvážit možnost zavést vrácení peněz za poukaz kdykoli před uplynutím lhůty 12 měsíců po vystavení dotčeného poukazu, jestliže o to cestující požádá.

                  5.

                  Cestující by měli mít možnost použít poukazy k platbám pro všechny nové rezervace provedené před datem uplynutí jejich platnosti, a to i v případě, kdy je platba učiněna či služba poskytnuta až po uvedeném datu.

                  6.

                  Cestující by měli mít možnost použít poukazy k platbě za jakékoli přepravní služby či souborné cestovní služby, které dopravce nebo pořadatel nabízí (22).

                  7.

                  S výhradou disponibility a bez ohledu na jakýkoli rozdíl v jízdném či ceně

                              —

                              by dopravci měli zajistit, že poukazy umožní cestujícím cestovat na stejné trase za stejných provozních podmínek, jaké jsou uvedeny v původní rezervaci,

                              —

                              by pořadatelé měli zajistit, že poukazy umožní cestujícím uzavřít smlouvu o souborných cestovních službách se stejným druhem služeb nebo s rovnocennou kvalitou jako v případě ukončených souborných služeb.

                  8.

                  Dopravci a pořadatelé by měli zvážit rozšíření možnosti využití poukazů při rezervacích u jiných subjektů tvořících část stejné skupiny společností.

                  9.

                  V případě, že byly zrušené přepravní služby či souborné cestovní služby zarezervovány prostřednictvím cestovní kanceláře či jiného zprostředkovatele, by měli dopravci a pořadatelé umožnit využití poukazů pro nové rezervace také prostřednictvím stejné cestovní kanceláře či jiného zprostředkovatele.

                  10.

                  Poukazy za přepravní služby by měly být přenosné na jiného cestujícího bez jakýchkoli dalších nákladů. Poukazy za souborné cestovní služby by měly být rovněž přenosné na jiného cestujícího bez jakýchkoli dalších nákladů, jestliže poskytovatelé služeb zahrnutých do souborných služeb s tímto přenosem bez jakýchkoli dalších nákladů souhlasí.

                  11.

                  Aby byly poukazy atraktivnější, mohou pořadatelé a dopravci zvážit vystavování poukazů s vyšší hodnotou, než je částka jakýchkoli plateb provedených za původně zarezervované souborné cestovní nebo přepravní služby, např. prostřednictvím další paušální částky nebo dalších prvků služeb.

                  12.

                  Na poukazech by měla být uvedena doba jejich platnosti a veškerá práva, která se s nimi pojí. Měly by být vystavovány na trvalém nosiči (23), jako je e-mail nebo papír.

         SPOLUPRÁCE MEZI ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI

                  13.

                  V případě, že si cestující dopravní službu zarezervovali prostřednictvím cestovní kanceláře či jiného zprostředkovatele nebo že dopravní služba tvořila součást souborných cestovních služeb, měl by dopravce informovat cestovní kancelář, zprostředkovatele či pořadatele, jestliže si cestující zvolí poukaz.

                  14.

                  Různé hospodářské subjekty v rámci dopravního a cestovního hodnotového řetězce by měly v dobré víře spolupracovat a usilovat o spravedlivé rozdělení zátěže, kterou pandemie COVID-19 způsobila.

         PODPŮRNÁ OPATŘENÍ

         Státní podpora

                  15.

                  Členské státy mohou rozhodnout, zda zavedou zvláštní režimy na podporu provozovatelů v odvětvích dopravy a cestování s cílem zajistit uspokojení nároků na vrácení peněz vzniklých v důsledku pandemie COVID-19, a mohou rozhodnout o načasování a druhu opatření, které si přejí zavést. Při koncipování takových režimů by členské státy měly zaručit, že z nich budou mít prospěch všichni cestující bez ohledu na poskytovatele služeb.

                  16.

                  Za účelem omezení negativních dopadů na cestující během pandemie COVID-19 by měly členské státy aktivně zvážit zavedení režimů záruk na poukazy, aby se zajistilo, že v případě platební neschopnosti výstavce poukazu budou cestujícím vráceny peníze.
                  Pokud takové režimy záruk snižují finanční riziko pro cestující při akceptování poukazů a zvyšují pravděpodobnost, že si cestující takové poukazy zvolí namísto vrácení peněz, a tím zlepšují likviditní pozici provozovatele, poskytují tato opatření dotčeným provozovatelům výhodu ve formě úlevy v oblasti likvidity a představují státní podporu.
                  Taková opatření by nespadala do oblasti působnosti dočasného rámce, ale mohla by být členskými státy oznámena přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy a podléhala by individuálnímu posouzení. Při uvedeném posouzení by Komise akceptovala, že státní záruka pokrývá 100 % hodnoty poukazů s cílem zajistit plnou ochranu všech cestujících a současně zohledňuje ostatní příslušná ustanovení oddílu 3.2 dočasného rámce (24), aby se zajistila přiměřenost podpory.

                  17.

                  Jestliže provozovatelé v odvětvích cestování a dopravy potřebují obecnou podporu v oblasti likvidity, mohou členské státy rovněž rozhodnout o zavedení režimů, které jim podporu v oblasti likvidity poskytnou. Není-li taková podpora poskytnuta za tržních podmínek, může představovat státní podporu a měla by být oznámena Komisi.
                  Dočasný rámec poskytuje základ pro slučitelnost takové podpory v oblasti likvidity, neboť provozovatelům v odvětvích cestování a dopravy mimo jiné umožňuje získat takovou podporu ve formě veřejných záruk či subvencovaných úvěrů na pokrytí jejich reálných potřeb v oblasti likvidity, s výhradou řádného zdůvodnění, na dobu18 měsíců pro malé a střední podniky a 12 měsíců pro velké podniky (25).

                  18.

                  Členské státy se po úpadku dopravce či pořadatele mohou rozhodnout pokrýt nároky cestujících na vrácení peněz.
                  Pokud vrácení peněz proběhne po ukončení likvidace, a neposkytuje tudíž úlevu v oblasti likvidity provozovateli v odvětví cestování či dopravy – který by již neprovozoval hospodářskou činnost –, ale přináší prospěch pouze cestujícím, nepředstavuje takové vrácení peněz státní podporu. Režimy této povahy mohou být proto členskými státy prováděny bez předchozího schválení ze strany Komise.

         Podpora malých a středních podniků z Evropského investičního fondu

                  19.

                  Komise doporučuje, aby členské státy vyzvaly finanční zprostředkovatele k tomu, aby zvážili využití podpory poskytované v reakci na COVID-19 z nástroje pro úvěrové záruky v rámci programu COSME, kterou zahájily Evropský investiční fond a Evropská komise, a další podobné režimy, které zahájila skupina Evropské investiční banky. V rámci uvedených režimů lze použít vyhrazené položky likvidity a pracovního kapitálu pro malé a střední podniky / podniky se střední tržní kapitalizací na řešení potřeb v oblasti likvidity, které podnikům vyvstaly v důsledku pandemie COVID-19, a to i pokud jde o vracení peněz za zrušené přepravní doklady.

         Investiční iniciativa pro reakci na koronavirus

                  20.

                  Komise doporučuje, aby členské státy zvážily využití podpory pro pracovní kapitál pro malé a střední podniky v odvětví cestování a dopravy v souvislosti s doplňkovou flexibilitou, kterou v rámci politiky soudržnosti Unie poskytuje investiční iniciativa pro reakci na koronavirus. V této souvislosti lze pracovní kapitál pro malé a střední podniky použít k řešení potřeb v oblasti likvidity, které podnikům vyvstaly v důsledku pandemie COVID-19, včetně nákladů spojených s případy rušení.

         PODPORA PROVÁDĚNÍ TOHOTO DOPORUČENÍ

                  21.

                  Organizace spotřebitelů a cestujících na úrovni Unie i na úrovni členských států by měly vyzvat cestující k tomu, aby místo náhrady formou vrácení peněz akceptovali poukazy, které vykazují vlastnosti popsané v tomto doporučení a jsou chráněny před platební neschopností.

                  22.

                  Organizace podnikatelů, spotřebitelů a cestujících na úrovni Unie i na úrovni členských států a orgány členských států, včetně vnitrostátních donucovacích orgánů, by měly přispět k informování všech dotčených stran o tomto doporučení a spolupracovat na jeho provádění.

         V Bruselu dne 13. května 2020.

               Za Komisi

            Adina-Ioana VĂLEAN

               členka Komise

         (1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

         (2)  Podle Světové organizace cestovního ruchu (UNWTO) 96 % destinací po celém světě uplatňuje cestovní omezení (viz UNWTO, cestovní omezení související s COVID-19 – globální přezkum pro cestovní ruch, první zpráva ze dne 16. dubna 2020).

         (3)  Ukazatel hospodářského klimatu (ESI) v dubnu 2020 zaznamenal nejsilnější měsíční pokles v historii ESI (od roku 1985) s propadem na 67,0 v rámci eurozóny, resp. na 65,8 v rámci Unie. Ukazatel očekávání týkající se zaměstnanosti v dubnu 2020 klesl na svou nejnižší úroveň v historii (63,7 v eurozóně a 63,3 v Unii). Viz. https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

         (4)  Například přibližně –90 % v případě letového provozu oproti předchozímu roku (zdroj: Eurocontrol), –85 % v případě dálkové osobní železniční dopravy, –80 % v případě regionální osobní železniční dopravy (včetně příměstské), téměř zastavení v případě mezinárodní osobní železniční dopravy (zdroj: CER); přes –90 % u výletních a osobních lodí v polovině dubna oproti předchozímu roku (zdroj: EMSA).

         (5)  Viz společný evropský plán rušení opatření proti šíření COVID-19 ze dne 15. dubna 2020, https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_cs

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).

         (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě (Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 14).

         (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1177/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o právech cestujících při cestování po moři a na vnitrozemských vodních cestách a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. L 334, 17.12.2010, s. 1).

         (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 181/2011 ze dne 16. února 2011 o právech cestujících v autobusové a autokarové dopravě a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 1).

         (10)  Čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004; čl. 16 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1371/2007; čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1177/2010; čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 181/2011.

         (11)  Čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004; čl. 16 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1371/2007; čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1177/2010; čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 181/2011.

         (12)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2302 ze dne 25. listopadu 2015 o souborných cestovních službách a spojených cestovních službách, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU a o zrušení směrnice Rady 90/314/EHS (Úř. věst. L 326, 11.12.2015, s. 1).

         (13)  Viz článek 11 směrnice o souborných cestovních službách.

         (14)  Viz čl. 11 odst. 4 směrnice o souborných cestovních službách.

         (15)  Viz čl. 11 odst. 5 směrnice o souborných cestovních službách.

         (16)  Úř. věst. C 89I, 18.3.2020, s. 1.

         (17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf, zveřejněno na internetové stránce Komise věnované reakci na COVID-19 https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_cs

         (18)  Nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 ze dne 18. prosince 2013 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na podporu de minimis (Úř. věst. L 352, 24.12.2013, s. 1).

         (19)  Sdělení Komise – Dočasný rámec pro opatření státní podpory na podporu hospodářství při stávajícím šíření koronavirové nákazy COVID-19 (Úř. věst. C 91I, 20.3.2020, s. 1).

         (20)  Sdělení Komise – Změna dočasného rámce pro opatření státní podpory na podporu hospodářství při stávajícím šíření koronavirové nákazy COVID-19 (Úř. věst. C 112I, 4.4.2020, s. 1).

         (21)  Sdělení Komise – Změna dočasného rámce pro opatření státní podpory na podporu hospodářství při stávajícím šíření koronavirové nákazy (Úř. věst. C 164, 13.5.2020, s. 3).

         (22)  Připomíná se, že práva, která jsou považována za povinná podle čl. 16 písm. a) ve spojení s čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 1371/2007 a čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1177/2010, se použijí v každém případě.

         (23)  „Trvalým nosičem“ se podle čl. 3 bodu 11 směrnice o souborných cestovních službách rozumí „jakýkoli nástroj, který umožňuje cestujícímu nebo obchodníkovi ukládat informace určené jemu osobně způsobem vhodným pro jejich budoucí použití po dobu přiměřenou jejich účelu a který umožňuje reprodukci uložených informací v nezměněném stavu“.

         (24)  Oddíl 3.2 dočasného rámce umožňuje poskytnutí veřejných úvěrových záruk po omezenou dobu.

         (25)  Bod 25 písm. d) a bod 27 písm. d) dočasného rámce.


title: Doporučení Rady ze dne 5. dubna 2022 o mobilitě mladých dobrovolníků v rámci Evropské unie (Text s významem pro EHP) 2022/C 157/01

text:
               11.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 5. dubna 2022
      o mobilitě mladých dobrovolníků v rámci Evropské unie
      (Text s významem pro EHP)
      (2022/C 157/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 165 a 166 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  1.

                  Dne 15. září 2021 předsedkyně Evropské komise ve svém projevu o stavu Unie (1) oznámila, že Evropská komise navrhne, aby byl rok 2022 vyhlášen Evropským rokem mládeže, „rokem věnovaným ocenění mladých lidí, kteří toho tolik věnovali ostatním“. Cílem Evropského roku mládeže je mimo jiné „pomoc[i] mladým lidem, aby lépe chápali různé příležitosti, které jim nabízejí veřejné politiky na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni, a aktivní propagaci těchto příležitostí, s cílem podpořit jejich osobní, sociální, ekonomický a profesní rozvoj v ekologickém, digitálním a inkluzivním světě a současně odstranit zbývající překážky, které jim v takovém rozvoji brání (2);

                  2.

                  Jak je zdůrazněno v usnesení Evropského parlamentu o dopadu onemocnění COVID-19 na mladé lidi a sport (2020/2864(RSP)) (3), mladí lidé jsou klíčovou součástí solidárních činností pořádaných v reakci na potřeby jednotlivých komunit v souvislosti s pandemií COVID-19, od vedení informačních kampaní přes práci v první linii v rámci Evropského sboru solidarity po další dobrovolnické iniciativy.

                  3.

                  Dobrovolnickou činností v rámci Evropského sboru solidarity a dalších programů mladí lidé konkrétně naplňují preambuli Smlouvy o Evropské unii (SEU), která zdůrazňuje přání signatářů prohloubit solidaritu mezi národy Evropy, článku 2 SEU, který uvádí solidaritu jako jednu z hodnot společných členským státům, a článku 3 SEU, v němž se uvádí, že cílem Unie je podporovat mír, své hodnoty a blahobyt svých obyvatel. Dobrovolnická činnost mladých lidí v oblasti humanitární pomoci přispívá k prosazování míru v Evropě a ve světě a k respektování lidské důstojnosti a lidských práv.

                  4.

                  Zkušenosti s Evropskou dobrovolnou službou (1996–2018) a Evropským sborem solidarity byly dobré, ale zároveň ukázaly, že je třeba dále usnadňovat nadnárodní dobrovolnickou činnost, zejména pro mladé lidi s omezenými příležitostmi. V této souvislosti Rada vyzvala k přezkumu doporučení Rady ze dne 20. listopadu 2008 o mobilitě mladých dobrovolníků v rámci Evropské unie (dále jen „doporučení Rady z roku 2008“) s cílem posílit potenciál evropských programů pro mládež, pokud jde o oslovování mladých lidí a pomoc při budování komunity (4). To je vyjádřeno zejména v příloze 4 pracovního plánu strategie EU pro mládež na období 2019–2027. Kromě toho se na přezkum doporučení Rady z roku 2008 odkazuje ve zprávě Komise o provádění strategie EU pro mládež ze dne 14. října 2021 (5).

                  5.

                  Většina záležitostí uvedených v doporučení Rady z roku 2008 má stále zásadní význam a je v tomto návrhu zachována. Aktualizace doporučení Rady z roku 2008 je nezbytná, neboť od roku 2008 došlo k několika změnám. Důležitou změnou je, že v roce 2016 zahájil činnost Evropský sbor solidarity a došlo k vytvoření nových vnitrostátních dobrovolnických programů a zahájení činností, mimo jiné i s nadnárodními prvky (6), které mladým lidem někdy nabízejí velmi podobné příležitosti. Ve strategii Evropské unie pro mládež na období 2019–2027 (7) byly členské státy a Komise vyzvány, aby v rámci svých příslušných oblastí působnosti „usilovaly o doplňkovost a součinnost mezi finančními nástroji EU a celostátními, regionálními a místními režimy“.

                  6.

                  V roce 2015 byla v hodnocení strategie EU pro mládež a v doporučení Rady z roku 2008 (8) potřeba začlenění osob ze znevýhodněného prostředí označena za naléhavější než v roce 2008. Mezi další zjištěné potřeby, jimiž se doporučení z roku 2008 nezabývalo, patřily zajištění kvality dobrovolnických projektů, příležitosti k budování kapacit organizací a lepší monitorování toho, jak je doporučení prováděno. Expertní skupina učinila další politická doporučení (9) týkající se rovněž sdílení znalostí a vytváření sítí, přístupnosti dobrovolnických činností, administrativních překážek, informovanosti, uznávání, digitální dobrovolnické činnosti a environmentálních souvislostí, z nichž vycházelo navrhované doporučení.

                  7.

                  Dopad krizí, například těch, které narušují nadnárodní fyzickou mobilitu dobrovolníků, je od roku 2008 závažný. Pandemie COVID-19 ukázala, že je důležité zajistit vždy bezpečnost, ochranu a tělesné a duševní zdraví všech účastníků, včetně stanovení opatření pro zvládání potenciálního dopadu nepředvídaných okolností. Kromě toho se pojem „nadnárodní dobrovolnická činnost“ po dlouhou dobu vztahoval výhradně na činnosti zahrnující fyzickou mobilitu dobrovolníků. S technologickým pokrokem a vlivem pandemie COVID-19 se však v dobrovolnických činnostech objevily nové trendy. Digitální dobrovolnické činnosti odhalily svůj potenciál doplňovat fyzickou mobilitu nebo být její volitelnou formou pro mladé lidi, kteří nemají možnost fyzicky cestovat. Mezigenerační rozměr dobrovolnické činnosti rovněž jasně ukázal její význam při řešení demografických výzev naší společnosti. Jednou z hlavních priorit politické agendy EU je zabývat se obavami týkajícími se životního prostředí a změny klimatu, které je třeba zohlednit v činnostech zahrnujících nadnárodní mobilitu.

                  8.

                  Význam inkluzivnosti, kvality a uznávání přeshraničních zkušeností v rámci Evropského sboru solidarity zdůraznilo sdělení Evropské komise o vytvoření Evropského prostoru vzdělávání do roku 2025 (10). Předpokladem pro to, aby z dobrovolnických činností měli prospěch komunity i sami mladí dobrovolníci, je zaručit kvalitu dostupných příležitostí a poskytovat účastníkům odpovídající podporu v každé fázi jejich dobrovolnické činnosti.

                  9.

                  V usnesení Rady o strategickém rámci evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy s ohledem na vytvoření Evropského prostoru vzdělávání a další vývoj po jeho dosažení (2021–2030) Rada v prioritní oblasti 1 tohoto strategického rámce potvrdila, že konkrétní záležitostí vyžadující další činnost je „podpora, oceňování a uznávání neformálního učení včetně dobrovolnictví a posilování inkluzivnosti, kvality a uznávání přeshraničních solidárních činností“.

                  10.

                  Jedním z prvních problémů, s nimiž se mladí lidé zajímající se o nadnárodní dobrovolnickou činnost setkávají, je přístup k uživatelsky vstřícným informacím o tom, jaké mají jako dobrovolníci postavení a práva, umístěným na specializovaných vnitrostátních internetových stránkách, tak aby mohli zahájit svou nadnárodní dobrovolnickou činnost s plným vědomím toho, jaký dopad to bude mít na jejich práva a nároky v oblasti sociálního zabezpečení v hostitelském členském státě i v členském státě, kde mají své obvyklé bydliště (11). Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1724 ze dne 2. října 2018, kterým se zřizuje jednotná digitální brána pro poskytování přístupu k informacím, postupům a k asistenčním službám a službám pro řešení problémů, jsou již Komise a členské státy povinny poskytovat občanům EU uživatelsky vstřícné on-line informace o právech, povinnostech a pravidlech stanovených právem Unie a vnitrostátním právem v oblasti dobrovolnické činnosti v jiném členském státě (12).

                  11.

                  Mnoho záležitostí souvisejících s nadnárodní mobilitou nelze řešit pouze na vnitrostátní úrovni, neboť činnosti zahrnují jak vysílající, tak i hostitelské členské státy. Správní a právní rámce pro dobrovolnictví se mohou v jednotlivých členských státech lišit. Pro mladé lidi, kteří se chtějí do nadnárodní dobrovolnické činnosti zapojit, jsou velmi důležité pro ně uzpůsobené komplexní informace o vnitrostátních právních a správních předpisech upravujících dobrovolnictví, zejména informace o sociálním zabezpečení ve vysílajících i hostitelských členských státech.

                  12.

                  Ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Akční plán pro integraci a začleňování na období 2021–2027 (13) se oceňuje úloha dobrovolnických činností při integraci a začleňování osob s omezenými příležitostmi. Pro mnohé z nich mohou dobrovolnické činnosti představovat nejdostupnější možnost, jak se zapojit do přeshraniční mobility, zejména ve formě krátkodobého dobrovolnictví nebo dobrovolnictví ve skupinách či týmech.

                  13.

                  Státní příslušníci třetích zemí se mohou potýkat s administrativními a praktickými překážkami přeshraniční dobrovolnické činnosti, pokud potřebují požádat o krátkodobé nebo dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu za účelem dobrovolnické služby v jiném členském státě. Podmínky pro získání dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu v členském státu EU za účelem dobrovolnické služby upravuje směrnice (EU) 2016/801. Neobsahuje však ustanovení o mobilitě dobrovolníků ze třetích zemí v rámci EU.

                  14.

                  Při dobrovolnické činností získávají dobrovolníci výsledky učení, které zvyšují jejich uplatnitelnost na trhu práce. K dispozici jsou vnitrostátní nebo unijní rámce (tj. certifikát Youthpass (14) a Europass (15)) podporující identifikaci, dokumentaci a validaci výsledků učení získaných v rámci dobrovolnických činností. V doporučení Rady ze dne 20. prosince 2012 o uznávání neformálního a informálního učení (16) byli zaměstnavatelé, mládežnické organizace a organizace občanské společnosti vyzváni, aby propagovali a usnadňovali zjišťování a zaznamenávání výsledků učení získaných v rámci pracovní nebo dobrovolné činnosti. V hodnocení (17) doporučení Rady z roku 2012 byly určeny oblasti, v nichž je potřebná další činnost, aby bylo dosaženo cílů uvedeného doporučení Rady a lidé měli přístup k většímu počtu lepších možností validace, což by jim umožnilo přístup k dalšímu vzdělávání a dobré využití jejich dovedností v evropské společnosti a na trhu práce. Rozhodnutí o Europassu ze dne 18. dubna 2018 definuje dobrovolníky jako jednu ze svých cílových skupin.

                  15.

                  Nový vývoj po roce 2008, důkazy o překážkách bránících nadnárodní dobrovolnické činnosti a politická doporučení expertní skupiny týkající se podpory mobility mladých dobrovolníků vyžadují nové doporučení Rady o dobrovolnické činnosti s cílem usnadnit nadnárodní dobrovolnickou činnost mládeže a zlepšit její kvalitu a podpořit vzájemné učení, vytváření sítí a synergie mezi dobrovolnickými programy a činnostmi v členských státech a Evropským sborem solidarity.

                  16.

                  Toto doporučení plně respektuje zásadu subsidiarity a proporcionality.

            UZNÁVÁ, ŽE:

                  17.

                  Pro účely tohoto doporučení se používá stejná definice „dobrovolnické činnosti“ jako v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/888 ze dne 20. května 2021, kterým se zavádí program Evropský sbor solidarity, a to solidární činnost, která probíhá po dobu až dvanácti měsíců jako dobrovolná neplacená (18) činnost, která přispívá k dosažení obecného dobra. Pokud nadnárodní programy existující v členských státech předjímají solidární činnosti trvající déle než dvanáct měsíců, které jinak odpovídají definici dobrovolnické činnosti, je třeba je pro účely tohoto doporučení považovat za dobrovolnické činnosti, a tudíž je zahrnout do jeho oblasti působnosti.

                  18.

                  Dobrovolnická činnost mládeže podle tohoto doporučení zahrnuje dobrovolnickou činnost v celé EU prováděnou státními příslušníky EU nebo státními příslušníky třetích zemí, kteří mají bydliště v jednom členském státě a odcházejí do druhého členského státu za účelem dobrovolné služby, a to v rámci Evropského sboru solidarity nebo jakéhokoli vnitrostátního přeshraničního dobrovolnického programu nebo činnosti v členských státech. Opatření přijatá členskými státy a Komisí v reakci na toto doporučení by pokud možno měla zohledňovat rovněž dobrovolnické činnosti mezi členskými státy a třetími zeměmi. Dobrovolné činnosti by neměly mít nepříznivý dopad na potenciální nebo již existující placená zaměstnání, ani by neměly být považovány za jejich náhradu. Pojmy „mládež“ a „mladí“ zahrnují věkovou skupinu 18–30 let.

                  19.

                  Mladými lidmi s omezenými příležitostmi se rozumí mladí lidé, kteří z ekonomických, sociálních, kulturních, zeměpisných nebo zdravotních důvodů, z toho důvodu, že pocházejí z přistěhovaleckého prostředí, z důvodů jako zdravotní postižení či vzdělávací obtíže, nebo z jakýchkoli jiných důvodů, včetně těch, které by mohly vést k diskriminaci podle článku 21 Listiny základních práv Evropské unie, čelí překážkám, které jim brání účinně využít příležitostí, které program nabízí (19);

            DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM:

                  20.

                  zvážit opatření přispívající k přiměřenému a jasnému legislativnímu a prováděcímu rámci pro zdraví, bezpečnost a ochranu účastníků nadnárodních dobrovolnických činností nebo k jeho zachování tím, že:

                              a)

                              bude zajištěno, aby se na všechny dobrovolníky vztahovalo sociální zabezpečení v členském státě v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení;

                              b)

                              bude poskytována podpora organizátorům zapojeným do provádění dobrovolnických činností tím, že bude zajištěno zavedení jasných a spolehlivých postupů pro poskytování péče a pomoci dobrovolníkům v případě krizí, mimořádných událostí a jiných nepředvídaných okolností;

                  21.

                  poskytovat přístupné informace a zvyšovat povědomí o právech dobrovolníků, jak je stanoveno ve výše uvedeném zvláštním rámci, zejména:

                              a)

                              zajistit vnitrostátní webové stránky, které budou v souladu s požadavky směrnice o přístupnosti webových stránek (20) a poskytnou dobrovolníkům praktické, přístupné a komplexní informace o vnitrostátních právních a správních předpisech upravujících dobrovolnictví a o dopadu dobrovolnické činnosti v jiném členském státě na stávající a budoucí práva a nároky dobrovolníka v oblasti sociálního zabezpečení (21) (pro přicházející i odcházející dobrovolníky z EU);

                              b)

                              podpořit poskytovatele informací pro mládež prostřednictvím podpory odborné přípravy zaměřené na vypracování informací uzpůsobených mládeži ohledně vnitrostátních právních a správních předpisů upravujících dobrovolnickou činnost;

                              c)

                              podpořit spolupráci se zavedenými sítěmi a službami, jako je ERYICA, při vypracování těchto informací;

                              d)

                              vybídnout organizátory stávajících vnitrostátních přeshraničních dobrovolnických programů, aby upozorňovali na příslušné vnitrostátní a evropské webové stránky (22), které dobrovolníky informují o jejich právech, povinnostech a o platných pravidlech týkajících se dobrovolnické činnosti v jiném členském státě;

                  22.

                  zvýšit kvalitu příležitostí k dobrovolnické činnosti podporou organizátorů dobrovolnických činností v jejich úsilí o budování kapacit. Toho lze dosáhnout zejména tím, že budou:

                              a)

                              povzbuzovat organizátory ve vysílajících a přijímajících členských státech, aby spolupracovali, a to rovněž tak, že budou poskytovat dostatečné informace o dobrovolnické činnosti, jejích organizátorech a o dotyčném dobrovolníkovi, aby obě strany mohly učinit informované rozhodnutí o udržitelnosti dané činnosti a mohly splnit veškeré právní požadavky;

                              b)

                              povzbuzovat organizátory dobrovolnických činností, aby kladli důraz na kvalitu, mimo jiné tím, že organizování dobrovolnických činností bude vycházet z analýzy, která podporuje identifikovatelné potřeby a přináší prospěšné výsledky v místních komunitách;

                              c)

                              povzbuzovat organizátory dobrovolnických činností, aby kladli náležitý důraz na jejich vzdělávací rozměr, včetně učení se jazykům v rámci nadnárodní dobrovolnické činnosti;

                              d)

                              podporovat organizátory dobrovolnických činností, aby systematičtěji a všeobecněji využívali stávající vnitrostátní nebo unijní rámce (např. Youthpass a Europass), a podpořili tím identifikaci, dokumentaci a validaci výsledků učení získaných na základě dobrovolnických činností;

                              e)

                              uznávat práci s mládeží jako klíčový prostředek k vytváření příležitostí pro mladé lidi k dobrovolnické činnosti a jako jeden z hlavních nástrojů pro kvalitní rozvoj dobrovolnických činností v EU, a přispívat tak k provádění Evropské agendy práce s mládeží (23);

                              f)

                              podporovat přeshraniční mobilitu osob působících v oblasti práce s mládeží a v organizacích mládeže;

                              g)

                              podporovat odbornou přípravu pracovníků s mládeží a organizátorů dobrovolnických činností a uznávat jejich klíčovou úlohu při doprovázení a vedení mladých dobrovolníků v průběhu získávání vysoce kvalitních dobrovolnických zkušeností;

                              h)

                              povzbuzovat organizátory nadnárodních dobrovolnických činností, aby se ucházeli o značku kvality Evropského sboru solidarity;

                              i)

                              vypracovávat a prosazovat obecné normy kvality dobrovolnické činnosti a inspirovat se přitom komplexním systémem opatření v oblasti kvality, podpory, začleňování a certifikace obsaženým v nařízení (EU) 2021/888 (24), kdykoli je to ve vnitrostátních souvislostech možné;

                              j)

                              přijímat opatření, která zajistí, aby dobrovolnická činnost nevedla k nahrazování zaměstnání;

                  23.

                  zajistit, aby přístup k nadnárodním dobrovolnickým činnostem byl realistickou příležitostí pro všechny mladé lidi, včetně těch s omezenými příležitostmi, mimo jiné tím, že budou:

                              a)

                              podporovat vytváření nebo provoz vnitrostátních vstupních bran a regionálních a místních struktur, jako jsou infrastruktury pro práci s mládeží a informační střediska pro mládež, pokud existují, s cílem poskytovat informace a poradenství ohledně stávajících příležitostí pro dobrovolnické činnosti ve formátech přístupných osobám se zdravotním postižením, mladým potenciálním dobrovolníkům, včetně mladých lidí s omezenými příležitostmi, organizacím občanské společnosti nebo organizacím zaměřeným na solidaritu a dalším zúčastněným stranám v dané oblasti. Tyto struktury mohou zahrnovat sítě absolventů (například EuroPeers) a místní pracovníky s mládeží a využívat jejich kapacity k posílení a podpoře potenciálních zájemců o dobrovolnickou činnost a případně mohou spolupracovat s národními agenturami provádějícími Evropský sbor solidarity;

                              b)

                              usnadňovat přístup mladých lidí s omezenými příležitostmi k nadnárodním dobrovolnickým zkušenostem tím, že podpoří poskytování cílených a přístupných informací a osvěty příslušnými organizacemi a sítěmi (25), jako jsou Eurodesk a ERYICA, mimo jiné zvyšováním povědomí o významu mezikulturních kompetencí a učení se jazykům jako odrazového můstku k nadnárodní mobilitě;

                              c)

                              zajistit, aby byli organizátoři dobrovolnických činností vybízeni k podpoře sociálního začleňování, mimo jiné tím, že bude pro mladé lidi, zejména pro osoby se zdravotním postižením, poskytnuto přiměřené a vhodné ubytování;

                              d)

                              podporovat organizátory dobrovolnických činností s cílem rozvíjet aspekty začleňování mladých lidí s omezenými příležitostmi do svých projektů (26), mimo jiné zprostředkováním kontaktů s odborníky ze subjektů odpovědných za podporu sociálního začleňování, kteří by je mohli podporovat a školit;

                              e)

                              poskytovat cílenou podporu rozvoji dobrovolnických činností, konkrétně prosazovat začleňování, rovnost a posílení postavení znevýhodněných skupin nebo skupin ohrožených diskriminací, a motivovat mladé dobrovolníky z těchto komunit k tomu, aby se zapojili do dobrovolnické činnosti a působili ve vlastní komunitě jako tvůrci mínění nebo dokonce jako vzory;

                              f)

                              podporovat příslušné organizace a sítě při prosazování místních dobrovolnických činností (včetně krátkodobých dobrovolnických činností, dobrovolnických činností na částečný úvazek a skupinových formátů) jakožto potenciálního prvního kroku k účasti na nadnárodních činnostech a poskytovat další cílenou podporu pro rozvoj příležitostí k dobrovolnickým činnostem určeným mladým lidem, kteří se z různých důvodů nemohou účastnit fyzické nadnárodní mobility, zejména nabídkou příležitostí k digitální dobrovolnické činnosti;

                              g)

                              dále podporovat stávající nadnárodní nástroje, které mohou usnadňovat mobilitu mladých lidí, jako jsou průkazy mobility, a podporovat jejich využívání při všech nadnárodních dobrovolnických činnostech (27);

                              h)

                              je-li to možné a aniž by tím bylo dotčeno schengenské acquis a právo Unie týkající se vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí, řešit administrativní a praktické problémy, které způsobují obtíže při získávání víz nebo povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí za účelem dobrovolné služby;

                  24.

                  zvyšovat povědomí o přínosech dobrovolnických činností prostřednictvím informačních, poradenských a osvětových činností, mimo jiné zapojením vnitrostátních zúčastněných subjektů do vzdělávání, odborné přípravy, zaměstnanosti, sociálních služeb a odvětví mládeže; věnovat zvláštní pozornost tomu, aby byli stejnou měrou oslovováni i mladí lidé s omezenými příležitostmi. To znamená propagovat mimo jiné, že:

                              a)

                              dobrovolnické činnosti poskytují mladým lidem konkrétní způsob, jak přispět k řešení společenských výzev a projevit solidaritu s lidmi ve zranitelném postavení;

                              b)

                              zkušenost s dobrovolnickou činností posiluje osobní, vzdělanostní, společenský, občanský a profesní rozvoj mladých lidí a pomáhá jim rozvíjet kompetence, které jsou potřebné a oceňované na trhu práce;

                              c)

                              existují rámce na podporu identifikace, dokumentace a validace výsledků učení v rámci dobrovolnických činností (včetně certifikátu Youthpass a platformy Europass);

                  25.

                  podporovat a prosazovat činnosti zaměřené na budování komunit související s dobrovolnickou činností. To znamená:

                              a)

                              na vnitrostátní úrovni podporovat fungování sítí dobrovolníků, zejména těch, kteří se zapojují do činností, jež mají dlouhodobou perspektivu, tj. nejsou vázány nebo omezeny dobou trvání jednotlivých projektů;

                              b)

                              podporovat stávající evropské sítě spojené s dobrovolnickou činností, zejména European Solidarity Network a EuroPeers, jakož i další prostředky a platformy přístupné prostřednictvím portálu Evropského sboru solidarity na Evropském portálu pro mládež;

                              c)

                              vybízet bývalé dobrovolníky, aby jako ambasadoři nebo členové sítí sdíleli své zkušenosti prostřednictvím mládežnických sítí, vzdělávacích institucí a seminářů, a aby školili stávající nebo budoucí dobrovolníky;

                              d)

                              povzbuzovat organizátory dobrovolnických činností, aby podporovali dobrovolníky při začleňování do hostitelské komunity během jejich činnosti i při jejich dalším zapojení do dobrovolnických činností po návratu domů, se zvláštním zaměřením na doprovázení mladých lidí s omezenými příležitostmi;

                  26.

                  prozkoumávat nové trendy, alternativní rozměry a formáty dobrovolnické činnosti, mimo jiné tím, že budou:

                              a)

                              podporovat digitální dobrovolnickou činnost, testovat její formáty a shromažďovat důkazy o ní jako o doplňku fyzické mobility nebo dokonce samostatném formátu dobrovolnických činností v nadnárodních souvislostech;

                              b)

                              uznávat a podporovat mezigenerační dobrovolnickou činnost jako cenný příspěvek k řešení výzev, jimž čelí stárnoucí společnost, jakož i způsob, jak zapojit mladé lidi do mezigeneračního dialogu, usnadnit mezigenerační předávání znalostí a zlepšit sociální soudržnost;

                  27.

                  vytvářet synergie, doplňkovost a kontinuitu mezi dobrovolnickými programy a činnostmi existujícími na evropské úrovni a na různých úrovních v členských státech. To znamená například:

                              a)

                              vyměňovat si s členskými státy informace o stávajících dobrovolnických programech, včetně systémů vnitrostátní veřejné služby a činností, pokud existují, a předávat tyto informace Evropské komisi s cílem usnadnit jejich zveřejňování na Evropském portálu pro mládež a na portálu wiki zaměřeném na mládež (Youth Wiki) a rozvoj osvědčených postupů;

                              b)

                              zvážit opatření, která by propagovala a podporovala přenášení osvědčených postupů mezi dobrovolnickými programy nebo činnostmi;

                  28.

                  podporovat dobrovolnické činnosti, které smysluplně přispívají k řešení výzev souvisejících s klimatem a životním prostředím tím, že budou:

                              a)

                              povzbuzovat začleňování ekologických postupů do všech dobrovolnických projektů a činností, jakož i propagovat mezi účastníky a zúčastněnými organizacemi environmentálně udržitelné a odpovědné chování;

                              b)

                              propagovat snižování environmentální stopy dobrovolnických činností například snížením množství odpadu, recyklací a využíváním udržitelných dopravních prostředků, kde je to možné;

                              c)

                              prosazovat rozvoj dobrovolnických činností, které se zabývají problematikou ochrany životního prostředí, udržitelnosti, cílů v oblasti klimatu a prevence katastrof a obnovy;

                  29.

                  informovat o pokroku při plnění tohoto doporučení v pravidelných zprávách podávaných v souvislosti se strategií EU pro mládež, zejména v rámci portálu Youth Wiki;

            VYZÝVÁ KOMISI, ABY:

                  30.

                  usnadnila výměnu postupů mezi členskými státy ohledně toho, jak řešit překážky, které mohou mladým lidem bránit v účasti na dobrovolnické činnosti, například prostřednictvím činností vzájemného učení, odborných skupin Komise nebo platformy strategie EU pro mládež;

                  31.

                  podporovala členské státy při řízení se tímto doporučením, a to prostřednictvím mechanismů spolupráce a nástrojů strategie EU pro mládež, Evropské agendy práce s mládeží a programů EU pro mládež, zejména Evropského sboru solidarity;

                  32.

                  usnadňovala vzájemné vzdělávání a výměny mezi členskými státy a všemi příslušnými zúčastněnými subjekty na různých úrovních prostřednictvím činností, jako je vzájemné učení, vzájemné poradenství, expertní skupiny, vytváření sítí a další struktury spolupráce, mimo jiné se zaměřením na synergie a doplňkovost systémů nebo činností na úrovni EU a na vnitrostátní úrovni, včetně systémů vnitrostátní veřejné služby, pokud existují. Za tímto účelem by měla být využívána stávající místa, jako je portál Youth Wiki a Evropský portál pro mládež, kde mohou členské státy a nevládní organizace sdílet na různých úrovních zdroje a znalosti;

                  33.

                  prozkoumala nové trendy a formáty dobrovolnických činností, které respektují základní zásady rovných příležitostí a nediskriminace, přístupnosti, inkluzivnosti a vysoké kvality činností, a to shromažďováním důkazů, rozvojem osvědčených postupů a přípravou pokynů a příruček, zejména pokud jde o digitální nebo kombinovanou dobrovolnickou činnost a mezigenerační dobrovolnickou činnost;

                  34.

                  podporovala evropské příležitosti k dobrovolnické činnosti mladých lidí, zejména osob s omezenými příležitostmi, a šířila o nich informace prostřednictvím Evropského portálu pro mládež, který obsahuje nástroj pro registraci solidárních činností probíhajících v rámci Evropského sboru solidarity. Ve spolupráci s členskými státy přidat na Evropský portál pro mládež odkazy na příslušné vnitrostátní internetové stránky (28);

                  35.

                  dále rozvíjela, prosazovala a stanovovala využívání stávajících nástrojů EU, které podporují uznávání výsledků neformálního a informálního učení, zejména certifikátu Youthpass a platformy Europass, mimo jiné prostřednictvím evropských digitálních certifikátů o vzdělání;

                  36.

                  studiemi, průzkumy, statistikami, výzkumy a analýzami údajů podporovala výzkum a shromažďování údajů o dlouhodobém vlivu dobrovolnických a solidárních činností na jednotlivce a organizace, jakož i na společnost, včetně získaných zkušeností a poznatků z dopadu pandemie COVID-19 na odvětví dobrovolnických činností a o jeho připravenosti na podobné krize;

                  37.

                  využívala online platformu Youth Wiki ke shromažďování informací o pokroku členských států při uplatňování tohoto doporučení;

                  38.

                  podávala zprávy o používání tohoto doporučení Rady v souvislosti s prací na provádění strategie EU pro mládež a strategického rámce evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy s ohledem na vytvoření Evropského prostoru vzdělávání a další vývoj po jeho dosažení.

            Toto doporučení nahrazuje doporučení Rady ze dne 20. listopadu 2008 o mobilitě mladých dobrovolníků v rámci Evropské unie.

         V Lucemburku dne 5. dubna 2022.

               Za Radu

               předsedkyně

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/soteu_2021_address_cs_0.pdf

         (2)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2316 ze dne 22. prosince 2021 o Evropském roce mládeže (2022) (Úř. věst. L 462, 28.12.2021, s. 1).

         (3)  Přijaté texty – Dopad onemocnění COVID-19 na mladé lidi a sport, 10. února 2021 (europa.eu)

         (4)  Úř. věst. C 456, 18.12.2018, s. 1.

         (5)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o provádění strategie EU pro mládež (2019-2021), COM/2021/636 final.

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/888 ze dne 20. května 2021, kterým se zavádí program Evropský sbor solidarity. Dobrovolnická činnost může probíhat v zemích mimo EU:
      – jak je stanoveno v čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2021/888, „dobrovolnická činnost v rámci složky „účast mladých lidí na solidárních činnostech“ může probíhat v zemi jiné, než je země bydliště účastníka („přeshraniční dobrovolnická činnost“), nebo v zemi bydliště účastníka („vnitrostátní dobrovolnická činnost“). Země jiná, než je země bydliště účastníka, může být třetí země přidružená k programu, nebo jiná zúčastněná třetí země;
      – jak je stanoveno v čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) 2021/888, „dobrovolnická činnost v rámci Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci je možná pouze v těch regionech třetích zemí, ve kterých probíhají činnosti a operace humanitární pomoci a neprobíhají žádné mezinárodní ani vnitrostátní ozbrojené konflikty“.
      V čl. 2 bodě 3 je navíc stanoveno, že účast na programu je otevřena rovněž příslušníkům třetích zemí, kteří „oprávněně pobýv[ají] v členském státě, třetí zemi přidružené k programu nebo jiné zúčastněné třetí zemi podle tohoto nařízení“.

         (7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/PDF/?uri=CELEX:42018Y1218(01)&qid=1578414694481&from=CS

         (8)  Hodnocení strategie EU pro mládež a doporučení Rady o mobilitě mladých dobrovolníků, 2016.

         (9)  „Podpora mobility mladých dobrovolníků a přeshraniční solidarity, praktický soubor nástrojů pro aktéry a zúčastněné strany v oblasti mládeže a doporučení pro tvůrce politik“, který vypracovala expertní skupina zřízená Evropskou komisí na podporu procesu přezkumu doporučení Rady o mobilitě mladých dobrovolníků z roku 2008, (2021) (práce prováděna od září 2019 do září 2020).

         (10)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o vytvoření Evropského prostoru vzdělávání do roku 2025, COM(2020) 625 final, k dispozici na adrese EUR-Lex – 52020DC0625 – CS – EUR-Lex (europa.eu).

         (11)  Je třeba připomenout, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení obsahuje ustanovení o koordinaci práv v oblasti sociálního zabezpečení, včetně dávek v nemoci, v přeshraničních situacích a vztahuje se na dobrovolníky, kteří se přesouvají mezi členskými státy.

         (12)  Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 32, příloha I, oddíl E. Provedeno prostřednictvím portálu „Vaše Evropa“ („Your Europe“): Your Europe (europa.eu).

         (13)  COM(2020) 758 final.

         (14)  Youthpass (Pas mládeže) je hlavním nástrojem pro uznávání a validaci, který je k dispozici všem účastníkům programu Erasmus+ a Evropského sboru solidarity a který odráží proces učení a dokumentuje jeho výsledky v certifikátu Youthpass.

         (15)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/646 ze dne 18. dubna 2018 o společném rámci pro poskytování lepších služeb v oblasti dovedností a kvalifikací (Europass) a o zrušení rozhodnutí č. 2241/2004/ES (Úř. věst. L 112, 2.5.2018, s. 42) zřizuje evropský rámec za účelem podpory transparentnosti a pochopení dovedností a kvalifikací získaných formálním, neformálním a informálním učením, a to i prostřednictvím praktických zkušeností, mobility a dobrovolnické činnosti.

         (16)  Úř. věst. C 398, 22.12.2012, s. 1.

         (17)  Evaluation of the EU Youth Strategy and the Council Recommendation on the mobility of young volunteers (europa.eu) 2016.

         (18)  Dobrovolníci nejsou za svůj čas placeni, ale mohou jim být hrazeny výdaje, které jsou obvykle omezeny na cestovné, stravu nebo ubytování nebo jiné drobné osobní výdaje.

         (19)  Viz stejná definice v čl. 2 bodě 4 nařízení (EU) 2021/888.

         (20)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2102 ze dne 26. října 2016 o přístupnosti internetových stránek a mobilních aplikací subjektů veřejného sektoru (Úř. věst. L 327, 2.12.2016, s. 1).

         (21)  Včetně informací o postupech podání žádosti o evropský průkaz zdravotního pojištění (EHIC) a podrobných informací o tom, na co se vnitrostátní systémy zdravotní péče vztahují a na co nikoli.

         (22)  Vícejazyčný portál „Vaše Evropa“ podle nařízení (EU) 2018/1724, Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 1; sekce wiki zaměřená na mládež (Youth Wiki) na Evropském portálu pro mládež; informace na portálu Europa, např. o evropském průkazu zdravotního pojištění: Podání žádosti o průkaz – Zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování – Evropská komise (europa.eu)

         (23)  Usnesení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, o rámci, kterým se ustavuje Evropská agenda práce s mládeží (2020/C 415/01).

         (24)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/888 ze dne 20. května 2021, kterým se zavádí program Evropský sbor solidarity a zrušují nařízení (EU) 2018/1475 a (EU) č. 375/2014 (Úř. věst. L 202, 8.6.2021, s. 32).

         (25)  Pokyny pro tuto činnost jsou uvedeny ve strategii programu Erasmus+ a Evropského sboru solidarity pro začleňování a rozmanitost https://ec.europa.eu/programmes/erasmus-plus/resources/implementation-guidelines-erasmus-and-european-solidarity-corps-inclusion-and-diversity_en

         (26)  V souladu se strategiemi EU pro rovnost a rámci politiky začleňování zaměřenými na konkrétní diskriminované a znevýhodněné skupiny přijatými v letech 2020–2021: akční plán EU proti rasismu na období 2020–2025 (COM(2020) 565 final, 18. září 2020), strategický rámec EU pro rovnost, začlenění a účast Romů (COM(2020) 620 final, 7. října 2020), strategie pro rovnost LGBTIQ osob (COM(2020) 698 final, 12. listopadu 2020), akční plán pro integraci a začleňování (COM(2020) 758 final, 24. listopadu 2020), strategie práv osob se zdravotním postižením (COM(2021) 101 final, 3. března 2021).

         (27)  To byl již osvědčený postup dřívější Evropské dobrovolné služby; nyní poskytuje Evropský sbor solidarity každému dobrovolníkovi bezplatnou evropskou kartu mládeže.

         (28)  Spolu s informacemi uvedenými v bodě 2 písm. a) tohoto doporučení, jakož i s informacemi o vnitrostátních dobrovolnických programech nebo činnostech.


title: Doporučení Komise ze dne 18. června 2019 k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Bulharska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030

text:
               3.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/5

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 18. června 2019
      k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Bulharska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030
      (2019/C 297/02)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 3 odst. 1 a přílohou I nařízení (EU) 2018/1999 má každý členský stát povinnost předložit Komisi návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období od roku 2021 do roku 2030. První návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu měly být předloženy do 31. prosince 2018.

                  (2)

                  Bulharsko předložilo svůj návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu dne 15. ledna 2019. Předložení tohoto návrhu je základem a prvním krokem iterativního procesu mezi Komisí a členskými státy za účelem finalizace integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich následné implementace.

                  (3)

                  Podle nařízení (EU) 2018/1999 má Komise povinnost návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu posoudit. Komise bulharský návrh vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu komplexně posoudila, přičemž vzala v úvahu příslušné prvky nařízení (EU) 2018/1999. Toto posouzení (2) je zveřejněno spolu s tímto doporučením. Níže uvedená doporučení z uvedeného posouzení vycházejí. Doporučení Komise se mohou zejména zaměřit na: i) úroveň ambicí cílů, úkolů a příspěvků za účelem společného dosažení cílů energetické unie, a zejména cílů Unie pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti, jakož i úroveň propojitelnosti elektroenergetických soustav, které hodlá členský stát dosáhnout v roce 2030, ii) politiky a opatření týkající se cílů na úrovni členského státu a Unie a další politiky a opatření, které mohou mít přeshraniční přesah, iii) veškeré další politiky a opatření, jež mohou být vyžadovány v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu, iv) interakce mezi stávajícími a plánovanými politikami a opatřeními zahrnutými do integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu v rámci jednoho rozměru i různých rozměrů energetické unie a jejich konzistentnost.

                  (4)

                  Při vypracování svých doporučení Komise zohlednila, že na jedné straně musí sečíst určité kvantifikované plánované příspěvky všech členských států, aby bylo možné posoudit ambice na úrovni Unie, a na straně druhé musí být dotčenému členskému státu poskytnut dostatek času na to, aby doporučení Komise řádně zohlednil předtím, než finalizuje svůj vnitrostátní plán.

                  (5)

                  Doporučení Komise týkající se ambicí členských států ve věci obnovitelných zdrojů energie vycházejí ze vzorce uvedeného v příloze II nařízení (EU) 2018/1999, který je založen na objektivních kritériích.

                  (6)

                  Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech, je-li to na místě. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovací budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.

                  (7)

                  Nařízení o správě ukládá členským státům, aby poskytly obecný přehled investic, které jsou k dosažení cílů, úkolů a příspěvků stanovených v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu zapotřebí, jakož i obecné posouzení zdrojů těchto investic. Vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu by měly zajistit transparentnost a předvídatelnost vnitrostátních politik a opatření v zájmu zajištění jistoty investic.

                  (8)

                  Komise současně v rámci cyklu evropského semestru 2018–2019 klade silný důraz na investiční potřeby členských států v oblasti energetiky a klimatu. To se odráží ve zprávě o Bulharsku pro rok 2019 (4) a v doporučení Komise pro doporučení Rady pro Bulharsko (5) v rámci evropského semestru. Komise ve svém posouzení návrhů integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu zohlednila nejnovější zjištění a doporučení, která vyplynula z evropského semestru. Doporučení Komise doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru byla zohledněna i v jejich integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (9)

                  Nařízení o správě dále od každého členského státu vyžaduje, aby ve svém návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, jenž má být předložen do 31. prosince 2019, řádně zohlednil jakákoli doporučení Komise, a pokud se dotčený členský stát doporučením nebo jeho podstatnou částí neřídí, měl by pro to předložit odůvodnění a zveřejnit je.

                  (10)

                  Je-li to na místě, měly by členské státy ve svých integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a v pozdějších aktualizacích vykazovat tytéž údaje, jaké vykazují Eurostatu nebo Evropské agentuře pro životní prostředí. Využívání stejných zdrojových údajů a evropských statistik, jsou-li k dispozici, má rovněž zásadní význam pro výpočet výchozího scénáře pro účely modelování a odhadů. Využití evropských statistik umožní lepší porovnatelnost údajů a odhadů použitých v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (11)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu mají být zahrnuty veškeré prvky přílohy I nařízení (EU) 2018/1999. V tomto kontextu by měly být posouzeny makroekonomické, a je-li to proveditelné, i zdravotní, environmentální, dovednostní a sociální dopady a dopady na zaměstnanost a oblast vzdělávání plánovaných politik a opatření. Do přípravy konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být zapojena veřejnost a další zúčastněné subjekty. Tyto a další prvky jsou podrobně popsány v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném společně s tímto doporučením (6).

                  (12)

                  Integrované plány v oblasti energetiky a klimatu poskytují příležitost k ucelenému vymezení dlouhodobých politik a opatření, přičemž přihlížejí k výslednému propojení rozměrů, pokud jde o potenciální synergie nebo rizika. I když se zdá, že politiky a opatření popsané v návrhu plánu předpokládají některá propojení, jejich posouzení napříč pěti rozměry by měla být v konečném plánu věnována větší pozornost. Analýza by mohla zahrnovat kvantitativní odhady a měla by se zabývat také možnými negativními interakcemi mezi politikami a opatřeními a ukázat, jak je Bulharsko hodlá řešit. Zejména synergie mezi rozměry snižování emisí uhlíku, energetická bezpečnost a vnitřní trh a zásadou „energetická účinnost v první řadě“ vyžadují další posouzení. Stejně tak by se měla dále zabývat i úlohou energetické účinnosti při řešení energetické chudoby. Důležitým prvkem, který je v konečném plánu nutno dále posoudit, včetně hledisek nákladů a konkurenceschopnosti, je interakce mezi plánovaným pokračováním výroby energie z uhlí a větším využíváním plynu v rámci rozměru snižování emisí uhlíku. Dalším prvkem je dopad využívání biomasy na započtené pohlcení v odvětví využívání půdy a lesnictví. V rámci rozměru výzkum, inovace a konkurenceschopnost by se mělo dále řešit propojení mezi výrobou elektřiny a zaváděním nízkouhlíkových technologií.

                  (13)

                  Konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu by bylo vhodné doplnit o komplexní analýzu současného postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na celosvětovém trhu, včetně snižování emisí uhlíku v průmyslových odvětvích náročných na energii a s vysokými emisemi uhlíku. Plán by se měl rovněž zaměřit na oblasti, v nichž existují konkurenční výhody a potenciální problémy, a definovat cíle, politiky a opatření, které z uvedených výhod a problémů vycházejí, a vytvořit vhodné vazby na podnikovou a průmyslovou politiku. Mohla by být ještě více zdůrazněna interakce s oběhovým hospodářstvím a zejména jeho význam pro snižování emisí skleníkových plynů.

                  (14)

                  Doporučení Komise pro Bulharsko vycházejí z posouzení návrhu integrovaného plánu Bulharska v oblasti energetiky a klimatu, které se zveřejňuje spolu s tímto doporučením (7),

            DOPORUČUJE BULHARSKU:

                  1.

                  Zvýšit úroveň ambicí pro rok 2030 na nejméně 27 % energie z obnovitelných zdrojů jako příspěvek Bulharska k cíli Unie v oblasti energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2030 v souladu se vzorcem uvedeným v příloze II nařízení (EU) 2018/1999. Uvést v konečném plánu orientační trajektorii, která v souladu s uvedeným podílem dosáhne všech referenčních bodů podle čl. 4 písm. a) bodu 2) nařízení (EU) 2018/1999, s ohledem na potřebu zvýšit úsilí, aby byl tento cíl společně dosažen. Navrhnout podrobné a kvantifikované politiky a opatření, jež jsou v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (8) a umožňují včasné a nákladově efektivní dosažení tohoto příspěvku. Zvýšit úroveň ambicí v odvětví vytápění a chlazení za účelem splnění indikativního cíle uvedeného v článku 23 směrnice (EU) 2018/2001 a navrhnout politiky a opatření ke splnění cíle v oblasti dopravy stanoveného v bulharském návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu a v souladu s článkem 25 směrnice (EU) 2018/2001. Poskytnout další podrobnosti a provést opatření ohledně umožnění rámce pro samospotřebu elektřiny z obnovitelných zdrojů a společenství pro obnovitelné zdroje v souladu s články 21 a 22 směrnice (EU) 2018/2001, včetně zjednodušení administrativních postupů.

                  2.

                  Zvýšit ambice, pokud jde o snížení primární i konečné spotřeby energie s ohledem na potřebu zvýšit úsilí k dosažení cíle Unie v oblasti energetické účinnosti pro rok 2030, a podpořit je vhodnými politikami a opatřeními, které by do roku 2030 přinesly dodatečné úspory energie. Podpořit navrhované politiky a opatření prostřednictvím posouzení dopadů a podrobnějších informací o kvantifikaci dopadů, pokud jde o očekávané úspory energie, a harmonogramu provádění. Dále rozvést, jak se má zlepšit účinnost systému povinných úspor energie, aby mohl dosáhnout očekávaných výsledků.

                  3.

                  Stanovit pevnou strategii diverzifikace plynu včetně souvisejících podpůrných projektů infrastruktury a jejich příslušných příspěvků. Podrobně popsat strategii pro dlouhodobé dodávky jaderných materiálů a paliva, zejména s ohledem na předpokládané rozšíření kapacity Bulharska pro výrobu jaderné energie.

                  4.

                  Definovat perspektivní cíle a úkoly v souvislosti s integrací trhu, zejména pokud jde o opatření k rozvoji konkurenceschopných velkoobchodních a maloobchodních trhů, a to jak podporou vnitrostátní hospodářské soutěže včetně pokroku k dosažení plně tržních cen, tak odstraněním překážek pro přeshraniční obchod.

                  5.

                  Dále objasnit vnitrostátní cíle a cíle financování, pokud jde o výzkum, inovace a konkurenceschopnost, jež se vztahují specificky k energetické unii a jichž má být dosaženo od nynějška do roku 2030, aby byly snadno měřitelné a vhodné pro účely podpory dosahování cílů v ostatních rozměrech integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Podpořit uvedené cíle specifickými a adekvátními politikami a opatřeními včetně těch, jež mají být vypracovány ve spolupráci s ostatními členskými státy, jako je Evropský strategický plán pro energetické technologie.

                  6.

                  Zintenzivnit regionální spolupráci se sousedními členskými státy a v zavedených regionálních rámcích pro spolupráci, jako je skupina na vysoké úrovni pro propojení energetiky střední a jihovýchodní Evropy (CESEC), se zahrnutím rozměrů energie z obnovitelných zdrojů, energetická účinnost a výzkum, inovace a konkurenceschopnost, se zohledněním společných problémů a společných cílů. Existuje značný potenciál k další spolupráci s ohledem na nadcházející vývoj v odvětví elektřiny, včetně nutnosti zvýšit podíl energie z obnovitelných zdrojů a čisté dopravy, což by mohlo mít dopad na propojení elektrických sítí a obchod v regionu.

                  7.

                  Poskytnout obecný přehled o investicích, které jsou zapotřebí k modernizaci hospodářství prostřednictvím dosažení cílů v oblasti energetiky a klimatu. Předložit obecné posouzení zdrojů investic, včetně příslušného financování na vnitrostátní, regionální a unijní úrovni. Zvážit rovněž nákladově efektivní provádění převodů do jiných členských států podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 (9) jako zdroje financování.

                  8.

                  Uvést veškeré dotace v energetice, zejména včetně dotací na fosilní paliva, a opatření přijatá k jejich postupnému zrušení.

                  9.

                  Doplnit analýzu interakcí s politikou v oblasti kvality ovzduší a emisí do ovzduší, uvést a vyčíslit dopady různých scénářů na znečištění ovzduší, poskytnout podkladové informace a zvážit synergie a kompenzační účinky.

                  10.

                  Lépe integrovat aspekty spravedlivého přechodu, zejména uvedením dalších podrobností o dopadech plánovaných cílů, politik a opatření na sociální oblast, zaměstnanost a dovednosti, zejména s ohledem na dopady přechodu na odvětví s vysokou spotřebou uhlí a s vysokými emisemi uhlíku. Dále rozvíjet koncepci řešení otázek energetické chudoby, mimo jiné specifikací posouzení podle požadavku nařízení (EU) 2018/1999.

         V Bruselu dne 18. června 2019.

               Za Komisi

            Miguel ARIAS CAÑETE

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 225.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1001 final/2.

         (5)  COM(2019) 502 final, 5. června 2019.

         (6)  SWD(2019) 225.

         (7)  SWD(2019) 225.

         (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 ze dne 30. května 2018 o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 přispívajícím k opatřením v oblasti klimatu za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 26).


title: Doporučení Komise ze dne 18. června 2019 k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Estonska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030

text:
               3.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/21

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 18. června 2019
      k návrhu integrovaného vnitrostátního plánu Estonska v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období 2021–2030
      (2019/C 297/06)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 3 odst. 1 a přílohou I nařízení (EU) 2018/1999 má každý členský stát povinnost předložit Komisi návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu pokrývajícího období od roku 2021 do roku 2030. První návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu měly být předloženy do 31. prosince 2018.

                  (2)

                  Estonsko předložilo svůj návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu dne 28. prosince 2018. Předložení tohoto návrhu je základem a prvním krokem iterativního procesu mezi Komisí a členskými státy za účelem finalizace integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich následné implementace.

                  (3)

                  Podle nařízení (EU) 2018/1999 má Komise povinnost návrhy integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu posoudit. Komise estonský návrh integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu komplexně posoudila, přičemž vzala v úvahu příslušné prvky nařízení (EU) 2018/1999. Toto posouzení (2) se zveřejňuje spolu s tímto doporučením. Níže uvedená doporučení z uvedeného posouzení vycházejí.

                  (4)

                  Doporučení Komise se mohou zejména zaměřit na: i) úroveň ambicí cílů, úkolů a příspěvků za účelem společného dosažení cílů energetické unie, a zejména cílů Unie pro rok 2030 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti, jakož i úroveň propojitelnosti elektroenergetických soustav, které hodlá členský stát dosáhnout v roce 2030, ii) politiky a opatření týkající se cílů na úrovni členského státu a Unie a další politiky a opatření, které mohou mít přeshraniční přesah, iii) veškeré další politiky a opatření, jež mohou být vyžadovány v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu, iv) interakce mezi stávajícími a plánovanými politikami a opatřeními zahrnutými do integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu v rámci jednoho rozměru i různých rozměrů energetické unie a jejich konzistentnost.

                  (5)

                  Při vypracování svých doporučení Komise zohlednila, že na jedné straně musí sečíst určité kvantifikované plánované příspěvky všech členských států, aby bylo možné posoudit ambice na úrovni Unie, a na straně druhé musí být dotčenému členskému státu poskytnut dostatek času na to, aby doporučení Komise řádně zohlednil předtím, než finalizuje svůj integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu.

                  (6)

                  Doporučení Komise týkající se ambicí členských států ve věci obnovitelných zdrojů energie vycházejí ze vzorce uvedeného v příloze II nařízení (EU) 2018/1999, který je založen na objektivních kritériích.

                  (7)

                  Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech, je-li to na místě. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovací budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.

                  (8)

                  Nařízení o správě ukládá členským státům, aby poskytly obecný přehled investic, které jsou k dosažení cílů, úkolů a příspěvků stanovených v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu zapotřebí, jakož i obecné posouzení zdrojů těchto investic. Vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu by měly zajistit transparentnost a předvídatelnost vnitrostátních politik a opatření v zájmu zajištění jistoty investic.

                  (9)

                  Komise současně v rámci cyklu evropského semestru 2018–2019 klade silný důraz na investiční potřeby členských států v oblasti energetiky a klimatu. To se odráží ve zprávě o Estonsku pro rok 2019 (4) a v doporučení Komise pro doporučení Rady pro Estonsko (5) v rámci evropského semestru. Komise ve svém posouzení návrhů integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu zohlednila nejnovější zjištění a doporučení, která vyplynula z evropského semestru. Doporučení Komise doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru byla zohledněna i v jejich integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (10)

                  Nařízení o správě dále od každého členského státu vyžaduje, aby ve svém návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu, jenž má být předložen do 31. prosince 2019, řádně zohlednil jakákoli doporučení Komise, a pokud se dotčený členský stát doporučením nebo jeho podstatnou částí neřídí, měl by pro to předložit odůvodnění a zveřejnit je.

                  (11)

                  Je-li to na místě, měly by členské státy ve svých integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a v pozdějších aktualizacích vykazovat tytéž údaje, jaké vykazují Eurostatu nebo Evropské agentuře pro životní prostředí. Využívání stejných zdrojových údajů a evropských statistik, jsou-li k dispozici, má rovněž zásadní význam pro výpočet výchozího scénáře pro účely modelování a odhadů. Využití evropských statistik umožní lepší porovnatelnost údajů a odhadů použitých v integrovaných vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu.

                  (12)

                  V konečném integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu mají být zahrnuty veškeré prvky přílohy I nařízení (EU) 2018/1999. V tomto kontextu by měly být posouzeny makroekonomické, a je-li to proveditelné, i zdravotní, environmentální, dovednostní a sociální dopady a dopady na zaměstnanost a oblast vzdělávání plánovaných politik a opatření. Do přípravy konečného integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu by měla být zapojena veřejnost a další zúčastněné subjekty. Tyto a další prvky jsou podrobně popsány v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném spolu s tímto doporučením (6).

                  (13)

                  V konečném plánu by Estonsko mělo vzít v úvahu vzájemné vazby mezi plánovanými politikami a opatřeními, zejména zohledněním dopadů zásady „energetická účinnost v první řadě“ na rozměry snižování emisí uhlíku, energetická bezpečnost a vnitřní trh s energií. Z tohoto hlediska je důležitý příspěvek energetické účinnosti ke snížení závislosti na dovozu energie a k vyrovnání dopadu snížení výroby elektřiny z ropné břidlice, a to i s ohledem na začlenění rostoucího podílu obnovitelných zdrojů a zajištění přiměřené výroby elektrické energie v budoucnu. Dalším důležitým faktorem je dopad rizik spojených se změnou klimatu na dodávky energie. Estonsko by mělo věnovat zvláštní pozornost tomu, aby uvedlo stav provádění a dopady politik a opatření a poskytlo prognózy emisí skleníkových plynů v členění podle oblastí politik (systém pro obchodování s emisemi, odvětví sdílení úsilí a využívání půdy, změny ve využívání půdy a lesnictví). Obdobně musí cíle v rozměru výzkum, inovace a konkurenceschopnost podpořit úsilí plánované u ostatních rozměrů energetické unie.

                  (14)

                  Bylo by vhodné, aby konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu obsahoval komplexní analýzu současného postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na světovém trhu, v níž by byly zdůrazněny oblasti, které vykazují dobrou konkurenceschopnost, a oblasti, ve kterých jsou potenciální problémy, a uvedeny měřitelné cíle, pokud jde o budoucnost, včetně politik a opatření k jejich dosažení, a byly vytvořeny vhodné vazby na podnikovou a průmyslovou politiku. Kromě toho by se plán mohl více zaměřit na interakci s oběhovým hospodářstvím s důrazem na její přínosy, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů.

                  (15)

                  Doporučení Komise pro Estonsko vycházejí z posouzení návrhu integrovaného plánu Estonska v oblasti energetiky a klimatu, které se zveřejňuje spolu s tímto doporučením (7),

            DOPORUČUJE ESTONSKU:

                  1.

                  Objasnit, jak hodlá dosáhnout svého cíle v oblasti emisí skleníkových plynů ve výši –13 % oproti roku 2005 v odvětvích, na něž se nevztahuje systém EU pro obchodování s emisemi, včetně úlohy odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví. To vyžaduje zejména další analýzu kombinovaného dopadu plánovaných politik a uplatňování pravidel započítávání podle nařízení (EU) 2018/841.

                  2.

                  Podpořit vítanou úroveň ambicí ve výši 42 % podílu energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2030 jako příspěvku Estonska k cíli Unie v oblasti obnovitelné energie pro rok 2030 podrobnými a kvantifikovanými politikami a opatřeními, které jsou v souladu s povinnostmi vyžadovanými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (8), aby bylo umožněno včasné a nákladově efektivní dosažení tohoto příspěvku. Uvést další podrobnosti o opatřeních ke splnění orientačního cíle v odvětví vytápění a chlazení podle článku 23 směrnice (EU) 2018/2001 a zajistit zavedení vhodných opatření ke zvýšení podílu obnovitelných zdrojů energie ke splnění cíle v odvětví dopravy stanoveného v návrhu plánu a v souladu s článkem 25 směrnice (EU) 2018/2001. Vzhledem k významnému podílu biomasy v estonské skladbě zdrojů energie poskytnout další podrobnosti o konkrétních opatřeních plánovaných k zajištění dlouhodobé udržitelnosti využívání biomasy v odvětví energetiky. Uvést opatření ohledně rámců umožňujících samospotřebu energie z obnovitelných zdrojů a společenství pro obnovitelné zdroje v souladu s články 21 a 22 směrnice (EU) 2018/2001, včetně zjednodušení administrativních postupů.

                  3.

                  Zvýšit úroveň ambicí, pokud jde o snížení jak konečné spotřeby energie, tak spotřeby primární energie v roce 2030 s ohledem na potřebu zvýšit míru úsilí potřebného pro dosažení cíle Unie v oblasti energetické účinnosti pro rok 2030. Toto úsilí podpořit politikami a opatřeními, které by do roku 2030 přinesly další úspory energie. Do konečného plánu zahrnout všechny politiky a opatření plánované k dosažení cíle kumulativních úspor s realistickým harmonogramem provádění a jasným posouzením jejich investičních potřeb.

                  4.

                  Stanovit opatření k zajištění přiměřenosti výroby elektřiny s ohledem na ambiciózní cíl v oblasti obnovitelných zdrojů energie, včetně opatření týkajících se odezvy na straně poptávky a skladování.

                  5.

                  Definovat perspektivní cíle a úkoly v souvislosti s integrací trhu, zejména opatření k rozvoji konkurenceschopnějších maloobchodních trhů a zvýšit míru zapojení spotřebitelů na maloobchodním trhu.

                  6.

                  Dále objasnit vnitrostátní cíle a cíle financování, pokud jde o výzkum, inovace a konkurenceschopnost, konkrétně související s energetickou unií, jichž má být dosaženo od nynějška do roku 2030, aby byly snadno měřitelné a vhodné pro účely podpory dosahování cílů v ostatních rozměrech integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Podpořit uvedené cíle specifickými a adekvátními politikami a opatřeními včetně těch, jež mají být vypracovány ve spolupráci s ostatními členskými státy, jako je Evropský strategický plán pro energetické technologie.

                  7.

                  Zintenzivnit již tak dobrou regionální spolupráci mezi pobaltskými zeměmi (Estonskem, Lotyšskem a Litvou); rozšířit ji na nové oblasti a zvětšit její geografický dosah na severské země (Dánsko, Finsko, Island, Norsko a Švédsko). Regionální výměny by se měly zaměřit na vnitřní trh s energií a na oblasti energetické bezpečnosti s ohledem na změny v elektroenergetických soustavách, které zohledňují vyšší podíl elektřiny z obnovitelných zdrojů, čímž se zvýší dovoz a vývoz elektřiny a zvýší se potřeba flexibility systému, jakož i na snižování emisí uhlíku v odvětví dopravy a výzkum.

                  8.

                  Poskytnout obecný přehled investičních potřeb nutných pro modernizaci estonského hospodářství prostřednictvím dosažení cílů v oblasti energetiky a klimatu a obecné posouzení zdrojů uvedených investic, včetně příslušného financování na vnitrostátní, regionální a unijní úrovni.

                  9.

                  Uvést opatření a plány na postupné zrušení dotací na energii, zejména dotací na fosilní paliva.

                  10.

                  Doplnit analýzu interakcí s politikou týkající se kvality ovzduší a emisí do ovzduší uvedením dopadů na znečištění ovzduší pro různé scénáře a poskytnutím podkladových prognóz znečišťujících látek v ovzduší s přihlédnutím k synergiím a kompenzačním účinkům.

                  11.

                  Lépe integrovat aspekty spravedlivé transformace, zejména uvedením dalších podrobností o dopadech plánovaných cílů, politik a opatření na sociální oblast, zaměstnanost a dovednosti. Dále rozvíjet koncepci pro řešení otázek energetické chudoby, včetně zdůraznění uplatnění opatření ke zlepšení energetické účinnosti ke zmírnění energetické chudoby, jak vyžaduje nařízení (EU) 2018/1999.

         V Bruselu dne 18. června 2019.

               Za Komisi

            Miguel ARIAS CAÑETE

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 277.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1005 final.

         (5)  COM(2019) 506 final, 5. června 2019.

         (6)  SWD(2019) 277.

         (7)  SWD(2019) 277.

         (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82).