				|

		52013DC0367

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2013 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska na období 2012–2016 /* COM/2013/0367 final - 2013/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Maďarska na
rok 2013
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska na období
2012–2016

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této
smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a
zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci
hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského
potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července 2010
přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních
směrech hospodářských politik členských států a Unie (na
období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států[5], které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 29. června 2012
přijaly hlavy států a předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro
růst a zaměstnanost, jenž představuje provázaný rámec
opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny a využívá
veškerých možných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají
být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména
plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit
doporučení určená jednotlivým zemím.
(4)       Dne 6. července 2012
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Maďarska na
rok 2012 a stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu
Maďarska na období 2011–2015.
(5)       Dne 28. listopadu 2012
přijala Komise roční analýzu růstu[6], která zahájila evropský
semestr koordinace hospodářské politiky pro rok 2013. Rovněž dne 28.
listopadu 2012 Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011
přijala zprávu mechanismu varování[7],
ve které je Maďarsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude
proveden hloubkový přezkum.
(6)       Dne 14. března 2013
potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability,
fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst,
návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice,
podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a
sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)       Dne 10. dubna 2013 Komise
zveřejnila výsledky hloubkového přezkumu[8] Maďarska, který provedla
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise na
základě své analýzy dospěla k závěru, že se Maďarsko
potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která si zasluhuje sledování a vyžaduje
rozhodná politická opatření. Zejména probíhající korekce vysoce záporné
čisté investiční pozice vůči zahraničí, způsobená
z velké míry snižováním zadluženosti soukromého sektoru v prostředí
vysokého veřejného dluhu a křehkého podnikatelského
prostředí, i nadále vyžaduje velkou pozornost k tomu, aby se snížilo
vysoké riziko nepříznivých účinků na fungování ekonomiky.
(8)       Dne 24. dubna 2013
předložilo Maďarsko svůj konvergenční program na rok 2013,
zahrnující období 2012–2016, a dne 22. dubna 2013 svůj národní program
reforem na rok 2013. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy
posuzovány současně.
(9)       Na základě hodnocení
letošního konvergenčního programu podle nařízení Rady (ES) č.
1466/97 dospěla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na
němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je poněkud
optimistický. Projekce růstu vypracované maďarskými orgány – 0,7 % na
rok 2013 a 1,9 % na rok 2014 – jsou asi o půl procentního bodu vyšší
oproti hodnotám v prognóze útvarů Komise z jara 2013. Cílem
rozpočtové strategie nastíněné v programu je zajistit udržitelnou
nápravu nadměrného schodku do roku 2012 a trvalé dodržování
střednědobého rozpočtového cíle. Maďarsko vyvinulo velké
úsilí, aby splnilo rozpočtové cíle na rok 2012, a se schodkem
rozpočtu ve výši 1,9 % HDP dosáhlo výrazně lepšího výsledku než byl
cíl 2,5 % HDP doporučený Radou, částečně díky
dodatečným jednorázovým příjmům ve výši 0,2 % HDP navíc
k příjmům, které již byly oznámeny v době vydání
doporučení Rady. Nicméně nápravná opatření na rok 2012 a další
léta, zejména opatření oznámená na podzim 2012, se soustřeďovala
především na příjmovou stránku se zvláštním zaměřením na
vybrané sektory, což vyvolává otázky o udržitelnosti konsolidačního úsilí.
Podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 je na rok 2013 i 2014 pro
udržitelnou nápravu nadměrného schodku třeba dalšího úsilí. Po
zveřejnění jarní prognózy vláda přijala nový nápravný balíček
a na základě aktualizovaného hodnocení Komise se očekává, že
s novými opatřeními v roce 2013 i 2014 zůstane schodek pod
prahovou hodnotou 3 % HDP. Pokud jde o strukturální saldo,
střednědobý rozpočtový cíl v programu se změnil z –1,5
% na –1,7 % HDP. Nový střednědobý rozpočtový cíl je
v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. V roce
2012 zaznamenalo Maďarsko strukturální saldo ve výši –0,7 % HDP, což je
výrazně nad jeho revidovaným střednědobým rozpočtovým
cílem, a prognóza Komise z jara 2013 předpokládá, že strukturální
saldo zůstane během období, na něž se prognóza vztahuje,
s tímto cílem v souladu, přičemž v roce 2013 dosáhne
–1,1 % a v roce 2014 –1,8 %. Na základě opatření přijatých
po prognóze Komise z jara 2013 by strukturální saldo mohlo zůstat nad
střednědobým rozpočtovým cílem i v roce 2014. Míra
růstu veřejných výdajů v roce 2013 a 2014 po odečtení
diskrečních opatření na straně příjmů bude obecně
v souladu s referenčním střednědobým tempem potenciálního
růstu HDP, očekává se však, že v letech 2015 a 2016 je
výrazně překročí. Výdajové kritérium tak v těchto dvou
letech nebude splněno. Vláda plánuje, že poměr veřejného dluhu
k HDP bude během období programu soustavně klesat ze 79,2 %
v roce 2012 na 77,2 % v roce 2014 a dále na 73,4 % v roce 2016 –
zůstane tedy nad referenční hodnotou 60 % HDP. Naproti tomu
prognóza Komise z jara 2013 se zohledněním rizik pro
konsolidační plány očekávala pouze malé snížení na 78,9 % HDP
v roce 2014; s novými nápravnými opatřeními by to mělo být
přibližně o dalších 0,5 procentního bodu méně. Pokud jde o
dodržení kritéria dluhu, bude Maďarsko od roku 2013 v přechodném
období a podle prognózy Komise z jara 2013 zaznamenává pokrok
dostačující k tomu, aby kritérium dluhu splnilo v letech 2013 a
2014.
(10)     Střednědobý
rozpočtový rámec je dosud pouze orientační, takže se fiskální
plánování zaměřuje jen na aktuální rozpočtový rok. Kromě
toho i přes určitá nedávná zlepšení dosud povinnosti a analytické
zdroje fiskální rady neodpovídají její bezprecedentní pravomoci vetovat návrhy a
potřebě systematického ex post hodnocení toho, jak jsou
dodržována numerická fiskální pravidla. Posílení střednědobého
rozpočtového rámce a rozšíření obligatorní působnosti fiskální
rady by pomohlo zvýšit spolehlivost a důvěryhodnost nedávno upraveného
rámce fiskálního řízení.
(11)     V maďarském
finančním sektoru dochází velmi rychlým tempem ke snižování zadluženosti,
částečně v důsledku některých politických
opatření, která měla silný negativní dopad na ziskovost bank a která
přispívají k přísným úvěrovým podmínkám. Zvládání klesající
kvality portfolia představuje pro finanční sektor jednu
z největších výzev, která souvisí s rostoucím počtem
nesplácených úvěrů. Vláda přijala v posledních letech
řadu opatření na pomoc osobám s úvěry denominovanými
v cizí měně, v několika případech bez konzultace
se zúčastněnými stranami v bankovním sektoru. Tato opatření však
nebyla vždy zaměřena na ty z nich, které se nacházely
v obtížné situaci. Přijetí několika opatření během
krátké doby by u vypůjčovatelů mohlo zvýšit ochotu
k morálnímu hazardu v důsledku trvalého očekávání další
pomoci vlády. Globální finanční krize ukázala, do jaké míry může
stávající bankovní systém donutit národní orgány, aby přijímaly
opatření pro ochranu finanční stability. První program finanční
pomoci pro Maďarsko prosazoval potřebu nejvyspělejších
mechanismů dohledu včetně účinných pravomocí orgánu
finančního dohledu pro případ mimořádných situací a zřízení
mechanismu řešení problémů. I když byly pravomoci maďarského
orgánu finančního dohledu v posledních třech letech výrazně
rozšířeny, zákonodárce mu neudělil dostatečné monitorovací
pravomoci.
(12)     Maďarsko nesplnilo
doporučení z roku 2012, aby zřídilo stabilní rámec pro
zdanění obchodních společností, který by nenarušoval
hospodářskou soutěž, a zavedením dalších trvalých sektorových
daňových přirážek zvýšilo daňovou zátěž vybraných
podnikatelských odvětví. Nová daň pro malé podniky, zavedená
v rámci zákona o ochraně pracovních míst, má dobrou koncepci, avšak
existence několika různých daňových sazeb napříč
podnikatelskými odvětvími brání efektivní alokaci zdrojů a postihuje
investice a úvěrování. Zavedení snížených sazeb příspěvků
na sociální zabezpečení v rámci zákona o ochraně pracovních míst
je krokem správným směrem ve snižování daňového zatížení práce.
Daňové zatížení osob s nízkými příjmy je nicméně stále
vysoké a bylo by žádoucí vyladit systém tak, aby se na tuto skupinu lépe
zaměřil. Maďarsko rovněž plánuje boj proti nedodržování
daňových předpisů prostřednictvím několika
opatření, například povinným propojením všech registračních
pokladen s daňovými orgány. Pokud jde o zdanění energií,
přijatá opatření nemotivují ke snížení spotřeby energie a narušují
hospodářskou soutěž.
(13)     Nízká míra zaměstnanosti
souvisí s velmi nízkou mírou účasti na trhu práce.
Nezaměstnanost mladých lidí se z 11 % v roce 2001 zvýšila na
28,1 % v roce 2012. Program veřejných prací většinu
rozpočtových prostředků věnuje na to, aby dlouhodobě
nezaměstnaným poskytl příjem z pracovní činnosti namísto
sociálních dávek; jeho dlouhodobý přínos pro zaměstnanost však dosud
nebyl prokázán. Maďarsko zintenzívnilo aktivní politiky na trhu práce,
některé znevýhodněné osoby by k nim však měly mít lepší
přístup a účast dospělých na celoživotním učení je stále
jedna z nejnižších v EU. Míra zaměstnanosti žen setrvala v posledních
pěti letech přibližně na stejně nízké úrovni. Aby ženy
povzbudila k účasti na trhu práce, rozšířila vláda zařízení
pro péči o děti a propagovala flexibilnější pracovní úvazky.
Sociální situace se i nadále zhoršuje: 31 % obyvatel je ohroženo chudobou nebo
sociálním vyloučením a vysoký podíl populace zažívá vážnou materiální
deprivaci. Znevýhodněné oblasti a komunity – zejména Romové – jsou stále
disproporčně postiženy chudobou.
(14)     Podnikatelské prostředí
v Maďarsku se v posledních třech letech stále zhoršuje
vinou řady opatření včetně restrikcí uložených
investorům a nestabilního regulačního rámce, zejména
v odvětví služeb. Na toto odvětví a zejména na maloobchod se
především zaměřují nedávná omezení, která disproporčně
postihují zahraniční investory. Program „Jednoduchý stát“ zahrnoval 114
opatření s cílem snížit administrativní zátěž podniků
přibližně o 500 miliard HUF, ale jeho provádění se poněkud
opozdilo. V zadávání veřejných zakázek přetrvává nízká míra
hospodářské soutěže, přestože 1. ledna 2012 vstoupil
v platnost nový zákon. Ústředním prvkem Magyaryho programu je
protikorupční program. Ten však neřeší ani nedostatečné
prosazování práva v této oblasti, ani přísnější kontrolu
financování politických stran, které představuje hlavní problémovou
oblast. Většina oznámených opatření navíc dosud nebyla provedena.
Problémem rovněž zůstává nedostatečné sledování realizovaných
opatření. Vývoj v Maďarsku v letech 2012 a 2013 zvyšuje
obavy o nezávislost justice. Srovnávací přehled Unie inovací
charakterizuje Maďarsko jako umírněného inovátora. Investice do
výzkumu a vývoje v podnicích provádějí především
společnosti se zahraničními vlastníky.
(15)     Maďarsku se podařilo
snížit počet osob předčasně ukončujících školní
docházku. Jelikož dosud existují velké rozdíly mezi regiony, pokud nebudou nové
prvky centralizovaného systému veřejného vzdělávání provedeny
opatrně, mohly by mít nepříznivý dopad a zvýšit sociální nerovnost a
segregaci. Přestože počet studentů zahajujících vysokoškolské
vzdělávání v nedávných letech výrazně vzrostl, k dosažení
průměrné hodnoty EU a národního cíle v rámci strategie Evropa
2020 je třeba další práce. Není jisté, zda může probíhající reforma
vysokoškolského vzdělávání zlepšit jeho dostupnost pro znevýhodněné
studenty.
(16)     Provádění opatření
zahrnutých v Plánu Kálmána Szélla, jenž je zaměřen na zlepšení
nákladové efektivity a výkonnosti veřejné dopravy, se významně
opožďuje a absence komplexní dopravní strategie má nepříznivý vliv na
finanční udržitelnost dopravního systému. Maďarsko v souladu
s doporučením z roku 2012 adekvátním způsobem
rozšířilo propojení energetické sítě se svými sousedy, avšak chybějící
nezávislost energetického regulačního orgánu při stanovování cen
energie a vysoký podíl regulovaných cen energie dosud vzbuzují obavy.
(17)     V kontextu
evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky
Maďarska. Posoudila konvergenční program i národní program reforem a
předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Maďarsku, ale
také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou
správu ekonomických záležitostí Evropské unie tím, že pro rozhodování
členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její
doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených
doporučení 1 až 7.
(18)     Na základě tohoto
posouzení Rada přezkoumala konvergenční program Maďarska a její
stanovisko[9]
je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1.
(19)     Na základě výsledků
hloubkového přezkumu Komise a tohoto hodnocení Rada přezkoumala
národní program reforem a konvergenční program. Její doporučení podle
článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže
uvedených doporučení 1, 2, 3, 4, 5 a 7,
DOPORUČUJE, aby Maďarsko v
období 2013–2014 provedlo tato opatření:
1.           Specifikováním nezbytných
opatření zaměřených na úspory výdajů provést
důvěryhodnou rozpočtovou strategii podporující růst a
během programového období v souladu se střednědobým cílem
zachovat zdravou fiskální pozici. Na základě výše uvedených opatření
jednoznačně snížit poměr veřejného dluhu, rovněž s cílem
zmírnit kumulovanou makroekonomickou nerovnováhu. Posílit střednědobý
rozpočtový rámec stanovením jeho větší závaznosti a jeho úzkým
propojením s numerickými pravidly. Rozšířit obligatorní
působnost fiskální rady mimo jiné prostřednictvím systematického ex
post monitorování dodržení numerických fiskálních pravidel a vypracování
pravidelných makrofiskálních prognóz a posouzení dopadů hlavních
politických návrhů na rozpočet.
2.           Napomoci obnovení
standardního úvěrování ekonomiky především zvýšením kapacity pro
akumulaci kapitálu ve finančním sektoru, mimo jiné zmenšením
dodatečné zátěže, které je v současnosti vystaven.
Odstraněním špatných aktiv z rozvah bank zvýšit kvalitu jejich
portfolia, vést se zúčastněnými stranami podrobné konzultace o nových
politických iniciativách a zajistit, aby nová opatření nezvyšovala morální
hazard mezi vypůjčovateli. Posílit finanční regulaci a dohled,
zejména udělením účinnějších pravomocí maďarskému orgánu
finančního dohledu pro případ mimořádných situací a
zřízením režimu řešení problémů.
3.           Zajistit stabilní,
vyváženější a předvídatelnější systém zdanění obchodních
společností. V zájmu podpory růstu a zaměstnanosti
zracionalizovat zdanění obchodních společností a minimalizovat
narušení alokace zdrojů, jež je způsobeno odvětvovými daněmi.
Pokračovat v úpravě zdanění práce tak, aby více podporovalo
zaměstnanost, a sice snížením daňové zátěže osob s nízkými
příjmy, mimo jiné vyladěním kritérií způsobilosti v zákoně
o ochraně pracovních míst a přesunem zdanění směrem
k ekologickým daním. Plně provést a zintenzívnit již oznámená
opatření pro zlepšení dodržování daňových předpisů a
snížení nákladů na jejich dodržování.
4.           Řešit
nezaměstnanost mládeže, například s pomocí „Evropské záruky pro mladé
lidi“. Posílit opatření aktivní politiky na trhu práce a posílit systém
profilování klientů veřejné služby zaměstnanosti. Snížit
dominanci programu veřejných prací v rámci opatření na podporu
zaměstnanosti a posílit jeho aktivační prvky. Posílit programy
odborné přípravy, aby se zvýšila účast na celoživotním učení.
Pokračovat v rozšiřování zařízení pro péči o děti
s cílem povzbudit účast žen. Zajistit, aby byl cíl Národní strategie
sociálního začleňování v zájmu snížení chudoby, zejména mezi
dětmi a Romy, akceptován ve všech oblastech politiky.
5.           Vytvořit vstřícné
podnikatelské prostředí, zejména obnovit atraktivitu prostředí pro
přímé zahraniční investory, prostřednictvím větší
stabilizace regulačního rámce a podporou tržní soutěže. Zajistit
řádné provádění opatření plánovaných ke snížení administrativní
zátěže, zvýšit hospodářskou soutěž při zadávání
veřejných zakázek a přijmout adekvátní opatření pro boj
s korupcí. Zabývat se obavami o nezávislost justice. Odstranit nedávno
vytvořené překážky v odvětví služeb, včetně
maloobchodních. Poskytovat cílené pobídky na podporu inovativních podniků.
6.           Provést vnitrostátní
strategii týkající se předčasného ukončování školní docházky a
zajistit, aby všichni mladí lidé prostřednictvím vzdělávacího systému
získávali pro trh práce relevantní dovednosti, znalosti a kvalifikaci. Zlepšit
přístup ke standardnímu a inkluzivnímu systému vzdělávání,
především pro Romy. Podporovat přechod mezi různými etapami
vzdělávání a vstup na trh práce. Provést reformu vysokoškolského
vzdělávání, která umožní vyšší míru dosažení terciárního vzdělání,
zejména u znevýhodněných studentů.
7.           Postupně
zrušit regulované ceny energií a současně zajistit účinnou
ochranu ekonomicky zranitelných spotřebitelů. Přijmout další
opatření k zajištění nezávislosti vnitrostátního
regulačního orgánu. Snížením provozních nákladů a zvýšením
příjmů zajistit finanční udržitelnost podniků ve státním
vlastnictví v odvětví dopravy.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 367 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 a P7_TA(2013)0053.
[5]               Rozhodnutí Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 119 final.
[9]               Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 15. února 2016 o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce

text:
               20.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 67/1

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 15. února 2016
   o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce
   (2016/C 67/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 ve spojení s čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V Unii vzrostla po finanční a hospodářské krizi z let 2008–2009 míra nezaměstnanosti na nebývale vysokou úroveň. V současné době má klesající tendenci, avšak dlouhodobá nezaměstnanost je stále velmi vysoká. Dlouhodobá nezaměstnanost se jednotlivých členských států dotýká v různé míře, zejména z toho důvodu, že dopad krize byl nerovnoměrný a makroekonomická situace, struktura ekonomiky i fungováním trhu práce je v každém členském státě odlišná.

               (2)

               Po letech tlumeného růstu a vytváření nízkého počtu pracovních míst postihla v roce 2014 dlouhodobá nezaměstnanost, tedy nezaměstnanost vymezená Eurostatem jako počet lidí, kteří nemají práci a aktivně hledají zaměstnání alespoň jeden rok, více než 12 milionů pracovníků, čili 5 % aktivního obyvatelstva EU, z nichž 62 % je bez práce nejméně dva po sobě následující roky.

               (3)

               Dlouhodobá nezaměstnanost negativně ovlivňuje samy nezaměstnané osoby, snižuje potenciální růst ekonomik v Unii, prohlubuje riziko sociálního vyloučení, chudoby a nerovnosti, zvyšuje náklady na sociální služby a zatěžuje veřejné finance. Dlouhodobá nezaměstnanost způsobuje ztrátu příjmu a úbytek dovedností, vyšší výskyt zdravotních problémů a větší chudobu domácností.

               (4)

               Mezi osoby nejvíce ohrožené dlouhodobou nezaměstnaností patří lidé s nízkými dovednostmi či kvalifikací, státní příslušníci třetích zemí, osoby se zdravotním postižením a znevýhodněné menšiny, jako například Romové. Důležitou úlohu hraje také předchozí zaměstnání dlouhodobě nezaměstnaných osob, neboť v některých zemích lze přetrvávání dlouhodobé nezaměstnanosti z velké části vysvětlit odvětvovými a cyklickými aspekty.

               (5)

               Každým rokem ztrácí zájem o aktivní hledání pracovního místa téměř pětina dlouhodobě nezaměstnaných osob v Unii, které se neúspěšně snažily nalézt práci. Vzhledem k tomu, že překážky začleňování na trhu práce se velmi liší a často se kumulují, vyžaduje toto začleňování individuálně zaměřený přístup a koordinované poskytování služeb.

               (6)

               Osoby dlouhodobě nezaměstnané tvoří polovinu celkového počtu nezaměstnaných osob v Unii, ale méně než pětinu počtu osob zapojených do aktivních opatření trhu práce. Na dávky v nezaměstnanosti má tudíž nárok pouze malá část dlouhodobě nezaměstnaných (v průměru 24 %).

               (7)

               Je třeba zlepšit a zefektivnit investice do lidského kapitálu, aby tak více osob získalo užitečné a vhodné dovednosti a schopnosti a vyřešily se nedostatky v oblasti dovedností, aby byly položeny základy pro bezproblémový přechod ze školy do pracovního života a aby byla zajištěna jejich trvalá zaměstnatelnost. Zefektivnění systémů vzdělávání a odborné přípravy a zlepšení jejich relevantnosti pomůže snížit počet nově nezaměstnaných osob. Za tímto účelem je třeba modernizovat systémy vzdělávání a odborné přípravy v souladu s evropským semestrem, závěry Rady ze dne 12. května 2009 o strategickém rámci evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020) (1) a doporučením Evropského parlamentu a Rady 2006/962/ES ze dne 18. prosince 2006 o klíčových schopnostech pro celoživotní učení (2).

               (8)

               Aby mohla být vypracována koordinovaná strategie pro zaměstnanost, obsahují hlavní směry politik zaměstnanosti členských států pro rok 2015 (3) výzvu k podstatnému snížení dlouhodobé a strukturální nezaměstnanosti pomocí ucelených a vzájemně se posilujících strategií, jež zahrnují individualizovanou aktivní podporu, jejímž účelem je pomoci s návratem na trh práce.

               (9)

               Přestože mají členské státy nadále pravomoc přijímat ta opatření trhu práce, která nejlépe vyhovují jejich konkrétní situaci, měly by podle hlavních směrů investicemi do lidského kapitálu podporovat zaměstnatelnost, a to prostřednictvím vhodných systémů vzdělávání a odborné přípravy, které účinně a efektivně zvyšují úroveň dovedností pracovníků. Hlavní směry navíc zahrnují i konkrétní výzvu, aby členské státy podporovaly učební systémy založené na pracovní činnosti, jako je duální vzdělávání, a modernizovaly profesní přípravu. V obecnější rovině vyzývají členské státy k tomu, aby přihlédly k zásadám flexikurity a posílily aktivní opatření trhu práce zvýšením jejich účinnosti, lepším zacílením, větším dosahem, pokrytím a souhrou s podporou příjmu a poskytováním sociálních služeb.

               (10)

               Opatření navržená v tomto doporučení by měla být plně slučitelná s doporučeními pro jednotlivé země vydanými v souvislosti s evropským semestrem a jejich provádění by mělo probíhat v plném souladu s pravidly Paktu o stabilitě a růstu.

               (11)

               Doporučení Komise 2008/867/ES ze dne 3. října 2008 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce (4) stanoví integrovanou komplexní strategii pro aktivní začleňování osob vyloučených z trhu práce, přičemž kombinuje přiměřenou podporu příjmu, inkluzivní trhy práce a přístup ke kvalitním službám. Jeho cílem je usnadnit nastoupení těch, kdo pracovat mohou, do udržitelného a kvalitního zaměstnání, a poskytnout jim zdroje dostatečné pro důstojný život.

               (12)

               Hlavním finančním nástrojem Evropské unie k řešení dlouhodobé nezaměstnanosti je Evropský sociální fond. Na podporu začleňování dlouhodobě nezaměstnaných na trh práce vyčlenily členské státy pro období 2014–2020 značné finanční prostředky. Opatření financovaná z Evropského sociálního fondu mohou být doplněna také jinými fondy, například Evropským fondem pro regionální rozvoj a Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova, v souladu s prostředky přidělenými na příslušné investiční priority v období 2014–2020, konkrétně pak podporou vytváření pracovních míst, modernizací veřejných služeb zaměstnanosti a modernizací odborného vzdělávání, odborné přípravy pro získání příslušných dovedností a celoživotního učení. V tomto rámci by se na příslušných jednáních mělo v budoucnu zvážit, jak začleňování dlouhodobě nezaměstnaných na trh práce dále zlepšit.

               (13)

               Rada ve svém doporučení ze dne 20. prosince 2012 o uznávání neformálního a informálního učení (5) vyzývá k přijetí opatření, jež lidem nabídnou možnost prokázat, co se naučili mimo rámec formálního vzdělávání a odborné přípravy.

               (14)

               Evropská rada ve svých závěrech ze zasedání konaném 14 a 15. března roku 2013 zdůraznila, že řešení otázky nezaměstnanosti je nejdůležitější sociální výzvou a že snižování dlouhodobé nezaměstnanosti a zajištění plné účasti starších pracovníků má rozhodující význam.

               (15)

               Evropský parlament považuje dlouhodobou nezaměstnanost za hlavní překážku růstu.

               (16)

               Intenzivní snahy o to, aby na trh práce byly začleňovány osoby nejvíce postižené dlouhodobou nezaměstnaností, je třeba prohlubovat, a to při zohlednění vnitrostátních postupů. Současně s tím je třeba zlepšovat registraci u služeb zaměstnanosti a jiných příslušných agentur, aby se vyřešil nedostatečný dosah podpůrných opatření. Země s velkými počty registrovaných dlouhodobě nezaměstnaných osob mohou své úsilí přednostně zaměřit na ty, kdo již registrování jsou.

               (17)

               Z hlediska efektivnosti a účinnosti by byl přínosný preventivní přístup. Preventivní a aktivační opatření, která jsou zaměřena především na počátek období nezaměstnanosti, je třeba zlepšit a tam, kde je to nutné, doplnit o další opatření. Konkrétní opatření pro registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby by měla být přijata nejpozději v době, kdy jejich nezaměstnanost trvá již 18 měsíců, neboť právě v tomto období se v mnoha členských státech podpůrné mechanismy a služby pro tuto skupinu nezaměstnaných mění.

               (18)

               Individualizované přístupy k podpoře dlouhodobě nezaměstnaných osob by se měly zaměřit na překážky způsobující, že zůstávají bez práce, a aktualizovat a doplňovat původní posouzení provedené při registraci. Dlouhodobě nezaměstnané osoby tak budou nasměrovány k podpůrným službám dostatečně uzpůsobeným jejich individuálním potřebám, jako je poradenství při řešení dluhů, sociální rehabilitace, služby sociální podpory, pečovatelské služby, začleňování migrantů, podpora na bydlení a dopravu, jejichž cílem je překonávání překážek bránících zaměstnání a napomáhání těmto osobám v tom, aby dosáhly jasných cílů vedoucích k získání zaměstnání.

               (19)

               Zapojení zaměstnavatelů do začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob má zásadní význam a služby zaměstnanosti by měly toto zapojení podporovat poskytováním specializovaných služeb, jež budou doplněny vhodně cílenými finančními pobídkami a účastí sociálních partnerů. Výraznější angažovaností zaměstnavatelů doplněnou o opatření posilující tvorbu pracovních míst v ekonomice lze účinnost integračních opatření dále zvýšit.

               (20)

               Nedávno navržené politické iniciativy, jako je například doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi (6), vyzývají k navazování partnerství, jež se považují za nový způsob naplňování sociální politiky a politiky zaměstnanosti. Zásadní význam má koordinované poskytování služeb, zejména pak v členských státech, v nichž je odpovědnost za podporu dlouhodobě nezaměstnaných osob rozdělena mezi veřejné služby zaměstnanosti, orgány sociálního zabezpečení a místní samosprávu.

               (21)

               Dohoda o pracovní integraci, koncipovaná tak, aby zohledňovala situaci dané dlouhodobě nezaměstnané osoby, by měla obsahovat informace o souboru individualizovaných opatření dostupných na vnitrostátní úrovni (například v oblasti trhu práce, vzdělávání, odborné přípravy a služeb sociální podpory), která mají dané osobě poskytnout podporu a napomoci jí překonat konkrétní překážky, jež jí brání získat zaměstnání. Tato dohoda by měla vymezovat cíle, harmonogram a povinnosti dlouhodobě nezaměstnané osoby a nabídku poskytovatele nebo poskytovatelů služeb a měla by uvádět integrační opatření, která jsou k dispozici.

               (22)

               Opatření navržená v tomto doporučení by měla zohledňovat různé podmínky v členských státech a jejich odlišné výchozí situace, pokud jde o makroekonomickou situaci, míru dlouhodobé nezaměstnanosti a její fluktuaci, institucionální uspořádání, regionální rozdíly a kapacity jednotlivých aktérů na trhu práce. Měla by doplňovat a posilovat politický přístup, který v současnosti uplatňuje celá řada členských států, a to zejména tím, že zavádějí takové flexibilní prvky, jako je individualizovaný přístup, a koordinované poskytování služeb, jakož i zapojení zaměstnavatelů.

               (23)

               Toto doporučení náležitě dodržuje, posiluje a podtrhuje základní práva, zejména ta, která jsou stanovena v článcích 29 a 34 Listiny základních práv Evropské unie,

         DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM:
   Podporovat registraci uchazečů o zaměstnání a důraznější orientaci integračních opatření na trh práce, mimo jiné prostřednictvím užší vazby se zaměstnavateli.
   Poskytovat registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám individuální posouzení.
   Nabízet registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám nejpozději po dosažení 18. měsíce jejich nezaměstnanosti konkrétní dohodu o pracovní integraci. Dohodou o pracovní integraci se pro účely tohoto doporučení rozumí písemná dohoda mezi registrovanou dlouhodobě nezaměstnanou osobou a jednotným kontaktním místem, jejímž cílem je usnadnit nástup této osoby do zaměstnání na trhu práce.
   Za tímto účelem je vhodné:

      Registrace

               1)

               Podporovat registraci uchazečů o zaměstnání u některé ze služeb zaměstnanosti, zejména prostřednictvím lepších informací o dostupné podpoře.

      Individuální posouzení a přístup

   Služby zaměstnanosti poskytují spolu s dalšími partnerskými subjekty, které podporují začleňování na trh práce, individuálně zaměřené poradenství.

               2)

               Zajistit, aby bylo registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám nejpozději při dosažení 18. měsíce jejich nezaměstnanosti nabídnuto důkladné individuální posouzení a poradenství. Posouzení by se mělo týkat vyhlídek jejich zaměstnatelnosti, překážek, které jim brání zaměstnání získat, a předchozího hledání pracovního místa.

               3)

               Informovat registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby o pracovních nabídkách a dostupné podpoře v různých odvětvích hospodářství, případně v různých regionech a jiných členských státech, zejména pomocí evropských služeb zaměstnanosti (EURES).

      Dohody o pracovní integraci

   Registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám, na něž se nevztahují záruky pro mladé lidi, je nejpozději po dosažení 18. měsíce jejich nezaměstnanosti nabídnuta dohoda o pracovní integraci. Minimálně by měla zahrnovat individuální nabídku služeb, jejímž účelem je najít pro danou osobu zaměstnání, a určení jednotného kontaktního místa.

               4)

               Zaměřit se na konkrétní potřeby registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby v dohodě o pracovní integraci kombinující příslušné služby a opatření poskytované různými organizacemi.

                           a)

                           V dohodě o pracovní integraci by měly být výslovně uvedeny cíle, harmonogram a povinnosti, jež registrovaná dlouhodobě nezaměstnaná osoba musí splňovat, například aktivně hledat pracovní místo, přijmout nabídku vhodné práce a aktivně se zapojovat do opatření v oblasti vzdělávání či odborné přípravy, rekvalifikace či zaměstnanosti.

                           b)

                           Dohoda o pracovní integraci by měla rovněž vymezovat nabídku poskytovatele nebo poskytovatelů služeb určenou dlouhodobě nezaměstnané osobě. V závislosti na dostupnosti v členských státech a na základě individuálních okolností registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby by dohoda o pracovní integraci mohla zahrnovat pomoc při hledání zaměstnání i po jeho nalezení, uznávání neformálního a informálního učení, sociální rehabilitaci, poradenství a doporučení, vzdělávání, odborné vzdělávání a přípravu, pracovní zkušenosti, sociální podporu, předškolní vzdělávání a péči, služby zdravotní a dlouhodobé péče, poradenství při řešení dluhů a podporu na bydlení a dopravu.

                           c)

                           Dohoda o pracovní integraci by měla být pravidelně přezkoumávána s ohledem na změny individuální situace registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby a v případě potřeby upravena s cílem usnadnit nástup této osoby do zaměstnání;

               5)

               Zavést nezbytné mechanismy k zajištění kontinuity a určit jednotné kontaktní místo, které bude podporovat registrované dlouhodobě nezaměstnané prostřednictvím nabídky koordinovaných služeb zahrnující dostupné služby zaměstnanosti a sociální podpory. Toto kontaktní místo by mohlo vycházet z rámce interinstitucionální koordinace nebo by mohlo být určeno v rámci stávajících struktur.
               Usnadňovat hladké a bezpečné předávání důležitých informací o podpoře poskytnuté registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám v minulosti a o jejich individuálním posouzení, jež probíhá mezi příslušnými poskytovateli služeb v souladu s právními předpisy v oblasti ochrany osobních údajů, a zajistit tak kontinuitu poskytovaných služeb.
               Umožnit lepší šíření relevantních informací o volných pracovních místech a možnostech odborné přípravy příslušným poskytovatelům služeb a zajistit, aby se tyto informace k dlouhodobě nezaměstnaným osobám dostaly.

      Užší vazby se zaměstnavateli

               6)

               Podporovat a rozvíjet partnerství mezi zaměstnavateli, sociálními partnery, službami zaměstnanosti, státními a jinými veřejnými orgány, sociálními službami a poskytovateli služeb vzdělávání a odborné přípravy, aby jejich služby lépe vyhovovaly potřebám podniků i registrovaných dlouhodobě nezaměstnaných osob.

               7)

               Rozvíjet služby pro zaměstnavatele, například hledání volných pracovních míst, podporu při umisťování uchazečů, odborné vedení na pracovišti a odbornou přípravu a podporu po umístění do zaměstnání, s cílem usnadnit registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám profesní znovuzačlenění.

               8)

               Soustředit jakékoli finanční pobídky na programy podporující začleňování na trh práce, například dotace na přijímání pracovníků a snižování příspěvků na sociální zabezpečení, s cílem zvýšit počet pracovních příležitostí pro registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby;

         DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM A KOMISI:

      Posuzování a monitorování

               9)

               V rámci Výboru pro zaměstnanost a v úzké spolupráci s Výborem pro sociální ochranu ohledně otázky poskytování sociálních služeb a zajišťování příjmu sledovat provádění tohoto doporučení prostřednictvím mnohostranného dohledu v rámci evropského semestru a prostřednictvím společného hodnotícího rámce ukazatelů. Na základě tohoto sledování by mělo být možné činit další opatření v návaznosti na to, v jaké míře se registrovaným dlouhodobě nezaměstnaným osobám podařilo získat zaměstnání, zda je jejich začlenění na trh práce udržitelné a jak jsou využívány dohody o pracovní integraci. Na tomto sledování by se měla podílet evropská síť veřejných služeb zaměstnanosti.

               10)

               Vybízet k hodnocení výsledků veřejných služeb zaměstnanosti, pokud jde o začleňování registrovaných dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce, sdílení zkušeností a výměnu osvědčených postupů v rámci procesu učení na základě srovnávání, který probíhá v evropské síti veřejných služeb zaměstnanosti zřízené na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2014/EU ze dne 15. května 2014 o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti (VSZ) (7).

               11)

               Spolupracovat s členskými státy s cílem co nejlépe využívat evropské strukturální a investiční fondy, zejména pak Evropský sociální fond, Evropský fond pro regionální rozvoj a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova, v souladu s jejich příslušnými investičními prioritami pro programy v období 2014–2020;

         DOPORUČUJE KOMISI:

               12)

               Podporovat a koordinovat dobrovolné iniciativy a sdružení společností, které se zapojují do udržitelného začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce.

               13)

               Podporovat projekty sociálních inovací, které mají začleňovat dlouhodobě nezaměstnané osoby na trh práce, především v rámci osy Progress programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace (EaSI).

               14)

               Ve spolupráci s členskými státy a po konzultaci s dotčenými zúčastněnými stranami zhodnotit opatření přijatá v návaznosti na toto doporučení a do 15. února 2019 podat Radě zprávu o výsledcích tohoto hodnocení.

      V Bruselu dne 15. února 2016.

            Za Radu

            předseda

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  Úř. věst. C 119, 28.5.2009, s. 2.

      (2)  Úř. věst. L 394, 30.12.2006, s. 10.

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1848 ze dne 5. října 2015 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2015 (Úř. věst. L 268, 15.10.2015, s. 28).

      (4)  Úř. věst. L 307, 18.11.2008, s. 11.

      (5)  Úř. věst. C 398, 22.12.2012, s. 1.

      (6)  Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 159, 28.5.2014, s. 32.


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/83

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2016
   (2016/C 299/20)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a (2) Rady (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které Lotyšsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise rovněž přijala doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Lotyšsko by jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby uvedené doporučení bylo splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Lotyšsku za rok 2016. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lotyšsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)

               Dne 14. dubna 2016 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj programu stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Lotyšsko si ve svém programu stability z roku 2016 vyžádalo dočasnou odchylku ve výši 0,5 % HDP od postupu korekce požadovaného ke splnění střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017, aby byly zohledněny zásadní strukturální reformy s pozitivním dopadem na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, a zejména pak probíhající reforma zdravotnictví, jež vychází ze strategie pro zdravotnictví na období 2014–2020. Podrobnosti o této reformě jsou shrnuty v programu stability. Cílem je navýšit veřejné financování zdravotnictví ze 3 % HDP v roce 2015 na 4 % HDP do roku 2020. Odhaduje se, že úplné provedení reformy zvýší do roku 2023 zaměstnanost o 0,6 % a úroveň HDP o 2,2 %, což bude mít pozitivní dopad na stav veřejných financí v dlouhodobém horizontu. Pozitivní dopad na růst a dlouhodobou udržitelnost veřejných financí je považován za realistický. Lotyšsko lze v současnosti považovat za způsobilé pro udělení vyžádané dočasné odchylky v roce 2017, pokud přiměřeným způsobem provede schválené reformy, jejichž provádění bude předmětem sledování v rámci evropského semestru. Výše povolené dočasné odchylky však závisí na dodržení minimální orientační hodnoty (tj. strukturálního schodku ve výši 1,7 % HDP). V důsledku toho je v prognóze Komise z jara 2016 uvedeno rozpětí pro dodatečnou dočasnou odchylku ve výši 0,1 % HDP v roce 2017.

               (6)

               Na Lotyšsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2016 vláda plánuje postupné zlepšování celkového salda až na 0,5 % HDP v roce 2019. V plánovaném postupu korekce vedoucím ke splnění střednědobého rozpočtového cíle – schodku ve výši 1 % HDP ve strukturálním vyjádření – jsou zohledněny vyžádané odchylky spojené se systémovou důchodovou reformou v letech 2017 a 2018 a zásadní strukturální reformou zdravotnictví v období 2017–2019. Podle programu stability se předpokládá, že poměr veřejného dluhu k HDP vzroste na 40 % v roce 2016 a poté klesne na 38 % v roce 2018. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický. Nebyla však dostatečně specifikována opatření na podporu plánovaných cílových schodků od roku 2017. Celkové posouzení v prognóze Komise z jara 2016 ukazuje na nebezpečí určitého odchýlení v roce 2016, a nedojde-li ke změně politiky, rovněž v období 2016–2017. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Lotyšsko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu víceméně dodržet. Nicméně pro zajištění souladu v roce 2016 budou zapotřebí další opatření.

               (7)

               Nabídku pracovních sil omezuje klesající počet obyvatel v produktivním věku a růst mezd je vyšší než produktivita, což ohrožuje nákladovou konkurenceschopnost. Na podporu konkurenceschopnosti jsou tudíž nezbytná opatření ke zvýšení zaměstnatelnosti a lidského kapitálu.

               (8)

               Míra ohrožení chudobou a sociálního vyloučení je v Lotyšsku jedna z nejvyšších v EU. Pokračují přípravné práce na zavedení minimální výše příjmu, ale provedení tohoto opatření je nejisté a šance na jeho univerzální uplatnění v důsledku fiskálních nákladů slábne. Kromě toho se od roku 2009 nezlepšila přiměřenost dávek sociální pomoci, což brání efektivnímu snižování chudoby. Předpokládá se, že reforma minimální výše příjmu stávající roztříštěnost systému sociální pomoci zmírní a bude pobídkou ke zvýšení zaměstnanosti.

               (9)

               Rozsah aktivačních opatření je nadále nízký, zejména u dlouhodobě nezaměstnaných. To v kombinaci se špatnými zdravotnickými a nedostatečnými sociálními službami brání účinnému znovuzačlenění na trhu práce. Intenzivnější přijímání aktivačních opatření by zvýšilo zaměstnanost.

               (10)

               Nízká míra veřejného financování zdravotní péče, vnitřní strukturální nedostatky, vysoká finanční spoluúčast a neoptimální nákladová efektivnost způsobují, že se velké části obyvatelstva nedostává potřebné zdravotní péče. Dává se přednost přístupu ke zdravotní péči v kritických případech, ale obecnou nabídku služeb snižují finanční omezení.

               (11)

               Ačkoli Lotyšsko dosáhlo pokroku v reformě systému vysokoškolského vzdělávání, konkrétně poskytováním pobídek, které odměňují kvalitu, a vytvořením nezávislého akreditačního systému, je třeba zlepšit odborné vzdělávání a přípravu, zejména pokud jde o reformu vzdělávacích programů a vytvoření právního rámce pro programy učňovského typu, aby se zlepšila jejich kvalita a dostupnost. Při vytváření programů učňovského typu mohou sehrát roli sociální partneři, jak je naznačeno v zákoně o odborném vzdělávání.

               (12)

               Problémy v oblasti inovací, nedostatky v podnikatelském prostředí a zmenšující se objem pracovních sil brzdí investice. Nedostatečná motivace k inovacím a roztříštěná výzkumná základna Lotyšsku brání v rychlém a efektivním přechodu k činnostem, jež mají vyšší přidanou hodnotu a jsou více založeny na znalostech. Investicím dále brání i nízká ochrana investorů při uplatňování insolvenčního systému spolu s neefektivností veřejné správy.

               (13)

               Vláda podnikla kroky k omezení současné roztříštěnosti základny veřejného výzkumu, zlepšení jeho kvality a posílení inovační schopnosti podnikatelského sektoru. I navzdory dosaženému pokroku se však veřejné investice i investice podniků do výzkumu a inovací stále pohybují na velmi nízké úrovni ve srovnání s průměrem EU. V konsolidaci výzkumné základny je třeba pokračovat spolu se zvyšováním počtu výzkumných pracovníků a kvality výzkumu. Soukromé investice do inovací by podnítilo úplné provedení reforem založených na strategii pro inteligentní specializaci a plné využívání všech stávajících nástrojů politiky.

               (14)

               Insolvenční řízení podniky vnímají jako překážku bránící investicím, jelikož míra návratnosti aktiv je nízká a insolvenční správci podléhají jen omezenému dohledu.

               (15)

               Lotyšsko zavedlo několik úspěšných iniciativ na zlepšení efektivnosti a kvality systému soudnictví. Nicméně, ačkoliv je systém předcházení střetu zájmů v případě úředníků veřejné správy komplexní, je zároveň složitý a nepružný, neboť upřednostňuje soulad s formálními požadavky před podstatou jednotlivých případů. Protikorupční úřad byl navíc oslaben v důsledku vnitřních neshod, které vedly k jeho nestabilitě a snížily důvěru občanů v jeho činnost i vůli dávat prioritu vysoce sledovaným případům.

               (16)

               K nastolení příznivého investičního prostředí nevede ani obecná neefektivnost veřejné správy, působená především vysokou fluktuací zaměstnanců, zpožděním v provádění reformy veřejné správy a slabým projektovým řízením. Odměňování ve veřejném sektoru neodpovídá svěřeným povinnostem.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku za rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (18)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability, přičemž její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

         DOPORUČUJE Lotyšsku v období 2016–2017:

               1.

               Zajistit, aby se odchylka od postupu korekce vedoucího ke splnění střednědobého rozpočtového cíle v letech 2016 a 2017 omezovala na příspěvek spojený se systémovou důchodovou reformou a zásadní strukturální reformou ve zdravotnictví. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy využitím prorůstového přesunu k environmentálním daním a daním z nemovitosti a zlepšením dodržování daňových předpisů.

               2.

               Zlepšit přiměřenost dávek sociální pomoci a posílit opatření, jež příjemcům pomohou najít si a udržet zaměstnání, mimo jiné zajištěním většího rozsahu aktivačních opatření. Urychlit reformu vzdělávacích programů v oblasti odborného vzdělávání, se zapojením sociálních partnerů vytvořit právní rámec pro programy učňovského typu a zvýšit jejich nabídku. Zlepšit dostupnost, kvalitu a nákladovou efektivnost sytému zdravotnictví.

               3.

               Pokračovat v konsolidaci výzkumných institucí a poskytnout pobídky pro soukromé investice do inovací. Posílit systém předcházení střetu zájmů a vytvořit společný právní rámec pro všechny zaměstnance veřejné správy. Zvýšit odpovědnost insolvenčních správců a veřejný dohled nad nimi.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/67

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2017
   (2017/C 261/15)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila ve dnech 9.–10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (2) zprávu mechanismu varování, ve které není Lucembursko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Lucembursko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedeného doporučení č. 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Lucembursku pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, kterého Lucembursko dosáhlo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 28. dubna 2017 předložilo Lucembursko svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Lucembursko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Lucemburská vláda ve svém programu stability z roku 2017 plánuje snížení celkového přebytku z 1,6 % HDP v roce 2016 na 0,2 % HDP v roce 2017, po němž by měl následovat stálý růst a v roce 2021 by mělo být dosaženo přebytku ve výši 1,2 % HDP. Střednědobý rozpočtový cíl – tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – je v programovém období stále plněn s rezervou. Podle programu stability z roku 2017 má poměr veřejného dluhu k HDP zůstat dostatečně pod referenční hodnotou ve výši 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický, s výjimkou roku 2018, kdy je značně příznivý, a roku 2021, kdy je značně opatrný. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2017 přebytku ve výši 0,4 % HDP a v roce 2018 0,1 % HDP, což je do značné míry v souladu s programem stability z roku 2017 a nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově se Rada domnívá, že Lucembursko zřejmě ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2017 a 2018 dodrží.

               (7)

               Vzhledem k předpokládanému zvýšení nákladů plynoucích ze stárnutí obyvatelstva přetrvávají obavy ohledně dlouhodobé fiskální udržitelnosti. V souladu s důchodovou reformou z roku 2012 by měla být každých pět let od přijetí reformy mapována a vyhodnocována udržitelnost důchodového systému. Vláda provedla první hodnocení již v roce 2016. Ačkoli z přezkumu vyplývá, že důchodový systém nadále zaznamenává opakující se přebytek, který umožnil vytvoření značných rezerv, od roku 2023 se v důchodovém systému očekává záporný provozní zůstatek ve smyslu poměru mezi výdaji na dávky a odvody. Podle posledních revidovaných projekcí počtu obyvatel vypracovaných Eurostatem bude předpokládaný nárůst populace méně významný, než se původně předpokládalo. To bude mít dopad na index závislosti, který se bude zvyšovat rychleji, než se očekávalo, a důsledkem bude vyšší předpokládaný nárůst veřejných výdajů na důchody. V rozporu s předchozím doporučením Rady z roku 2016 nedošlo k žádnému pokroku, pokud jde o navázání zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na střední délku života. Lucembursko je jediným členským státem, který na léta 2013–2060 nestanovil zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu. Lucembursko má v Unii nejvyšší předpokládaný nárůst podílu, jejž budou v populaci do roku 2060 zaujímat osoby závislé na péči. Pokud jde o předčasný odchod do důchodu, dosáhlo Lucembursko omezeného pokroku. Návrh zákona, jímž se systémy předčasného odchodu do důchodu mění, byl sice parlamentu předložen v červenci 2015, dosud však nebyl přijat. Celkově lze konstatovat, že předčasný odchod do důchodu zůstává rozšířeným jevem a pobídky pro setrvání v práci jsou i nadále ojedinělé. Po revizi demografických vyhlídek čelí Lucembursko dalším rizikům plynoucím z výdajů na dlouhodobou péči. Tyto výdaje vyjádřené jako podíl HDP jsou již na jedné z nejvyšších úrovní mezi členskými státy a do roku 2060 se mají zvýšit z 1,5 % na 3,2 % HDP (což je více než dvojnásobek oproti stávající úrovni). Projekt reformy pojištění dlouhodobé péče projednává parlament.

               (8)

               Lucemburské orgány přijaly komplexní daňovou reformu, která vstoupila v platnost v lednu 2017. Reforma zavedla změny zejména v oblasti přímého zdanění, a to jak pro jednotlivce, tak i společnosti, a jejím záměrem bylo postupně snížit sazbu daně z příjmů právnických osob (s cílem zvýšit konkurenceschopnost) a zvýšit progresivitu daně z příjmů fyzických osob (s cílem posílit spravedlnost). Současně však hrozí, že navýšení některých daňových výdajů oslabí daňovou základnu. Aby se zlepšila předvídatelnost daňových příjmů, bylo by potřeba daňovou základnu dále rozšířit. Tohoto cíle by mohlo být dosaženo zejména prostřednictvím přezkumu současného nízkého zdanění nemovitostí k bydlení a větším využíváním alternativních zdrojů. To by mohlo zahrnovat zajištění většího souladu mezi ekologickým zdaněním a cíli diverzifikace hospodářství.

               (9)

               Lucemburské orgány o diverzifikaci hospodářství aktivně usilují již několik desetiletí, neboť jsou si vědomy rizik vyplývajících z výrazné závislosti na finančním sektoru. Snížit závislost ekonomiky na finančním sektoru je i nadále hlavní dlouhodobou výzvou. K řešení tohoto problému je třeba analýzu diverzifikace promítnout do konkrétních opatření s jasně vymezeným časovým plánem. Vzhledem k vysokým nákladům práce v této zemi nabízejí činnosti s vyšší přidanou hodnotou potenciál otevření alternativních zdrojů růstu. Úspěšná diverzifikace lucemburského hospodářství tudíž do značné míry závisí na odvětvích, jež jsou na úroveň nákladů práce méně citlivá. Tato odvětví se velkou měrou opírají o výzkum a inovace, jež jsou zpravidla náročnější na technologie a znalosti. Snížením či odbouráním překážek investic a inovací, které omezují hospodářský rozvoj, by se uvolnil potenciál pro inovace a diverzifikaci by to napomohlo. Veřejné investice jsou sice nad průměrem eurozóny, ovšem soukromé investice zaostávají. Udržet vysokou úroveň investic je nezbytné pro zachování vyhlídek na růst.

               (10)

               Diverzifikaci hospodářství by mohlo prospět i další rozšíření již nyní úspěšného sektoru nefinančních služeb. V odvětví služeb podnikům přetrvávají velké regulační překážky a týkají se zejména účetních, architektů, inženýrů a právníků. Pro všechny tyto profese je obchodní obrat nižší než průměr Unie i průměrná míra pro celou ekonomiku. Omezení těchto povolání tedy může poškodit konkurenceschopnost podniků v Lucembursku. K těmto překážkám patří široká škála činností vyhrazených pro architekty, vyhrazení jednoduchých úkolů jako zpracování mezd či vyhotovení daňových přiznání vysoce kvalifikovaným pracovníkům, vyhrazení poskytování právního poradenství právníkům a požadavky na právní formu a podílnictví, pravidla o neslučitelnosti a multidisciplinární omezení pro právníky, jež mohou být nepřiměřená ve vztahu k hlavním zásadám, jako je nezávislost profese, a odpovídajícím mechanismům dohledu.

               (11)

               K tomu, aby se zabránilo negativním dopadům, jsou nezbytné cílené aktivní politiky trhu práce a programy celoživotního učení, zejména pro starší pracovníky, jejichž míra zaměstnanosti i nadále patří k nejnižším v Unii. Byla přijata opatření s cílem zlepšit jejich zaměstnatelnost a spojení s trhem práce. Od 1. ledna 2016 je uplatňován zákon o reklasifikaci pracovníků s pracovním postižením, který jim umožní delší setrvání na trhu práce. V návaznosti na konzultace se sociálními partnery je však ještě třeba navrhnout komplexní strategii. Dosud nebyl schválen „zákon o starších pracovnících“ – návrh právního předpisu, který byl parlamentu předložen v dubnu 2014 a jehož cílem je přimět podniky s více než 150 zaměstnanci, aby si ponechaly starší pracovníky. Důležité pro úspěch těchto strategií budou i nadále příležitosti k rozšíření dovedností prostřednictvím cílených aktivních politik trhu práce a celoživotního učení, které mají starší pracovníky podpořit. Investice do dovedností mají také zásadní význam pro plné využití výhod digitalizace a zachování konkurenceschopnosti.

               (12)

               K řešení nedostatků v oblasti nemovitostí byl přijat významný balíček opatření, ale jeho skutečný dopad se teprve musí ukázat. Jednou z hlavních překážek zvýšení nabídky bydlení se zdá být nedostupnost stavebních pozemků, které jsou převážně ve vlastnictví soukromých osob. Omezená nabídka bydlení spolu se silnou poptávkou vedou ke stálému růstu cen rezidenčních nemovitostí. Tím lze částečně vysvětlit trend rostoucího zadlužení domácností, které je z velké části tvořeno hypotékami. Řešení problému dopravního přetížení zůstává výzvou navzdory značným investicím do dopravní infrastruktury. K tomu přispívá i skutečnost, že přeshraniční pracovníci jsou kvůli daňovým politikám v sousedních zemích odrazováni od moderních pracovních postupů, jako je práce z domova. Problémy v oblasti bydlení a mobility budou pravděpodobně zvyšovat tlak na úsilí o diverzifikaci hospodářství a zvýšení konkurenceschopnosti. Mohly by rovněž fungovat jako překážky pro přilákání vysoce kvalifikovaných pracovníků na trh práce.

               (13)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lucembursku pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017, národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lucembursku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lucembursku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (14)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017 a dospěla ke stanovisku (5), že Lucembursko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

         DOPORUČUJE Lucembursku v období 2017–2018:

               1.

               Posílit diverzifikaci hospodářství, mimo jiné odstraněním překážek pro investice a inovace. Odstranit regulační omezení v odvětví služeb podnikům.

               2.

               Zajistit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, omezit předčasné odchody do důchodu a zvýšit míru zaměstnanosti starších osob.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 26. října 2005 — Radě Evropské unie o externím auditorovi Central Bank and Financial Services Authority of Ireland (ECB/2005/10)

text:
               10.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/30

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 26. října 2005
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Central Bank and Financial Services Authority of Ireland
   (ECB/2005/10)
   (2005/C 277/10)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Central Bank and Financial Services Authority of Ireland skončil a nebude obnoven. Proto je nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2005.

               (3)

               The Central Bank and Financial Services Authority of Ireland vybrala společnost Deloitte & Touche jako svého externího auditora od účetního roku 2005 a ECB má za to, že tento auditor splňuje nezbytné požadavky pro jmenování.

               (4)

               Mandát externího auditora bude na období tří let a může být prodloužen,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost Deloitte & Touche byla jmenována jako externí auditor Central Bank and Financial Services Authority of Ireland od účetního roku 2005 na období tří let s možností prodloužení.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. října 2005.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET