title: Doporučení Komise ze dne 29. června 2009 o opatřeních ke zlepšení fungování jednotného trhu (Text s významem pro EHP )

text:
               7.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 176/17

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 29. června 2009
   o opatřeních ke zlepšení fungování jednotného trhu
   (Text s významem pro EHP)
   (2009/524/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dobře fungující jednotný trh je nezbytný pro zajištění zaměstnanosti a růstu a pro podporu hospodářské stability. Čím účinnější bude jednotný trh, tím více se zlepší obchodní prostředí, což podpoří investice a tvorbu pracovních míst ve firmách, a o to více se zvýší důvěra a poptávka spotřebitelů. Dobře fungující jednotný trh je tedy v kontextu hospodářské recese rozhodující pro snadnější oživení evropského hospodářství.

               (2)

               Pro dobře fungující jednotný trh je nezbytné správné provedení, používání, prosazování, sledování a uspokojivé sladění pravidel Společenství ovlivňujících fungování jednotného trhu (dále jen „pravidla jednotného trhu“).

               (3)

               Konzultace a analýza provedené v rámci přípravy sdělení Komise „Jednotný trh pro Evropu ve 21. století“ (1) (dále jen „přezkum jednotného trhu“) zjistily řadu nedostatků, které ukazují, že jednotný trh zatím nefunguje tak účinně, jak by měl. V mnoha oblastech a odvětvích je další práce stále nezbytná. Občané a podniky často nemohou využít mnoha příležitostí jednotného trhu, protože pravidla nejsou správně uplatňována a prosazována.

               (4)

               V přezkumu jednotného trhu tedy Komise navrhla soubor konkrétních opatření, aby bylo zajištěno, že občané a podniky budou i nadále využívat hospodářských výhod, které jednotný trh vytváří (2).

               (5)

               Opatření přijímaná členskými státy a Komisí by se měla vzájemně doplňovat. Přístup založený na koordinaci a spolupráci – v partnerství mezi Komisí a členskými státy – se společným cílem zlepšit provádění, uplatňování a prosazování pravidel jednotného trhu je nezbytný k zajištění jeho řádného fungování. Partnerský přístup v souvislosti s tímto doporučením již zavedenou spolupráci v mnoha oblastech politiky jednotného trhu přesahuje. Vyžaduje navázání a udržování užší spolupráce uvnitř členských států, mezi nimi a s Komisí ve všech oblastech, které jsou pro jednotný trh relevantní. Znamená to také, že členské státy přijímají společnou odpovědnost za jednotný trh, a tím i aktivnější úlohu při jeho řízení.

               (6)

               Přezkum jednotného trhu, a zejména následné diskuse s členskými státy, určily pro dosažení dobře fungujícího trhu některé oblasti za rozhodující. Jsou to zajištění koordinace problematiky jednotného trhu, zlepšení spolupráce uvnitř členských států a mezi nimi a rovněž spolupráce s Komisí, lepší provádění pravidel jednotného trhu ve vnitrostátním právu, sledování trhů a odvětví s cílem zjistit případné nefunkčnosti trhu, lepší uplatňování pravidel jednotného trhu, důslednější prosazování pravidel jednotného trhu a podpora řešení problémů, prosazování pravidelného posuzování vnitrostátních právních předpisů a informování občanů a podniků o jejich právech na jednotném trhu.

               (7)

               Toto doporučení do značné míry vychází z řešení již zavedených v některých členských státech, která se v dotčených členských státech v praxi osvědčila. Je na každém členském státu, aby si zvolil postupy, které nejlépe zajistí provedení tohoto doporučení, s přihlédnutím k tomu, co by bylo v rámci daného členského státu nejúčinnější, protože postupy a metody, které jsou účinné v jednom členském státě, nemusejí být tak účinné jinde.

               (8)

               Výzkum ukazuje, že členské státy musí zlepšit vnitřní koordinaci problematiky jednotného trhu, protože kompetence jsou v současné době rozptýleny mezi různými vnitrostátními orgány (3). Jelikož uplatňování pravidel jednotného trhu může zahrnovat nejrůznější vnitrostátní, regionální a místní orgány v každém členském státě, měla by být účinná spolupráce mezi nimi zvýšena. Členské státy by proto měly v rámci svých vnitrostátních správ zabezpečit a posílit funkci koordinátora problematiky jednotného trhu, která se může lišit podle konkrétních vnitrostátních správních struktur a tradic. Orgány zodpovědné za výkon této funkce by měly mít celkovou odpovědnost za plánování, dohled a hodnocení provádění tohoto doporučení.

               (9)

               Úzká přeshraniční spolupráce mezi orgány členských států příslušnými k problematice jednotného trhu umožňuje budování vzájemné důvěry a je velmi důležitá pro správné uplatňování pravidel jednotného trhu. Členské státy by měly přijmout nezbytná a vhodná opatření, včetně přidělení zdrojů, aby zajistily provozuschopnost přeshraničních sítí nebo elektronických informačních systémů zřízených Komisí (např. systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI), RAPEX (4), RASFF (5) nebo sítě pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele).

               (10)

               Hodnotící zprávy o vnitřním trhu ukázaly, že je stále zapotřebí zlepšit včasnost a kvalitu provedení směrnic týkajících se jednotného trhu ve vnitrostátním právu. Přestože je doporučení Komise ze dne 12. července 2004 k provádění směrnic, které se týkají vnitřního trhu, ve vnitrostátním právu (6) (dále jen „doporučení Komise z roku 2004“) široce uplatňováno a přestože vedlo k významnému zlepšení míry provádění, některé části uvedeného doporučení stále čekají na účinnější uplatňování. Toto doporučení připomíná a dále rozvíjí zatím stále nezbytná opatření uvedená v doporučení Komise z roku 2004, které je i nadále považováno pro správy členských států zabývající se prováděním za referenční. Toto doporučení také vychází ze sdělení Komise – Evropa přinášející výsledky – uplatňování práva Společenství (7) a ze sdělení Komise – Přezkum Lamfalussyho procesu – posílení sbližování dohledu (8).

               (11)

               Sledování trhu je nezbytné k určení odvětví, kde trhy pro spotřebitele a podniky nefungují řádně, a k zaměření politik jednotného trhu na tyto oblasti. Mělo by se proto stát nedílnou součástí tvorby a sledování politik jednotného trhu (např. prostřednictvím hodnotící zprávy o spotřebitelských trzích). Spolupráce mezi Komisí a orgány členských států při sledování trhu a sběru údajů zlepší kvalitu údajů a analýzy pro použití na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství a pomůže budovat konsensus v problematice jednotného trhu. Členské státy se vyzývají, aby se zapojily do sledování trhu prováděného Komisí a na vnitrostátní úrovni prováděly obdobná sledování přizpůsobená zvláštním vnitrostátním potřebám.

               (12)

               Různé vnitrostátní studie zdůraznily důležitost odborné přípravy jako pomoci úředníkům včetně soudců, na úrovni vnitrostátní, regionální a místní správy, při správném provádění, uplatňování a prosazování pravidel jednotného trhu. V této souvislosti je důležité zajistit, aby uvedená pravidla a obecně dopad na vnější konkurenceschopnost Společenství byly vždy zohledňovány při přípravě vnitrostátních právních předpisů. Důležitost odborné přípravy byla dále potvrzena nedávnou studií a usnesením Evropského parlamentu o úloze vnitrostátních soudců a usnesením Evropského parlamentu z roku 2005 o soutěžním právu (9), jakož i nedávným usnesením Rady (10). Úředníci by také měli dostat metodické pokyny k právu Společenství obecně, a k pravidlům jednotného trhu zejména.

               (13)

               Účinné prosazování pravidel jednotného trhu a vhodná opatření k řešení problémů, se kterými se občané a podniky setkávají, mají zásadní význam, má-li se občanům a podnikům pomoci využívat svobod zaručených Smlouvou. Členské státy by měly vycházet ze spolupráce již dosažené v oblasti řešení problémů, zejména prostřednictvím SOLVIT (11), a s podporou Komise by měly zlepšit schopnost mechanismů pro řešení problémů – buď u vnitrostátních soudů, nebo prostřednictvím mimosoudních mechanismů – poskytovat účinnou nápravu. Je důležité, aby okolnosti způsobující různé problémy byly řešeny.

               (14)

               Pravidelné sledování a hodnocení vnitrostátních právních předpisů je důležité, protože umožňuje ověřit, jak účinně jsou pravidla jednotného trhu uplatňována v praxi, a určit ustanovení, která by mohla občanům a podnikům bránit plně využívat výhod těchto pravidel. Tato sledování a hodnocení by měla být ve všech členských státech prováděna systematičtěji.

               (15)

               Nedávné průzkumy Eurobarometru (12) a požadavky předložené útvarům Komise zabývajícím se informacemi a řešením problémů ukazují, že je nezbytné občanům a podnikům poskytovat více informací o jejich právech na jednotném trhu, aby mohli tato svá práva uplatňovat v praxi. Občanům a podnikům by mělo být také umožněno získat pomoc při uplatňování těchto práv. Za tímto účelem by měly členské státy, za podpory Komise a případně ve spolupráci se zúčastněnými stranami, zajistit poskytování praktických informací a poradenství v otázkách týkajících se občanů a podniků, kteří chtějí žít, studovat, pracovat, zakládat společnosti nebo dodávat zboží či služby v jiném členském státě.

               (16)

               Příloha tohoto doporučení stanoví opatření, která by členské státy mohly přijmout k provádění tohoto doporučení, a poskytuje seznam postupů některých členských států, ze kterých uvedená opatření vycházejí. Má se za to, že některá opatření mohou sice zpočátku vést ke vzniku nákladů, avšak měla by umožnit úspory, například zefektivněním vnitrostátních správních postupů, a z dlouhodobého hlediska zlepšit fungování jednotného trhu, a zajistit tak přínosy pro spotřebitele a podniky.

               (17)

               Pokrok při provádění tohoto doporučení by měl být sledován v úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy, mimo jiné prostřednictvím diskusí v Poradním výboru pro vnitřní trh (IMAC) na základě srovnávacích kritérií a ukazatelů. Aby Komise mohla po čtyřech letech od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku posoudit účinky doporučení, měly by členské státy po třech letech od zveřejnění doporučení v Úředním věstníku předložit Komisi zprávy o opatřeních přijatých k jeho provádění,

         DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:

               1.

               zajistily a posílily funkci koordinace jednotného trhu, prosazovaly účinnou koordinaci v rámci orgánů odpovědných za problematiku jednotného trhu na vnitrostátní, regionální i místní úrovni a také mezi těmito orgány a působily v rámci správy jako referenční bod pro jednotný trh;

               2.

               umožnily aktivní spolupráci mezi správními orgány odpovědnými za problematiku jednotného trhu v různých členských státech a s Komisí přidělováním dostatečných zdrojů;

               3.

               přijaly veškerá nezbytná opatření ke zlepšení provádění směrnic ovlivňujících jednotný trh;

               4.

               podpořily práci Komise v oblasti sledování trhu a souvisejícího sběru údajů aktivním zapojením do provádění těchto činností na úrovni Společenství a případně zvážením obdobných činností na vnitrostátní úrovni;

               5.

               zajistily, aby vnitrostátní orgány a úředníci měli dostatečné znalosti práva Společenství obecně, a pravidel jednotného trhu zejména, aby mohli účinně uplatňovat pravidla jednotného trhu a v případě potřeby je zohledňovat při přípravě a zavádění nových vnitrostátních právních předpisů;

               6.

               umožnily a podpořily rychlé a účinné řešení problémů, se kterými se setkávají občané a podniky při uplatňování svých práv na jednotném trhu, a to obecně přijetím opatření ke zlepšení prosazovaní pravidel jednotného trhu a zvláště zajištěním dostatečné obeznámenosti soudů s právem Společenství včetně pravidel jednotného trhu a poskytnutím dostatečné podpory mechanismům pro řešení problémů;

               7.

               prováděly pravidelné hodnocení a posouzení vnitrostátních právních předpisů, aby bylo zajištěno důsledné dodržování pravidel jednotného trhu, a zároveň kontrolovaly každé použití výjimek nebo odchylek stanovených současnými pravidly jednotného trhu;

               8.

               zvýšily poskytování praktických informací o problematice jednotného trhu podnikům a občanům;

               9.

               přezkoumaly opatření a postupy stanovené v příloze a s ohledem na své vnitrostátní institucionální tradice přijaly ty postupy, které povedou nebo by podle očekávání mohly vést k lepšímu fungování jednotného trhu a jsou nejvhodnější k provádění tohoto rozhodnutí;

               10.

               spolupracovaly s Komisí a ostatními členskými státy při sledování provádění tohoto doporučení, pravidelně Komisi informovaly o opatřeních přijatých při provádění tohoto doporučení a předložily Komisi tři roky po zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku závěrečnou zprávu.

      V Bruselu dne 29. června 2009.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  KOM(2007) 724 v konečném znění, 20.11.2007.

      (2)  V období 1992–2006 se HDP Společenství zvýšil o 2,15 % a bylo vytvořeno dalších 2,75 milionu pracovních míst a v období 1995–2005 vzrostl obchod uvnitř Společenství o 30 % (SEK(2007) 1521, 20.11.2007).

      (3)  Pracovní dokument útvarů Komise o nástrojích pro moderní politiku jednotného trhu (SEK(2007) 1518, 20.11.2007).

      (4)  Systém rychlého varování pro nepotravinářské nebezpečné výrobky.

      (5)  Systém rychlého varování pro potraviny a krmiva.

      (6)  Úř. věst. L 98, 16.4.2005, s. 47.

      (7)  KOM(2007) 502 v konečném znění, 5.9.2007.

      (8)  KOM(2007) 727 v konečném znění, 20.11.2007.

      (9)  Usnesení EP o úloze soudců jednotlivých států v evropském soudním systému (INI/2007/2027, 9.7.2008); usnesení EP o zprávě Komise o politice v oblasti hospodářské soutěže 2004 (INI/2005/2209, 20.3.2006).

      (10)  Usnesení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě 14757 ze dne 28. října 2008.

      (11)  Sdělení Komise „Účinné řešení problémů na vnitřním trhu“ („SOLVIT“) (KOM(2001) 702 v konečném znění, 27.11.2001).

      (12)  http://ec.europa.eu/internal_market/strategy/index_en.htm#061204

      PŘÍLOHA

         Opatření a postupy zlepšující fungování jednotného trhu

      1.   OPATŘENÍ ZAJIŠŤUJÍCÍ LEPŠÍ KOORDINACI PROBLEMATIKY JEDNOTNÉHO TRHU
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  pověřit odpovědností za koordinaci problematiky jednotného trhu nový nebo stávající orgán v rámci vnitrostátní správy;

                  b)

                  zajistit koordinaci problematiky jednotného trhu mezi vládními ministerstvy a agenturami;

                  c)

                  zajistit koordinaci mezi vládními ministerstvy a agenturami na jedné straně a regionálními a místními orgány na straně druhé a také mezi regionálními a mezi místními orgány;

                  d)

                  zajistit, aby příslušná vládní ministerstva a agentury a ostatní instituce přihlížely k pravidlům jednotného trhu;

                  e)

                  zvážit sloučení odpovědností za řadu činností spojených s jednotným trhem v rámci jediného orgánu s přihlédnutím k organizaci vnitrostátní správy;

                  f)

                  plánovat, sledovat a hodnotit provádění tohoto doporučení.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Odpovědnost za koordinaci problematiky jednotného trhu

                              —

                              Některé státní orgány již téměř plní funkci koordinace jednotného trhu. V problematice jednotného trhu úzce spolupracují s ostatními orgány, zajišťují slučitelnost vnitrostátních právních předpisů s pravidly jednotného trhu a jsou odpovědné za řadu činností spojených s jednotným trhem.

                  Spolupráce mezi ministerstvy

                              —

                              Meziministerské pracovní skupiny pro problematiku jednotného trhu spojují zástupce příslušných orgánů.

                  Vertikální koordinace

                              —

                              Existují zvláštní sítě, např. v oblasti zadávání veřejných zakázek nebo dozoru nad trhem, které propojují regionální a místní orgány. Tyto sítě disponují společnými databázemi nebo internetovými stránkami.

                              —

                              Regionální a místní zástupci jsou zapojeni do práce meziministerských skupin v tematických oblastech, které jsou pro ně zajímavé.

                  Politické zviditelnění

                              —

                              Oproblematice jednotného trhu probíhají pravidelné politické diskuse, např. v podvýborech národních vlád.

                              —

                              Do analýzy problematiky jednotného trhu je aktivně zapojen národní parlament, např. zpracováváním zpráv nebo prováděním šetření o této problematice.

                  Podpora

                              —

                              Státní orgán zajišťuje slučitelnost vnitrostátních právních předpisů s pravidly jednotného trhu, mimo jiné prověřováním návrhů vnitrostátních právních předpisů.

                  Sloučení činností souvisejících s jednotným trhem

                              —

                              Některé státní orgány jsou odpovědné za více činností souvisejících s jednotným trhem, např. SOLVIT, IMI, oznamování podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (1) a nařízení Rady (ES) č. 2679/98 (2) a koordinaci zřizování jednotných kontaktních míst v rámci souboru opatření týkajících se zboží.

            2.   OPATŘENÍ ZLEPŠUJÍCÍ SPOLUPRÁCI MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A S KOMISÍ
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  trvale poskytovat příslušné jazykové, IT a jiné vzdělávání a zvyšovat povědomí o stávajících sítích a příslušných pravidlech ochrany údajů, zajišťovat plnou provozuschopnost sítí Společenství (např. systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI), RAPEX, RASFF, sítí pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele a jiných) na vnitrostátní úrovni;

                  b)

                  organizovat – například prostřednictvím stávajících sítí – výměny úředníků odpovědných za problematiku jednotného trhu mezi vnitrostátními správami;

                  c)

                  zajišťovat, aby aktivní spolupráce mezi orgány odpovědnými za problematiku jednotného trhu v různých členských státech byla součástí vnitrostátní správní kultury;

                  d)

                  přijmout organizační opatření zajišťující rychlou reakceschopnost členských států na žádosti Komise o informace týkající se uplatňování pravidel jednotného trhu na vnitrostátní úrovni, a zejména v souvislosti s pilotním projektem „EU Pilot“ (3) a řízením pro porušení povinností.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Spolupráce mezi vnitrostátními orgány

                              —

                              Úzká spolupráce existuje mezi severskými a pobaltskými zeměmi v oblasti dozoru nad trhem, provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (4) a v oblasti dalších otázek jednotného trhu.

                              —

                              Je navázána spolupráce mezi vnitrostátními orgány v oblasti zadávání veřejných zakázek (např. prostřednictvím Sítě pro veřejné zakázky) a dozoru nad trhem. Vnitrostátní orgány pro dozor nad trhem v oblasti bezpečnosti spotřebitelských (nepotravinářských) výrobků úzce spolupracují prostřednictvím sítě PROSAFE a systém ICSMS usnadňuje dozor na trhem s technickými výrobky.

                  Výměny správních úředníků

                              —

                              Vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž jsou zapojeny do výměn vnitrostátních úředníků v rámci Evropské sítě pro hospodářskou soutěž.

                              —

                              Některé vnitrostátní orgány pro dozor nad trhem a orgány odpovědné za prosazování právních předpisů na ochranu spotřebitele se účastní výměn úředníků v rámci sítě pro bezpečnost spotřebitelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES (5) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (6).

                  Finanční a personální podpora

                              —

                              Byly ustanoveny samostatné týmy k vytvoření sítě pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI) a tyto týmy získaly dostatečné personální a finanční zdroje k vytvoření IMI v rámci svých členských států.

                  Odborná příprava

                              —

                              Zástupci vnitrostátních orgánů po odborné přípravě poskytnuté Komisí vzdělávají další členy sítě IMI na vnitrostátní úrovni. Tato praxe funguje nejlépe, je-li úloha odborné přípravy zahrnuta do popisu práce těchto úředníků.

            3.   OPATŘENÍ ZLEPŠUJÍCÍ PROVEDENÍ PRAVIDEL JEDNOTNÉHO TRHU VE VNITROSTÁTNÍM PRÁVU
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  účinně se s předstihem připravovat na provedení, uplatňování a prosazování směrnic týkajících se jednotného trhu na vnitrostátní úrovni;

                  b)

                  zajistit, aby všichni příslušní úředníci vzájemně úzce spolupracovali, a umožnit, aby úředníci odpovědní za provedení a uplatňování směrnice na vnitrostátní úrovni byli také zapojeni do jednání o dané směrnici;

                  c)

                  zlepšit spolupráci mezi vnitrostátní správou a vnitrostátními, regionálními a pověřenými parlamenty a regionálními a místními orgány zapojenými do provedení ve vnitrostátním právu a případně jim poskytnout veškeré příslušné informace týkající se jednání a procesu provedení;

                  d)

                  během procesu provedení ve vnitrostátním právu poskytnout zúčastněným stranám informace, pokud jsou potřebné, o legislativních návrzích souvisejících s jednotným trhem, které by mohly být pro podniky a občany zajímavé;

                  e)

                  vyhnout se doplňování dodatkových ustanovení, která nejsou k provedení směrnice nezbytná (7),

                  f)

                  usnadnit dialog s Komisí o provedení směrnic týkajících se jednotného trhu za pomoci nejrůznějších prostředků, např. srovnávacích tabulek, jejichž cílem je zvýšit průhlednost a uživatelskou vstřícnost vnitrostátních právních předpisů.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Včasná příprava

                              —

                              Vnitrostátní posouzení dopadů jsou zpracovávána, jakmile Komise předloží směrnici k projednání. Zahrnují podrobnou analýzu dopadu pro dotčený členský stát a potenciální důsledky provedení nebo uplatňování. Během procesu provedení jsou aktualizována.

                  Kontinuita

                              —

                              Je zajištěna úzká spolupráce mezi úředníky zapojenými do vyjednávání, provedení a prosazování směrnic. Potřeba takovéto kontinuity je zdůrazněna ve vnitrostátních pokynech pro provedení předpisů.

                  Spolupráce s parlamenty

                              —

                              Vnitrostátním parlamentům jsou v počáteční fázi a dále pravidelně zasílány informace o vývoji souvisejícím s provedením směrnic Společenství, mimo jiné prostřednictvím čtvrtletních hodnotících zpráv o provedení předpisů.

                  Spolupráce s regionálními a místními orgány

                              —

                              Úředníci z regionálních nebo pověřených orgánů jsou zapojeni do práce meziministerských skupin pro koordinaci provedení předpisů.

                              —

                              Odborná příprava a konference o procesu provedení jsou organizovány pro orgány veřejné správy na všech úrovních a pro nevládní organizace.

                  Komunikace se zúčastněnými stranami

                              —

                              Veřejnost má přístup ke zjednodušené databázi o provedení předpisů prostřednictvím internetu. Informace o pokroku v provedení předpisů jsou k dispozici na internetových stránkách ministerstev a seznam směrnic neprovedených včas je zveřejněn na internetu.

                              —

                              Vnitrostátní orgány jsou povinny poskytovat občanům informace o provedení nových předpisů nejméně 12 týdnů před jejich vstupem v platnost.

                  Zamezení „zbytečným dodatečným požadavkům“

                              —

                              Jsou zavedeny zvláštní postupy řízení a kontroly rizika doplňování zjevně zbytečných opatření při provedení směrnic, např. pověřený vládní výbor provádí systematickou kontrolu vnitrostátních prováděcích návrhů, které překračují požadavky směrnic.

                  Srovnávací tabulky

                              —

                              Pro informační a kontrolní účely se používají srovnávací tabulky.

            4.   OPATŘENÍ K LEPŠÍMU SLEDOVÁNÍ TRHŮ A ODVĚTVÍ S CÍLEM ZJISTIT POTENCIÁLNÍ NEFUNKČNOSTI TRHU
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  shromažďovat kvalitativní a kvantitativní informace o sledovaných trzích nebo odvětvích, například z analýzy trhu provedené akademickými pracovníky, poradci nebo zúčastněnými stranami nebo z údajů shromažďovaných vnitrostátními statistickými úřady a orgány pro řešení stížností;

                  b)

                  určit místní zdroje informací a usnadnit zapojení místních zúčastněných subjektů do procesu sledování trhu, např. organizováním konzultací na místní úrovni nebo setkání Komise s klíčovými místními zúčastněnými stranami;

                  c)

                  účastnit se sledování konkrétních aspektů, například analýzy hospodářské soutěže, posuzování předpisů nebo shromažďování údajů s cílem měřit, jak trhy fungují pro spotřebitele (např. pravidelným shromažďováním průměrných cen srovnatelných spotřebitelských výrobků a služeb, hodnocením stížností spotřebitelů a vytvářením příslušných ukazatelů měření kvality prosazování předpisů).

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Shromažďování informací

                              —

                              Členské státy poskytují Komisi informace o sledovaných trzích nebo odvětvích (např. v rámci sledování trhu v oblasti maloobchodu).

                  Zvláštní aspekty sledování

                              —

                              Sledování se provádí také z pohledu spotřebitele (např. každoročně je zveřejňován „ukazatel podmínek spotřebitele“, který vzájemně srovnává 57 trhů a jehož metodika je používána i v jiných členských státech) nebo z pohledu hospodářské soutěže (např. sledování vnitrostátního maloobchodního odvětví z pohledu hospodářské soutěže).

                  Sledování na vnitrostátní úrovni

                              —

                              Vúzké spolupráci s Komisí byl proveden pilotní průzkum, jehož účelem bylo zjistit, zda by metodika Komise mohla být používána na úrovni jednotlivých zemí, a poskytnout základní vodítko pro další podrobné analýzy v členských státech.

            5.   OPATŘENÍ ZLEPŠUJÍCÍ UPLATŇOVÁNÍ PRAVIDEL JEDNOTNÉHO TRHU
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření týkající se úředníků odpovědných za uplatňování pravidel jednotného trhu:

                  a)

                  poskytovat odbornou přípravu v oblasti práva Společenství obecně, a pravidel jednotného trhu zejména, při jejich nástupu do zaměstnání;

                  b)

                  vytvořit nepřetržité programy „odborné praxe“ v právu Společenství obecně, a pravidlech jednotného trhu zejména;

                  c)

                  poskytovat praktické pokyny a poradenství týkající se pravidel jednotného trhu a jejich uplatňování.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Odborná příprava

                              —

                              Je organizováno povinné odborné vzdělávání v právu Společenství pro úředníky, např. právo Společenství je povinnou součástí fáze přípravy na vstup do služeb veřejné správy; jsou organizovány povinné semináře o problematice veřejné správy, včetně úvodu do problematiky Společenství.

                  Nepřetržitá „odborná praxe“

                              —

                              Je organizována odborná příprava v problematice Společenství a jednotného trhu prostřednictvím on-line modulů odborné přípravy; jsou připravovány pravidelné zpravodaje; v rámci vnitrostátních správ se konají konference nebo pravidelná školení.

                              —

                              Existují zvláštní vzdělávací programy pro úředníky o vnitřním trhu.

                  Praktické pokyny a poradenství

                              —

                              Zvláštní příručka o vnitřním trhu pomáhá vnitrostátním úředníkům zlepšovat jejich znalosti a dovednosti; v návaznosti na přijetí souboru opatření týkajících se zboží se zpracovávají podrobné pokyny o vzájemném uznávání.

                              —

                              Určená sekce pomoci se zabývá dotazy úředníků souvisejícími s jednotným trhem.

                              —

                              Vysvětlující pokyny jak chápat a vykládat určitý právní akt jsou zveřejněny na internetových stránkách vnitrostátních ministerstev s cílem poskytnout konkrétní informace o jeho uplatňování.

                  Vzdělávání a zkoušky v oblasti práva Společenství a pravidel jednotného trhu

                              —

                              Právo Společenství je povinnou součástí právního vzdělávání.

                              —

                              Pro získání místa ve veřejné správě musí úředníci složit zkoušku zahrnující právo Společenství a pravidla jednotného trhu.

            6.   OPATŘENÍ UPEVŇUJÍCÍ PROSAZOVÁNÍ PRAVIDEL JEDNOTNÉHO TRHU A PODPORUJÍCÍ MECHANISMY PRO ŘEŠENÍ PROBLÉMŮ
      1)   Mechanismy mimosoudního řešení problémů
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  zajistit, aby byly občanům a podnikům dostupné průhledné, jednoduché a nenákladné postupy alternativního řešení sporů;

                  b)

                  účastnit se a aktivně přispívat – zejména prostřednictvím dostatečných zdrojů – k fungování a dalšímu rozvoji mechanismů pro řešení problémů na úrovni Společenství, např. SOLVIT a pilotní projekt „EU Pilot“;

                  c)

                  poskytovat občanům a podnikům dostatečné informace – na internetových stránkách souvisejících s jednotným trhem – o stávajících mechanismech pro řešení problémů na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství;

                  d)

                  zabývat se základními příčinami problémů vedoucími k používání mechanismů pro řešení problémů.

            2)   Vnitrostátní soudnictví
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  poskytovat soudcům základní odbornou přípravu v oblasti práva Společenství obecně, a pravidel jednotného trhu zejména, a to při jejich nástupu do zaměstnání a poté průběžně v rámci programů odborné praxe, mimo jiné prostřednictvím Evropské sítě pro justiční vzdělávání (8), která organizuje a financuje výměny soudců;

                  b)

                  zajistit snadný přístup k úplným a aktuálním informacím o právních předpisech Společenství souvisejících s jednotným trhem a o judikatuře Soudního dvora Evropských společenství, mimo jiné prostřednictvím budoucího portálu Společenství „e-justice“ (9) který bude „(elektronickou) informační kanceláří“ poskytující veškeré informace o evropském soudnictví a přístup k evropským soudním řízením;

                  c)

                  podporovat vnitrostátní soudy a tribunály při shromažďování a zpřístupňování informací o důležitých vnitrostátních rozsudcích v oblasti jednotného trhu, a zejména vnitrostátních rozsudcích uplatňujících rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství o předběžných otázkách.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Mechanismy alternativního řešení sporů

                              —

                              Síť malých soudů pro občanskoprávní věci určená k řešení malých sporů rozhoduje rychleji, účinněji a méně nákladně. Zahrnuje soudní i mimosoudní řešení sporů.

                  Účast na mechanismech Společenství pro alternativní řešení sporů

                              —

                              Není-li spolupráce příslušného vnitrostátního orgánu uspokojivá, centra SOLVIT jako druhou možnost při hledání řešení postoupí věc vyšší instanci v rámci správy.

                  Informace o mechanismech alternativního řešení sporů

                              —

                              SOLVIT je podporován prostřednictvím užší spolupráce se skupinami zúčastněných stran a zasíláním informačních přehledů těmto skupinám.

                  Odborná příprava

                              —

                              Ministerstvo spravedlnosti organizuje zvláštní kurzy odborné přípravy pro soudce zahrnující pravidla jednotného trhu.

                              —

                              Programy odborné přípravy v oblasti práva Společenství pro justiční čekatele jsou povinné.

                  Snadný přístup k informacím

                              —

                              Zvláštní útvary vnitrostátních ministerstev, které se specializují na pravidla jednotného trhu, zpracovávají souhrny judikatury Společenství pro použití v soudnictví.

                              —

                              Souhrny významných rozsudků jsou zveřejňovány v právním zpravodaji.

                  Sdílení důležitých vnitrostátních rozsudků souvisejících s uplatňováním pravidel jednotného trhu

                              —

                              Vnitrostátní soudy jsou povinny oznamovat důležité rozsudky týkající se práva Společenství a rozhodnutí týkající se rozhodnutí o předběžné otázce a tato oznámení jsou zveřejňována ve zpravodaji.

            7.   OPATŘENÍ PROSAZUJÍCÍ PRAVIDELNÉ POSUZOVÁNÍ VNITROSTÁTNÍCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  vytvořit systematický přístup ke sledování a hodnocení vnitrostátních právních předpisů provádějících pravidla jednotného trhu ke zjištění případných rozporů v jejich uplatňování, včetně formou konzultací se zúčastněnými stranami, zpětné vazby ze stávajících mechanismů pro řešení problémů atd.;

                  b)

                  je-li to proveditelné, přezkoumat stávající vnitrostátní pravidla a správní postupy k zjištění ustanovení, která by mohla občanům a podnikům bránit plně využívat příležitosti jednotného trhu, a případně přizpůsobit vnitrostátní předpisový rámec;

                  c)

                  přijmout organizační opatření k zajištění důkladného sledování rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství a v této souvislosti pravidelně posuzovat, zda jsou vnitrostátní právní předpisy a správní postupy slučitelné s pravidly jednotného trhu.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Hodnocení provádění

                              —

                              Ke sledování provádění směrnic týkajících se jednotného trhu jsou zpracovávány zprávy o posouzení dopadů ex post a prováděny příslušné audity.

                              —

                              Je vyvíjen systematický proces konzultací se zúčastněnými stranami umožňující projednávat, jak (a zda) jsou vybrané balíčky vzájemně propojených pravidel jednotného trhu prováděny a jaký je jejich dopad na podniky a občany.

                  Přezkum vnitrostátních pravidel a postupů

                              —

                              Voblasti volného pohybu zboží a služeb jsou prováděny komplexní přezkumy vnitrostátních právních předpisů.

                  Kontrola dopadu rozhodnutí Evropského soudního dvora o předběžných otázkách

                              —

                              Vnitrostátní orgány systematicky analyzují, zda by měly být vnitrostátní právní předpisy pozměněny v návaznosti na poslední rozsudky Evropského soudního dvora.

            8.   OPATŘENÍ K LEPŠÍMU INFORMOVÁNÍ OBČANŮ A PODNIKŮ O JEJICH PRÁVECH NA JEDNOTNÉM TRHU
      Členské státy se vyzývají, aby přijaly tato opatření:

                  a)

                  podporovat a zvyšovat povědomí o informačních službách Společenství (10) v rámci vnitrostátní správy a externě na vnitrostátní, regionální a místní úrovni v souladu s prací Komise, zejména v oblasti asistenčních služeb pro jednotný trh (SMAS);

                  b)

                  zajistit zvýšenou koordinaci mezi vnitrostátními kontaktními místy odpovědnými za informační služby Společenství;

                  c)

                  poskytovat praktické informace o právech a povinnostech na jednotném trhu ve všech jazycích a zajišťovat jejich snadnou přístupnost prostřednictvím internetových stránek; zavádět jasné křížové odkazy mezi všemi příslušnými vnitrostátními portály a portály Společenství s informacemi o jednotném trhu, a zejména prostřednictvím portálu „Vaše Evropa“;

                  d)

                  organizovat informační kampaně a programy o výhodách a příležitostech jednotného trhu.

                  Stávající postupy v některých členských státech související s navrhovanými opatřeními

                  Podpora informačních služeb Společenství

                              —

                              Cílené informace pro nejvíce dotčené skupiny zúčastněných stran jsou poskytovány prostřednictvím internetu, brožur, letáků, seminářů a kampaní pro zvyšování povědomí.

                  Koordinace informačních služeb Společenství na vnitrostátní úrovni

                              —

                              Koordinační skupina spojuje kontaktní místa Europe Direct, Enterprise Europe Network, Eurojus, evropské spotřebitelské centrum (síť evropských spotřebitelských center) a FIN-NET.

                  Snadno dostupné informace

                              —

                              Značné množství informací o jednotném trhu a poradenství pro cizí občany a podniky a pro státní příslušníky, kteří chtějí odejít do zahraničí, je dostupné na horizontálních portálech elektronické správy, vnitrostátních internetových stránkách zaměřených na problematiku Společenství nebo na zvláštních internetových stránkách zaměřených na podniky či občany.

                              —

                              Je plánován vnitrostátní on-line informační zdroj o jednotném trhu. Byl by sponzorován jedním státním orgánem a udržován všemi ostatními dotčenými orgány.

                  Informační kampaně

                              —

                              Připravuje se informační program o jednotném trhu, který bude zahrnovat poskytování tiskových materiálů, kurzů odborné přípravy a veřejných přednášek informujících občany a podniky o příležitostech jednotného trhu.

         (1)  Směrnice ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37).

         (2)  Nařízení ze dne 7. prosince 1998 o fungování vnitřního trhu ve vztahu k volnému pohybu zboží mezi členskými státy (Úř. věst. L 337, 12.12.1998, s. 8).

         (3)  Zkušební fáze projektu „EU Pilot“, jehož cílem je dosáhnout rychlejší reakce na žádosti a stížnosti týkající se správného výkladu a provádění práva Společenství prostřednictvím méně formální pracovní metody mezi Komisí a členskými státy, byla zahájena v dubnu 2008 s 15 členskými státy.

         (4)  Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36.

         (5)  Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4.

         (6)  Úř. věst. L 364, 9.12.2004, s. 1.

         (7)  Aniž je dotčeno provedení ustanovení stanovujících minimální požadavky ve směrnicích, které vyplývají ze sdílených pravomocí v souladu se Smlouvou o ES (a zejména článkem 137 Smlouvy).

         (8)  http://www.ejtn.net/www/en/html/index.htm

         (9)  Evropský portál „e-justice“ bude spuštěn 14. prosince 2009.

         (10)  Mimo jiné například Europe Direct, Občanský rozcestník, Vaše Evropa, EURES, evropská spotřebitelská centra, Enterprise Europe Network.


title: Doporučení Rady ze dne 16. února 2010 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2008

text:
               20.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 45/15

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 16. února 2010
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2008
   (2010/102/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na čtvrtou úmluvu AKT-EHS, podepsanou v Lomé dne 15. prosince 1989 (1), ve znění dohody podepsané na Mauriciu dne 4. listopadu 1995 (2),
   s ohledem na Interní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správě pomoci Společenství na základě druhého finančního protokolu ke čtvrté úmluvě AKT-ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné osmý Evropský rozvojový fond (8. ERF), a zejména na čl. 33 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 16. června 1998 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-ES (4), a zejména na články 66 až 74 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 8. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2008, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2008 včetně odpovědí Komise (5),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 33 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 8. ERF.

               (2)

               Provádění operací 8. ERF Komisí během rozpočtového roku 2008 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 8. ERF za rozpočtový rok 2008.

      V Bruselu dne 16. února 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. SALGADO

      (1)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  Úř. věst. C 269, 10.11.2009, s. 257.


title: Doporučení Rady ze dne  27. dubna 2006  k vypracování dohod mezi policií, celními orgány a dalšími specializovanými donucovacími orgány ohledně předcházení trestné činnosti a boji proti ní

text:
               25.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 124/1

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 27. dubna 2006
   k vypracování dohod mezi policií, celními orgány a dalšími specializovanými donucovacími orgány ohledně předcházení trestné činnosti a boji proti ní
   (2006/C 124/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   PŘIPOMÍNAJÍC, že:

               (1)

               jedním z cílů Evropské unie je postupné vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva rozvíjením společné činnosti mezi členskými státy v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech;

               (2)

               tohoto cíle má být dosaženo předcházením organizované i neorganizované trestné činnosti a bojem proti ní, zejména proti terorismu, obchodu s lidmi, trestným činům proti dětem, nedovolenému obchodu s drogami a nedovolenému obchodu se zbraněmi, korupci a podvodům, zejména prostřednictvím užší spolupráce mezi policejními složkami, celními orgány a dalšími příslušnými orgány v členských státech; rovněž by se měla posílit spolupráce s institucemi, orgány a agenturami EU jako jsou Komise (OLAF), Europol, Eurojust a Cepol a případně i jejich vzájemná spolupráce;

               (3)

               společná akce podle článku 30 Smlouvy o Evropské unii v oblasti policejní spolupráce zahrnuje operativní spolupráci mezi příslušnými orgány, zejména mezi policií, celními orgány a dalšími specializovanými donucovacími orgány členských států, pokud jde o předcházení trestným činům, jejich odhalování a objasňování;

               (4)

               k co nejúčinnějšímu dosahování tohoto cíle je zapotřebí vysokého stupně spolupráce na vnitrostátní úrovni mezi policií, celními orgány a dalšími specializovanými donucovacími orgány;

               (5)

               v Haagském program na posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii, přijatém na zasedání Evropské rady v listopadu 2004, bylo zdůrazněno, že optimální úroveň ochrany prostoru svobody, bezpečnosti a práva vyžaduje od příslušných donucovacích orgánů, zejména policie, celní správy a pohraniční stráže, víceoborovou a vzájemně sladěnou činnost jak na úrovni EU, tak na vnitrostátní úrovni;

               (6)

               Komise vydala sdělení nazvaná „Posílení policejní a celní spolupráce v Evropské unii“, „Zlepšování přístupu donucovacích orgánů k informacím“ a „Vývoj strategické koncepce boje proti organizované trestné činnosti“;

               (7)

               v členských státech existují odlišné právní a správní předpisy nebo opatření týkající se úlohy a funkce policejních složek, celních orgánů a dalších příslušných orgánů, pokud jde o předcházení trestné činnosti a boji proti ní;

               (8)

               s cílem zamezit duplicitě mezi akcemi policejních složek, celních orgánů a dalších příslušných orgánů a optimálně využívat jejich doplňkových zdrojů je nezbytné podporovat a zajišťovat vysokou úroveň jejich styků a spolupráce i účinnou odezvu ve formě organizačních opatření;

               (9)

               v usnesení Rady ze dne 29. listopadu 1996 o vypracování dohod mezi policejními nebo celními orgány v boji proti drogám (1) byly členské státy naléhavě vyzvány, aby v boji proti drogám uzavíraly dohody mezi policejními a celními orgány, a že se uznává nutnost tyto dohody rozšiřovat i na další oblasti trestné činnosti;

         DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:

               1.

               přijímaly opatření nezbytná k uzavírání formálních dohod nebo jiných ujednání na vnitrostátní úrovni mezi policejními složkami, celními orgány a dalšími příslušnými orgány, pokud jde o předcházení trestné činnosti a boji proti ní, aniž by jimi byly dotčeny vnitrostátní právní a správní předpisy;

               2.

               do těchto dohod nebo jiných ujednání zařadily zejména ustanovení týkající se těchto otázek:

                           a)

                           přesného vymezení a dodržování pravomocí každého orgánu;

                           b)

                           výměny a vzájemného využívání důležitých informací a případně strategického, taktického a operativního zpravodajství zejména umožněním vzájemného přímého nebo nepřímého přístupu do databází, s náležitým ohledem na osobní práva a pravidla o ochraně údajů;

                           c)

                           rozvoje a podporování osvědčených postupů;

                           d)

                           postupů v případě provozních záležitostí a případně:

                                       —

                                       společných akcí,

                                       —

                                       společných mobilních hlídkových jednotek,

                                       —

                                       společných vyšetřovacích týmů,

                                       —

                                       společných zpravodajských týmů,

                                       —

                                       sdílení zařízení různými orgány a spolupráce při vývoji, nákupu, uvádění do provozu a používání techniky;

                           e)

                           výměny styčných důstojníků na velitelské úrovni v případě policejních složek, celních orgánů a dalších příslušných orgánů a rovněž u vnitrostátní jednotky Europolu a vnitrostátních kanceláří Europolu za účelem posílení vzájemné důvěry a usnadnění komunikace, bude-li to považováno za potřebné a v souladu s vnitrostátními právními předpisy;

                           f)

                           společného výcviku pro příslušné orgány, případně s podporou ze strany CEPOL;

                           g)

                           výměny informací o metodách analýzy a vyšetřování a případně o společném hodnocení jejich využití;

                           h)

                           výměny statistických údajů o trestné činnosti a případně o vývoji společného systému shromažďování těchto údajů;

                           i)

                           případně vnitrostátnímu podporování koncepce platformy společné pro více orgánů, skládající se z policejních důstojníků a zástupců celních orgánů a dalších příslušných orgánů, zejména v případě mezinárodní výměny informací;

                           j)

                           případné účasti v mnohostranných stálých strukturách pro spolupráci mezi policií, celními orgány a dalšími donucovacími orgány v regionech na vnitřních hranicích členských států;

                           k)

                           přijímání opatření pro úzkou spolupráci na místní úrovni;

                           l)

                           společných tiskových prohlášení v případě společných akcí;

               3.

               do jednoho roku prostřednictvím generálního sekretariátu informovaly Radu o opatřeních, která přijaly na základě tohoto doporučení;

               4.

               začaly uplatňovat toto doporučení místo usnesení Rady ze dne 29. listopadu 1996 o vypracování dohod mezi policejními nebo celními orgány v boji proti drogám.

      (1)  Úř. věst. C 375, 12.12.1996, s. 1.


				|

		52014DC0428

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Švédska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2014 /* COM/2014/0428 final */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Švédska na rok
2014
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska z roku 2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu
nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a
o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na
čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o
prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy[2], a zejména na
čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou
politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská
rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost,
Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která
se bude zaměřovat na klíčové oblasti, v nichž je třeba
přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro
udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada
na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států, které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu
v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a
zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 hlavy států nebo
předsedové vlád přijali rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni
jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech
dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být
podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné
odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení
určená jednotlivým státům.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Švédska na rok 2013 a
stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Švédska na období
2012–2016.
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[5],
která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok
2014. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU)
č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6], ve které je Švédsko
uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním
podmínkám úvěrování ekonomiky, podpory růstu a konkurenceschopnosti,
řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace
veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise
výsledky hloubkového přezkumu Švédska[7]
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise ve
své analýze dospěla k závěru, že Švédsko se i nadále potýká
s makroekonomickou nerovnováhou, která si vyžaduje sledování a politické
kroky. Pozornost si nadále zasluhuje zejména vývoj ohledně zadluženosti
domácností spolu s neefektivním trhem s bydlením. Ačkoli vysoký
přebytek běžného účtu nepředstavuje obdobná rizika jako
rozsáhlé schodky a částečně souvisí s nutností snižovat
zadluženost, bude Komise vývoj běžného účtu ve Švédsku sledovat v
rámci evropského semestru.
(8)
Dne 16. dubna 2014 předložilo Švédsko
svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj
konvergenční program na rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly
oba programy posuzovány současně.
(9)
Cílem rozpočtové strategie nastíněné
v konvergenčním programu je zajistit během hospodářského
cyklu přebytek veřejných financí v průměrné výši
1 % HDP v souladu se švédským fiskálním rámcem. Program
potvrzuje střednědobý cíl strukturálního schodku ve výši 1% HDP
stanovený v předchozím programu, přičemž tento cíl odráží
požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Na základě (nově
vypočteného) strukturálního salda je v konvergenčním programu
plánován výsledek, který zdaleka splňuje střednědobý cíl
v průběhu celého programovacího období. Podle programu se
předpokládá, že dluh veřejných financí, který se stále udržuje pod
60% referenční hodnotou HDP, bude snížen ze 41,5 % HDP v roce
2014 na 35 % v roce 2017. Celkově je rozpočtová strategie
nastíněná v programu v souladu s požadavky Paktu
o stabilitě a růstu. Makroekonomický scénář, na němž
jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický. Pokud jde o
dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, vysoký podíl HDP je vydáván
na dlouhodobou péči a v dlouhodobé perspektivě se
předpokládá podstatné zvýšení výdajů z důvodu dostatečného
zohlednění stárnutí obyvatelstva; v roce 2060 budou tyto výdaje
představovat až 6,4 % HDP Švédska. Švédsko by mělo tuto situaci
řešit zajištěním dostatečných primárních přebytků a
dalším omezováním růstu výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva,
aby zajistilo dlouhodobou fiskální udržitelnost. Na základě posouzení
konvergenčního programu na rok 2014 a na základě prognózy Komise,
v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1466/97, je Rada
názoru, že program Švédska je v souladu s pravidly Paktu
o stabilitě a růstu a že rizika pro rozpočtové cíle jsou
omezená.
(10)
Obavy nadále vzbuzuje vysoká zadluženost soukromého
sektoru, a zejména švédských domácností. Kromě toho se angažovanost
finančního sektoru ve vztahu k domácnostem, na rozdíl od
podnikatelského sektoru, zvyšuje paralelně s růstem zadluženosti
domácností, která v současné době dosahuje 83 % HDP, tedy
asi 160 % disponibilního příjmu. Zadluženost je podporována nestálým
růstem úvěrů a pomalým tempem umořování hypoték. Pokud by došlo k nárůstu úrokových sazeb,
poklesu cen nemovitostí nebo k nepříznivému makroekonomickému vývoji, bylo
by vysoké zadlužení domácností rizikovým faktorem. Takový
vývoj by postihl domácnosti a strukturu jejich spotřeby. To by mohlo mít
nepříznivé vedlejší účinky na bankovní sektor v důsledku
zvýšení počtu nesplácených úvěrů a zvýšení nákladů na tržní
financování. Švédsko neoznámilo ani nepřijalo žádná opatření, která
by řešila daňové zvýhodnění dluhů souvisejících s bydlením;
řešení by mohlo spočívat v přesunu daňového zatížení, aniž
by došlo k nárůstu celkové daňové zátěže. Švédsko však podniklo
určité kroky na podporu opatrné úvěrové politiky tím, že
v květnu 2013 zavedlo 15% spodní hranici rizikové váhy pro
úvěrovou expozici u hypoték
a oznámilo její další zvyšování. Nicméně
umořování stále probíhá v mírném tempu s velmi dlouhou
amortizační dobou pod hranicí 75 % poměru úvěru k hodnotě a
v tomto ohledu nebyla přijata žádná důrazná opatření, také s ohledem
na to, že doporučení z října 2013 týkající se individuálních
umořovacích plánů, byla dobrovolné povahy. Asociace švédských
bankéřů (Swedish Bankers' Association) své doporučení v
březnu 2014 zpřísnila a vyzvala snížit umoření na 70 %
poměru úvěru k hodnotě. Švédsko také řešilo daňové
zvýhodnění dluhů podniků dalším omezením v oblasti
odpočitatelnosti úroků, které se od ledna 2013 rozšířilo na
všechny typy vnitroskupinových půjček, a zavedením tzv.
investiční odpočitatelnosti, která může daňové zvýhodnění
dluhů snížit. Také byla od
začátku roku 2013 snížena daň z příjmu právnických osob
z 26,3 % na 22 %.
(11)
Potenciálním zdrojem nestability zůstává
švédský trh s rezidenčními nemovitostmi, na kterém došlo v posledních dvou
desetiletích ke strmému nárůstu cen. Nabídka bydlení stále trpí
neefektivností, zejména v důsledku složitého plánovacího řízení,
omezené hospodářské soutěže ve stavebnictví a vysokého stupně
regulace nájmů. Spolu s daňovým zvýhodňováním zadlužení mají
tyto nedostatky tendenci vyvolávat nadhodnocení cen nemovitostí. Švédsko
přijalo některá opatření na trhu s nájemním bydlením, ale
zdá se, že tato opatření nemohou účinně řešit základní
strukturální problém související s přílišnou rigiditou systému nájemního
bydlení. Návrh zákona, který švédská vláda předložila 9. dubna 2014,
neobsahuje žádná opatření, která by otázku trhu s nájemním bydlením
řešila. Švédsko přijalo opatření na řešení nedostatků
v plánovacím řízení a v postupu vymezování zón, jakož i řešení
výhradního postavení obcí v otázce plánování tím, že po obcích požaduje,
aby při určování bytových potřeb braly v úvahu regionální
kontext. Tato opatření jsou krokem správným směrem; doposud nebyla
všechny provedena a neexistují postihy pro obce, které se jimi neřídí.
(12)
Navzdory vysoké míře financování
vzdělávání vyplývá z mezinárodního hodnocení žáků, že výsledky v
povinné školní docházce se oproti stavu na začátku třetího tisíciletí
zhoršily; Švédsko je nyní pod průměrem jak EU, tak OECD ve všech
třech testovaných oblastech (čtení, matematika a přírodní
vědy). Kromě toho se zvýšila souvislost mezi socioekonomickým zázemím
a studijními výsledky a prohloubily se rozdíly mezi jednotlivými školami. I
když jsou opatření přijatá vládou krokem správným směrem,
radikálnější strukturální změny se zdají být nevyhnutelné. Za tímto
účelem se Švédsko chystá provést přezkoumání
efektivnosti systému školství s cílem obnovit jeho vysokou úspěšnost.
(13)
Pozice mladých lidí, nekvalifikovaných osob a osob
z přistěhovaleckého prostředí je na trhu práce stále slabá. Nezaměstnanost
mladých se udržuje nad průměrem EU. I když švédská vláda
podnikla kroky k řešení těchto otázek, zdá se, že jsou tyto obtíže
spojeny s problémy ve vzdělávání, jelikož ze švédského vzdělávacího
systému neodchází dostatek mladých lidí s potřebnými dovednostmi, který by
jim umožnily úspěšně se začlenit na pracovní trh. Pokud jde o
začlenění na trh práce a vzdělávání a odbornou
přípravu, přijalo Švédsko opatření, která mají usnadnit
přechod ze školy do zaměstnání (reforma učňovského
školství, včetně učňovského platu) a pomoci mladým lidem
získat pracovní zkušenosti (podpora zařazení do pracovního procesu).
Přechod byl de facto posílen zavedením včasných opatření
pro ty nejpotřebnější. Nicméně pomoc nikde neregistrovaným
osobám, které nejsou zaměstnané ani se neúčastní vzdělávání nebo
odborné přípravy, je stále nedostatečná. Švédsko se také snaží
urychlit integraci lidí z přistěhovaleckého prostředí,
přičemž výzvou zůstává zejména integrace lidí z přistěhovaleckých rodin ze zemí mimo EU.
Švédsko také v současnosti provádí přezkum účinnosti stávající
snížené sazby DPH na restaurační a stravovací služby, jež měla
podpořit tvorbu pracovních míst. Závěrečné hodnocení by
mělo být hotové v lednu 2016.
(14)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Švédska. Posoudila
konvergenční program a národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich
význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku
Švédska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti
posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím, že
pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni
Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou
promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.
(15)
Na základě tohoto posouzení přezkoumala
Rada konvergenční program Švédska a její stanovisko[8] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(16)
Na základě hloubkového přezkumu Komise a
tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a konvergenční
program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU)
č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení
č. 2 a 3,
DOPORUČUJE, aby Švédsko v období
2014–2015 provedlo tato opatření:
1.           Pokračovat v
provádění fiskální politiky podporující růst a udržet zdravou
fiskální pozici zajišťující, že se bude po celou dobu trvání
konvergenčního programu pokračovat v plnění
střednědobého rozpočtového cíle, také s ohledem na výzvy kladené
na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí z důvodu stárnutí obyvatelstva.
2.           Snížit růst
úvěrů v sektoru domácností a zadlužení soukromého sektoru. K tomu
účelu zmírnit účinky daňového zvýhodnění dluhů
postupným omezováním daňových odpočtů úroků z hypoték nebo
zvýšením periodické daně z nemovitosti. Podniknout další kroky ke zvýšení
tempa umořování hypoték.
3.           Pokračovat ve zvyšování
efektivity trhu s rezidenčními nemovitostmi realizací reforem systému
stanovování nájemného. Zejména umožnit, aby se úroveň nájemného více
řídila trhem, a to ustoupením od systému užitné hodnoty a další
liberalizací některých segmentů trhu s nájemním bydlením, a umožnit
větší svobodu v uzavírání smluv mezi nájemníky a pronajímateli. Zkrátit
dobu trvání plánovacích a odvolacích řízení a zjednodušit je snížením a
sjednocením správních požadavků, harmonizací norem a požadavků na
budovy v jednotlivých obcích a zvýšením transparentnosti řízení o využití
půdy. Podporovat obce, aby daly k dispozici své vlastní pozemky k rozvoji
nového bydlení.
4.           Přijmout vhodná
opatření ke zlepšení základních dovedností a usnadnit přechod
ze vzdělávání na trh práce, například větším
využíváním odborné praktické přípravy a učňovského
vzdělávání. Více usilovat o to, aby se opatření na trhu práce a ve vzdělávání
efektivněji zaměřovala na málo kvalifikované mladé lidi a lidi z přistěhovaleckého
prostředí. Zvýšit včasnou intervenci a pomoc mladým lidem, kteří
nejsou u veřejných služeb zaregistrováni.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 428 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 90 final.
[8]               Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady
(ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 10. ledna 2008 o opatřeních k usnadnění budoucího přechodu na euro (oznámeno pod číslem K(2007) 6912)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 23/30

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 10. ledna 2008
   o opatřeních k usnadnění budoucího přechodu na euro
   (oznámeno pod číslem K(2007) 6912)
   (2008/78/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Zatímco první skupina účastníků eurozóny zažila dlouhou přechodnou fázi, během níž bylo euro jejich měnou, avšak nebyla dosud zavedena eurohotovost, většina stávajících národních plánů na budoucí přechod na euro předpokládá zavedení euromincí a eurobankovek ke dni přijetí eura. Tento rozdíl a široká dostupnost eurohotovosti znamená, že by členské státy, které se připravují na přijetí eura, měly mít jinou strategii, než byla strategie uplatňovaná v období mezi rokem 1999 a 2002.

               (2)

               Za těchto odlišných okolností ustanovení doporučení Komise ze dne 11. října 2000 o opatřeních k usnadnění přípravy hospodářských subjektů na přechod na euro (1) neřeší přiměřeně otázky, jež vyvolává změna souvislostí. S cílem přihlédnout k tomuto novému kontextu a využít zkušeností získaných při zavádění eurohotovosti v roce 2002, 2007 a 2008 by proto mělo být přijato nové doporučení,

         DOPORUČUJE:
   Článek 1
   Řízení organizace přechodu
   1.   Členské státy by měly vytvořit zvláštní vyhrazené struktury vhodné k plánování, koordinaci a usnadnění všech nezbytných příprav na zavedení eura.
   2.   Je nutno vypracovat národní plán přechodu na euro, který bude zahrnovat všechny aspekty organizace přechodu na euro, projednat jej se zástupci hlavních hospodářských subjektů (úvěrové instituce, maloobchod, společnosti provozující přepravu hotovosti, výrobci prodejních automatů, sdružení spotřebitelů, obchodní komory atd.) a pravidelně jej aktualizovat.
   Článek 2
   Usnadnění přípravy občanů na euro
   1.   Vnitrostátní právní předpisy by měly ukládat dvojí uvádění cen a jiných peněžních částek, jež mají být zaplaceny, připsány na účet nebo odepsány z účtu. Povinné dvojí uvádění cen a jiných peněžních částek by mělo začít co nejdříve poté, co Rada oficiálně přijme neodvolatelně stanovený pevný přepočítací koeficient mezi národní měnou a eurem. Členské státy by měly maloobchodníky odrazovat od toho, aby uváděli dvojí ceny a jiné peněžní částky před oficiálním přijetím přepočítacího koeficientu. Členské státy by měly rovněž požadovat samostatné uvádění jakýchkoliv poplatků, které podniky ukládají za přijímání plateb v eurech v období mezi stanovením přepočítacího koeficientu a zavedením eura. Mělo by být zakázáno používání jiného přepočítacího koeficientu, než je přepočítací koeficient přijatý Radou. Dvojí uvádění cen a jiných peněžních částek by mělo být povinné po dobu nejméně šesti měsíců a nejvýše jednoho roku od zavedení eura. Poté by mělo být zastaveno, aby občané mohli plně přivyknout nové měně.
   2.   Členské státy by měly zajistit, aby občané byli dobře informováni o opatřeních k přechodu na euro, o ustanoveních o ochraně eurobankovek a euromincí a o bezpečnostních prvcích eurohotovosti, a měly by občanům pomoci obeznámit se s novým měřítkem hodnoty. Tato informační kampaň by měla být zachována určitou dobu po zavedení eura. Je nutno zavést zvláštní informační programy zejména pro zranitelné osoby (např. starší občany, osoby s tělesným nebo smyslovým postižením či problémem v oblasti duševního zdraví atd.), jakož i pro osoby, pro něž je přístup k informacím obtížný (např. přistěhovalci a osoby bez domova, negramotné osoby atd.).
   3.   Členské státy, úvěrové instituce a podniky by měly pořádat vzdělávací akce s cílem seznámit s eurem zaměstnance, kteří pravidelně přicházejí do styku s hotovostí, aby byly zajištěny lepší rozpoznávání euromincí a eurobankovek, správná identifikace bezpečnostních prvků a rychlejší manipulace s eurohotovostí. Dále je nutno pořádat pravidelné vzdělávací akce pro osoby se zrakovým postižením s cílem pomoci jim vytvořit si smyslovou paměť, pokud jde o novou měnu.
   4.   Orgány veřejné správy by měly podnikům (zejména malým a středním) poskytnout přesné informace o harmonogramu přechodu na euro a o příslušných právních, daňových a účetních pravidlech. Obchodní sdružení, evropská informační střediska, obchodní komory, účetní a podnikoví poradci by měli zajistit, aby podniky, s nimiž jsou ve styku, provedly nezbytné přípravy a aby byly schopny ode dne zavedení eura provádět všechny své operace v eurech.
   5.   Banky by měly své klienty informovat o praktických důsledcích přechodu na euro. Zejména by je měly upozornit na skutečnost, že ode dne zavedení eura již nebudou moci provádět bezhotovostní platby nebo vést účet ve starých národních měnových jednotkách.
   6.   Podniky by měly přijmout opatření s cílem zvýšit informovanost svých zaměstnanců a organizovat specializované vzdělávací akce pro zaměstnance, kteří jsou ve styku s veřejností.
   7.   Členské státy by měly sledovat přípravy hospodářských subjektů na přechod na euro, zejména prostřednictvím pravidelných průzkumů a šetření.
   Článek 3
   Zajištění rychlého zavedení eurohotovosti
   1.   V zájmu snížení množství peněz, které má být fyzicky vyměněno, by spotřebitelé měli být vybízeni, aby v týdnech před přechodem na euro ukládali na účty přebytky hotovosti. Právní akty přijaté po rozhodnutí Rady o stanovení neodvolatelného pevného přepočítacího koeficientu by měly přednostně obsahovat údaje v eurech, pokud jejich platnost bude trvat po datu zavedení eura.
   2.   V měsících před přechodem na euro by banky měly využít možnosti předzásobení a druhotného předzásobení eurobankovkami a euromincemi, jak stanoví Evropská centrální banka (2). Prodejny by měly být druhotně předzásobeny bankovkami a mincemi v posledních týdnech před přechodem na euro. Pro malé maloobchodní prodejny by měla být naplánována zvláštní opatření, včetně zejména sad mincí pro maloobchodníky. Aby se podpořila účast prodejen na operacích druhotného předzásobování, měly by jim být nabídnuty finančně atraktivní podmínky odloženého debetování. V období tří týdnů před přechodem na euro by občané měli mít možnost získat sady euromincí, aby bylo zajištěno, že každá domácnost disponuje nejméně jednou sadou. Předzásobení hospodářských subjektů by se mělo uskutečnit podle přísných pravidel, která zakazují předčasné použití obdržené hotovosti.
   3.   Ode dne zavedení eura by bankomaty měly být uzpůsobeny pro výdej eurobankovek. Bankomaty, které z technických důvodů nelze včas uzpůsobit, by měly být uzavřeny. Výběry hotovosti a směny v úvěrových institucích v období dvou týdnů před přechodem na euro a dvou týdnů po zavedení eura by měly být prováděny přednostně v bankovkách s nízkou nominální hodnotou.
   4.   Ode dne přechodu na euro by prodejny měly povinně vydávat hotovost pouze v eurech, ledaže nejsou z praktických důvodů schopny toto zajistit. Je nutno přijmout opatření ad hoc s cílem usnadnit jejich předzásobení hotovostí a omezit potíže spojené s nárůstem objemu hotovosti v prodejnách.
   5.   Všechny elektronické prodejní terminály by měly být ode dne zavedení eura převedeny na euro. Během prvních dnů po zavedení eura by spotřebitelé měli být vybízeni k častějšímu používání elektronických plateb.
   6.   Hlavní pobočky úvěrových institucí by měly být v prvních dnech období dvojího oběživa otevřeny, aby se usnadnila výměna národní měny za eura. Kromě toho by se během období přechodu na euro měla prodloužit otevírací doba bank. Maloobchodníci by měli být vybaveni zvláštním zařízením, které jim umožní rychlejší doplňování hotovosti, aby se zamezilo frontám.
   Článek 4
   Zamezení zneužití a nesprávnému vnímání vývoje cen ze strany občanů
   1.   S maloobchodem a odvětvím služeb by měly být sjednány dohody, aby byl zajištěn neutrální dopad zavedení eura na ceny. Maloobchodníci by zejména neměli zvyšovat ceny kvůli přechodu na euro a měli by usilovat o minimalizaci změn cen při stanovování cen v eurech po přepočtu. Tyto dohody by se měly realizovat přijetím loga, které bude viditelné a spotřebitelé jej budou moci snadno rozpoznat. Logo by mělo být propagováno prostřednictvím komunikačních a informačních kampaní. Ve spolupráci se sdruženími spotřebitelů by mělo být zavedeno podrobné sledování dodržování závazků přijatých maloobchodníky v rámci těchto dohod. Pro případ nedodržení závazků by měla být stanovena odrazující opatření sahající od zveřejnění jména podniku po možné pokuty v nejzávažnějších případech.
   2.   V průběhu prvních týdnů po přijetí přepočítacího koeficientu až do skončení období dvojího uvádění cen by členské státy měly zavést podrobné a časté sledování cen. Občanům by měly být poskytovány každý týden informace o vývoji cen zejména v týdnech bezprostředně před přechodem na euro a po tomto přechodu, aby se zamezilo možnému nesprávnému vnímání.
   3.   Na platební operace v eurech by se po přechodu na euro měly vztahovat stejné bankovní poplatky jako na platební operace v národní měně.
   Článek 5
   Závěrečné ustanovení
   Členské státy se vyzývají, aby podpořily provedení tohoto doporučení.
   Článek 6
   Určení
   Toto doporučení je určeno členským státům, na které se vztahuje výjimka podle článku 122 Smlouvy, jakož i úvěrovým institucím, podnikům, obchodním sdružením a spotřebitelským organizacím v těchto členských státech.

      V Bruselu dne 10. ledna 2008.

            Za Komisi

         Joaquín ALMUNIA

            člen Komise

      (1)  Doporučení 2000/C 303/05 (Úř. věst. C 303, 24.10.2000, s. 6).

      (2)  Viz Obecné zásady Evropské centrální banky ze dne 14.7.2006 o některých přípravách na přechod na hotovostní euro a o předzásobení a druhotném předzásobení eurobankovkami a euromincemi mimo eurozónu (ECB/2006/9, Úř. věst. L 207, 28.7.2006, s. 39).


				|

		52012PC0255

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o zmocnění zahájit jednání o úpravě následujících dohod s ohledem na rozšíření EU o Chorvatsko: Dohody o Evropském hospodářském prostoru, Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o norském finančním mechanismu na období 2009–2014, Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob a Dohody o spolupráci a celní unii se San Marinem /* COM/2012/0255 final */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
Smlouva o přistoupení Chorvatské
republiky k Evropské unii[1]
byla podepsána dne 9. prosince 2011.
Evropská unie a její členské státy
uzavřely dohody o Evropském hospodářském prostoru s Norskem,
Islandem a Lichtenštejnskem, o norském finančním mechanismu na období
2009–2014, o volném pohybu osob se Švýcarskem a o spolupráci a celní unii
se San Marinem.
Tyto dohody musejí být upraveny tak, aby
zahrnuly Chorvatsko jako smluvní stranu dnem jejího přistoupení k Evropské
unii. Podmínky úpravy budou sjednány mezi stávajícími smluvními stranami a
přistupující zemí. Jednání by měla být zahájena včas, aby se
zajistilo, že nástroje k úpravě těchto dohod vstoupí
v platnost dnem přistoupení Chorvatska k EU.
V souladu s článkem 6 aktu o
podmínkách přistoupení Chorvatské republiky (dále jen „akt o
přistoupení“) by tato jednání měla vést Komise na základě
směrnic pro jednání schválených Radou po konzultaci s výborem
složeným ze zástupců členských států.
Jednání jménem Evropské unie a jejích
členských států by měla být zahájena na základě
následujících úvah:
1. Dohoda o Evropském hospodářském
prostoru
Podle čl. 6 odst. 5 aktu o
přistoupení se Chorvatsko zavazuje přistoupit k Evropskému
hospodářskému prostoru (EHP) v souladu s podmínkami tohoto aktu. Podle
článku 128 Dohody o EHP Chorvatsko proto podá svou žádost EHP.
Za tímto účelem by Komise měla být
zmocněna vyjednat jménem EU a jejích členských států dohodu o
účasti Chorvatska v EHP se smluvními stranami EHP a Chorvatskem.
Na základě zkušeností z jednání o
rozšíření EHP v roce 2007 byly jako možná témata pro jednání navrženy
následující otázky:
–
Odchylky a přechodná období: Odchylky a přechodná období, které byly schváleny smlouvou o
přistoupení, by měly být převzaty do Dohody o EHP. Je
nepravděpodobné, že se Norsko, Island a Lichtenštejnsko postaví proti této
základní zásadě.
–
Zemědělské produkty a zpracované
zemědělské produkty: Chorvatsko má
poměrně omezený podíl na obchodu v rámci EHP. Nelze však
vyloučit, že Norsko a Island budou požadovat odškodnění od data
přistoupení v případě ukončení stávajících dvoustranných
dohod o volném obchodu s Chorvatskem. Pokud jde o zemědělské a
zpracované zemědělské produkty, je nutné takové úpravy schválit
v rámci pravidelných jednání na základě článku 19 a protokolu 3
k Dohodě o EHP s cílem pokračovat v liberalizaci obchodu
s těmito produkty.
–
Finanční mechanismus EHP a norský
finanční mechanismus: V dohodě o
rozšíření EHP z roku 2007 se všechny tři státy ESVO EHP dohodly na
poskytnutí dalších 72 milionů EUR na podporu sociální a hospodářské
soudržnosti v rozšířeném EHP (21,5 milionu EUR pro Bulharsko a 50,5
milionu EUR pro Rumunsko) do 30. dubna 2009 včetně. Norsko poskytlo
dalších 68 milionů EUR prostřednictvím dvou dvoustranných programů
spolupráce na podporu hospodářského růstu a udržitelného rozvoje v
Bulharsku (20 milionů EUR) a Rumunsku (48 milionů EUR). Na
základě Dohody mezi Evropskou unií, Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem o
finančním mechanismu EHP na období 2009–2014 přispějí všechny
tři státy ESVO EHP v uvedeném období na sociální a hospodářskou
soudržnost v EHP částkou celkem 988,5 milionu EUR. Prostřednictvím
dohody mezi Evropskou unií a Norskem o norském finančním mechanismu na
období 2009–2014 poskytne Norsko samotné dalších 800 milionů EUR. Výchozím
stanoviskem EU pro jednání bylo, že státy ESVO EHP jako součást
vnitřního trhu budou mít z rozšířeného vnitřního trhu stejný
prospěch jako členské státy, a měly se by proto rovněž
účastnit na udržitelném a spravedlivém rozvoji vnitřního trhu
tím, že přispějí ke zmírnění sociálních a hospodářských
rozdílů v EU/EHP. Předpokládá se, že EHP a Norsko zahájí v roce
2013 jednání s EU o finančním příspěvku pro státy
přijímajících prostředky z finančních mechanismů
EHP/Norska na období 2015–2020. Proto se zdá vhodné uplatnit stejnou logiku,
jaká byla použita pro Bulharsko a Rumunsko, i na jednání týkající se Chorvatska
a také se zdá vhodné, aby státy ESVO EHP na základě stejných kritérií, ale
úměrně, finančně přispívaly na hospodářskou a
sociální soudržnost v rozšířené EU/EHP prostřednictvím
finančních mechanismů EHP/Norsko až do roku 2014 a aniž by stávajícím
přijímajícím státům byly odňaty jakékoli dříve dohodnuté
prostředky. Přidělení dalších
finančních prostředků Chorvatsku je nutné založit na stejných
kritériích, jaká se používají pro tyto dva stávající finanční mechanismy.
Při revizi finančních mechanismů je třeba mít na
paměti, že stávající dvoustranné dohody o pomoci mezi státy ESVO EHP a
novými členskými státy EU pozbudou po přistoupení těchto zemí
k EU platnosti.
Během procesu rozšíření o Bulharsko a
Rumunsko bylo sjednáno, že Komise namísto „má“ „může“ prověřovat
navrhované projekty. Tato otázka by rovněž měla být projednána.
Jednání by se zpravidla měla omezit na
hlavní témata, která jsou pro rozšíření EHP nezbytná, aby se zamezilo
zdlouhavým postupům, jež by ohrozily souběžný vstup rozšíření EU
a EHP v platnost.
2. Švýcarsko a San Marino
V souladu s čl. 6 odst. 2 a čl. 6
odst. 3 aktu o přistoupení se Chorvatsko zavazuje přistoupit
k dohodám uzavřeným nebo podepsaným stávajícími členskými státy
a Unií s jednou nebo více třetími zeměmi nebo
s některou mezinárodní organizací. Podle téhož ustanovení
přistoupí Chorvatsko k uvedeným dohodám uzavřením protokolu k
těmto dohodám mezi Radou, jež jedná jednomyslně jménem členských
států, a dotyčnou třetí zemí či třetími zeměmi
nebo dotyčnou mezinárodní organizací. Tyto protokoly[2] sjedná Komise na základě směrnic
pro jednání schválených jednomyslně Radou po konzultaci s výborem
složeným ze zástupců členských států a následně je
uzavře Rada.
Za tímto účelem by Komise měla
předložit Radě doporučení pro přijetí rozhodnutí, kterým se
Komise zmocňuje k zahájení jednání.
Dohoda o volném pohybu osob se
Švýcarskem
S odkazem na čl. 6 odst. 3 aktu o
přistoupení Chorvatska je třeba upravit dohodu o volném pohybu osob
se Švýcarskem tak, aby zahrnovala tento nový členský stát EU. Následující
otázky jsou možná témata pro jednání:
Přechodná období: Dohoda o volném pohybu
osob obsahuje přechodná období umožňující Švýcarsku za určitých
podmínek omezit počet osob, jež mohou vykonávat určitou
výdělečnou činnost. Délka těchto období je různá: 12
let po vstupu uvedené dohody v platnost (do 31. května 2014), 8 let
po vstupu v platnost protokolu k této dohodě z roku 2004
týkajícího se účasti členských států, které přistoupily
k EU v roce 2004, jako smluvních stran (do 31. května 2014) a 10
let po vstupu v platnost protokolu k této dohodě z roku
2008 týkajícího se účasti Bulharska a Rumunska jako smluvních stran (do
31. května 2019)[3].
Stejně jako u předchozího rozšíření by měly být Švýcarsku
přiznány podobné odchylky a přechodná období, které byly dohodnuty
v aktu o přistoupení. Při výpočtu omezení počtu osob
by Švýcarsko mělo zohlednit počet obyvatel přistupující
země a aktuální migraci z této země.
Dohoda o spolupráci a celní unii se San
Marinem
S odkazem na čl. 6 odst. 2 aktu o
přistoupení Chorvatska je tuto dohodu třeba rovněž upravit tak,
aby zahrnovala tento nový členský stát EU. Zvláštní otázky k projednání
nebyly identifikovány.
Komise proto doporučuje, aby Rada:
–
přijala připojené rozhodnutí, kterým se
povoluje zahájení jednání o
–
úpravě Dohody o Evropském hospodářském
prostoru s ohledem na rozšíření Evropské unie o Chorvatsko,
–
úpravě Dohody mezi Evropskou unií a Norským
královstvím o norském finančním mechanismu na období 2009–2014,
–
úpravě Dohody mezi Evropským
společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a
Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob s ohledem
na rozšíření Evropské unie o Chorvatsko,
–
úpravě Dohody o spolupráci a celní unii se San
Marinem s ohledem na rozšíření Evropské unie o Chorvatsko,
–
vydala směrnice pro jednání připojené k
uvedenému rozhodnutí,
–
určila zvláštní výbor, s kterým musí být
jednání konzultováno.
Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY
o zmocnění zahájit jednání o úpravě
následujících dohod s ohledem na rozšíření EU o Chorvatsko: Dohody o
Evropském hospodářském prostoru, Dohody mezi Evropskou unií a Norským
královstvím o norském finančním mechanismu na období 2009–2014, Dohody mezi
Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a
Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob a Dohody o
spolupráci a celní unii se San Marinem
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu mezi Belgickým
královstvím, Bulharskou republikou, Českou republikou, Dánským
královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Irskem,
Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou,
Italskou republikou, Kyperskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou
republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maďarskou republikou, Republikou
Malta, Nizozemským královstvím, Rakouskou republikou, Polskou republikou,
Portugalskou republikou, Rumunskem, Republikou Slovinsko, Slovenskou
republikou, Finskou republikou, Švédským královstvím, Spojeným královstvím
Velké Británie a Severního Irska (členskými státy Evropské unie) a
Chorvatskou republikou o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii[4], podepsanou dne 9. prosince 2011, a zejména
na čl. 3 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na Akt o podmínkách
přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii,
Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství
pro atomovou energii[5], a
zejména na čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec a čl. 6 odst. 5 tohoto
aktu,
s ohledem na doporučení Evropské komise,
vzhledem k tomu, že z důvodu
rozšíření EU o Chorvatsko by měla být zahájena jednání o úpravě
Dohody o Evropském hospodářském prostoru, Dohody mezi Evropskou unií a
Norským královstvím o norském finančním mechanismu na období 2009–2014,
Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné
straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob
a Dohody o spolupráci a celní unii se San Marinem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise se tímto zmocňuje zahájit jednání
jménem Evropské unie a jejích členských států o změně
Dohody o Evropském hospodářském prostoru a Dohody mezi Evropskou unií a
Norským královstvím o norském finančním mechanismu na období 2009–2014 z
důvodu rozšíření Evropské unie o Chorvatsko.
Článek 2
Komise se tímto zmocňuje zahájit jednání
jménem Evropské unie a jejích členských států, včetně
Chorvatské republiky s výhradou vstupu smlouvy o jejím přistoupení v
platnost, o změně Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho
členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na
straně druhé o volném pohybu osob a Dohody o spolupráci a celní unii se
San Marinem z důvodu rozšíření Evropské unie o Chorvatsko.
Článek 3
Směrnice pro jednání jsou stanoveny v
příloze.
Článek 4
Jednání se povede v konzultaci s [název
zvláštního výboru, který vloží Rada].
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
V Bruselu dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
PŘÍLOHA
Směrnice pro jednání
o
úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru, Dohody mezi
Evropskou unií a Norským královstvím o norském finančním mechanismu na
období 2009–2014, Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho
členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na
straně druhé o volném pohybu osob a Dohody o spolupráci a celní unii se
San Marinem z důvodu rozšíření EU o Chorvatsko
1.           Obecný cíl
Úprava těchto dohod, která má umožnit
přistoupení Chorvatska k těmto dohodám okamžikem jeho
přistoupení k EU, a revize příslušných finančních
příspěvků ke zmírnění hospodářských a sociálních
rozdílů v rozšířené EU.
2.           Zahájení jednání
Jednání o úpravě výše uvedených dohod mezi
přistupující zemí na jedné straně a Islandem, Lichtenštejnskem, Norskem/Švýcarskem / San
Marinem na straně druhé by měla být zahájena co nejdříve.
3.           Obsah nástrojů, kterými se upravují
stávající dohody
Budoucí nový členský stát EU k dohodám
přistoupí.
Dohoda o Evropském hospodářském
prostoru (Dohoda o EHP) a dohoda o norském finančním mechanismu
Odchylky a přechodná období, které byly
schváleny aktem o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky, by
měly být převzaty do Dohody o EHP. Pro Chorvatsko je třeba
zajistit přiměřené navýšení stávajícího finančního
mechanismu v rámci EHP a norského finančního mechanismu, které bude
založeno na stejných kritériích, jako jsou kritéria použitá pro stávající
mechanismy. Jednání by měla být co nejvíce omezena na hlavní témata, jež
jsou nezbytná pro rozšíření EHP.
Dohoda mezi Evropským společenstvím a
jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na
straně druhé o volném pohybu osob
Odchylky a přechodná období, které byly
schváleny aktem o přistoupení, by měly být popřípadě
převzaty. Při výpočtu omezení počtu osob by Švýcarsko
mělo zohlednit počet obyvatel přistupující země a aktuální
migraci z této země.
Dohoda o spolupráci a celní unii se San
Marinem
Tato dohoda musí být upravena tak, aby zahrnula
Chorvatsko po jeho přistoupení k EU. Nebyly zjištěny žádné
konkrétní záležitosti, které by bylo třeba důkladně projednat.
4.           Ratifikace a vstup v platnost
Jednání by měla být uzavřena co
nejdříve, aby nástroje pro úpravu dohod mohly vstoupit v platnost s
výhradou a dnem přistoupení Chorvatska. Pro případ, že nástroje
k úpravě dohod nevstoupí v platnost ke dni přistoupení, je
třeba naplánovat prozatímní provádění při zohlednění
příslušných postupů v EU a dotčených třetích zemích.
 FINANČNÍ VÝKAZ: ||
   || DATUM:
 1. || ROZPOČTOVÁ POLOŽKA: [neuvedeno…] || PROSTŘEDKY:
 2. || NÁZEV:   Úprava následujících smíšených dohod s ohledem na rozšíření EU, aby zahrnuly Chorvatsko: Dohoda o Evropském hospodářském prostoru Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím o norském finančním mechanismu na období 2009–2014 Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob Dohoda o spolupráci a celní unii se San Marinem
 3. || PRÁVNÍ ZÁKLAD: Články 207, 217 a 218 SFEU
 4. || CÍLE:
 5. || FINANČNÍ DOPADY   [žádné…] || OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) || BĚŽNÝ ROZPOČTOVÝ ROK [n] (v milionech EUR) || NÁSLEDUJÍCÍ ROZPOČTOVÝ ROK [n+1] (v milionech EUR)
 5.0 || VÝDAJE –              FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU EU (NÁHRADY/INTERVENCE) –              VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ –              JINÝCH SUBJEKTŮ ||     žádné ||     žádné ||     žádné
 5.1 || PŘÍJMY –              VLASTNÍ ZDROJE EU (DÁVKY/CLA) –              VNITROSTÁTNÍ ||     žádné ||     žádné ||     žádné
   ||   || [n+2] || [n+3] || [n+4] || [n+5]
 5.0.1 || ODHADOVANÉ VÝDAJE ||   ||   ||   ||
 5.1.1 || ODHADOVANÉ PŘÍJMY ||   ||   ||   ||
 5.2 || METODA VÝPOČTU:
 6.0 || MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z PROSTŘEDKŮ UVEDENÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? || ANO
 6.1 || MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? ||  NE
 6.2 || BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? ||  NE
 6.3 || BUDE POTŘEBA ZAPSAT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? ||  NE
 POZNÁMKY:
[1]               Smlouva mezi Belgickým královstvím, Bulharskou
republikou, Českou republikou, Dánským královstvím, Spolkovou republikou
Německo, Estonskou republikou, Irskem, Řeckou republikou,
Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou,
Kyperskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Lucemburským
velkovévodstvím, Maďarskou republikou, Republikou Malta, Nizozemským
královstvím, Rakouskou republikou, Polskou republikou, Portugalskou republikou,
Rumunskem, Republikou Slovinsko, Slovenskou republikou, Finskou republikou,
Švédským královstvím, Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska
(členskými státy Evropské unie) a Chorvatskou republikou o
přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, Úř. věst. L
112, 24.4.2012, s. 10.
[2]               S výjimkou protokolů k dohodám, které se
týkají výlučně nebo převážně společné zahraniční
a bezpečnostní politiky.
[3]               Článek 10 dohody doplněný protokoly
z roku 2004 a 2008.
[4]               Úř. věst. L 112, 24.4.2012.
[5]               Úř. věst. L 112, 24.4.2012.