title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2016 k národnímu programu reforem Finska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2016

text:
               18.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 299/79

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2016
   k národnímu programu reforem Finska na rok 2016 a stanovisko Rady k programu stability Finska z roku 2016
   (2016/C 299/19)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2016. Priority této roční analýzy potvrdila Evropská rada ve dnech 17.–18. března 2016. Dne 26. listopadu 2015 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Finsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny. Toto doporučení potvrdila Evropská rada ve dnech 18.–19. února 2016 a Rada jej přijala dne 8. března 2016 (3). Finsko by jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo vzhledem k úzkému propojení ekonomik v hospodářské a měnové unii zajistit, aby bylo doporučení splněno v plném rozsahu a včas.

               (2)

               Dne 26. února 2016 byla zveřejněna zpráva o Finsku. Ve zprávě byl posouzen pokrok, jejž Finsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 14. července 2015 i národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Zahrnovala též hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Výsledky hloubkového přezkumu představila Komise dne 8. března 2016. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Finsko se potýká s makroekonomickou nerovnováhou. Především je třeba vypořádat se se snížením konkurenceschopnosti naakumulovaným během několika let zejména v důsledku růstu mezd, který dlouhodobě přesahoval růst produktivity, což vedlo k prudkému zhoršení stavu běžného účtu v letech 2008 až 2012. Analýza také poukázala na existenci faktorů, jež mohou ve středně a dlouhodobém horizontu ohrožovat udržitelnost již tak napjatých veřejných financí.

               (3)

               Dne 14. dubna 2016 předložilo Finsko svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech o uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (5)

               Program stability z roku 2016 uvádí, že mimořádný příliv uprchlíků má značný dopad na rozpočet, a rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů odpovídajícím způsobem dokládá. Podle Komise dosáhly způsobilé dodatečné výdaje v roce 2015 0,05 % HDP a pro rok 2016 se v současnosti odhadují na 0,2 % HDP. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 řeší tyto dodatečné výdaje, neboť příliv uprchlíků představuje mimořádnou událost, jeho dopad na veřejné finance Finska je značný a dočasné odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle neohrozí udržitelnost. Rozsah požadované korekce v zájmu postupného dosažení střednědobého rozpočtového cíle na rok 2015 byl proto s ohledem na tyto náklady snížen. Pokud jde o rok 2016, závěrečné posouzení, které se bude týkat i příslušných částek, bude provedeno na jaře 2017 na základě zjištěných údajů poskytnutých finskými orgány.

               (6)

               Na Finsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Jelikož hrubý vládní dluh Finska překročil v roce 2015 referenční hodnotu 60 % HDP, zveřejnila Komise dne 18. května 2016 zprávu v souladu s čl. 126 odst. 3 SFEU. Ze závěrů analýzy vyplynulo, že kritérium veřejného dluhu by mělo být považováno za splněné. V programu stability z roku 2016 plánuje vláda zlepšení celkového salda na –2,5 % HDP v roce 2016 a dále až na –1,3 % v roce 2020. Střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP – hodlá vláda dosáhnout do roku 2019. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle programu stability dosáhnout vrcholu v roce 2019 na úrovni 67,4 % a v roce 2020 klesnout na 67,2 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, jež jsou k dosažení střednědobého rozpočtového cíle do roku 2019 nutná, nejsou dostatečně konkrétní. Podle prognózy Komise z jara 2016 existuje v roce 2016 riziko určitého odchýlení od doporučené korekce. Závěry pro rok 2016 by se v případě, že by posouzení nezahrnovalo rozpočtové dopady mimořádného přílivu uprchlíků, nezměnily. Nedojde-li ke změně politiky, existuje riziko značného odchýlení od doporučené korekce v roce 2017. Poměr dluhu k HDP by měl v roce 2017 pokračovat v růstu a dosáhnout 66,9 %. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že hrozí, že Finsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží. K jeho dodržení proto budou v roce 2016 a 2017 nutná další opatření.

               (7)

               V důsledku stárnutí obyvatelstva a úbytku pracovní síly by do roku 2030 měly výdaje na důchody a zdravotní a dlouhodobou péči vzrůst z 23,1 % v roce 2013 na 26,9 % HDP. V lednu 2016 schválilo Finsko důchodovou reformu, která počínaje rokem 2027 propojí zákonem stanovený věk odchodu do důchodu se změnami střední délky života. Výdaje na sociální a zdravotní služby zajišťované obcemi činí 10 % HDP. Nedojde-li k reformě systému, porostou tyto výdaje dle předpokladů o 2,4 % ročně v nominálním vyjádření a vzroste jejich podíl na HDP. Zatím byly dohodnuty základní rysy rozsáhlé správní reformy a restrukturalizace zdravotních a sociálních služeb. Mezi hlavní cíle reformy patří zmenšení mezery udržitelnosti v dlouhodobém horizontu o 3 miliardy EUR, a to pomocí lepší kontroly nákladů. Té se dosáhne integrací služeb, většími zajišťovateli služeb a digitalizací. Veškeré detaily je ještě třeba rozpracovat a vytvořit plány, podle nichž budou změny probíhat, aby mohla být reforma zavedena podle plánu od roku 2019. Dle oznámení vlády budou opatření k zavedení reformy představena na konci roku 2016. Vzhledem k rozsahu a napjatému časovému harmonogramu reformy bude její zavedení výzvou. Proto je důležité, aby byly legislativní návrhy přijaty včas.

               (8)

               V zájmu obnovení konkurenceschopnosti Finska je nutné zlepšit fungování pracovního trhu, a to několika způsoby. Celkově docházelo od konce roku 2013, kdy byla na centrální úrovni sjednána dohoda o mzdách, jen k mírnému zvyšování mezd. Na základě dohody meziroční růst sjednaných mezd zpomalil z 1,3 % v posledním čtvrtletí 2013 na 0,5 % ve čtvrtém čtvrtletí 2015. V červnu 2015 se sociální partneři rozhodli dohodu prodloužit do roku 2016. Růst produktivity práce se však zatím neobnovil, a nominální jednotkové náklady práce proto dle předpokladů porostou, byť pomaleji. Vedla se jednání v zájmu obnovení nákladové konkurenceschopnosti. Dne 29. února 2016 se sociální partneři dohodli na Paktu pro konkurenceschopnost. Tuto dohodu je třeba předtím, než ji bude možné uplatňovat, převést do odvětvových dohod. Pakt pro konkurenceschopnost budou doplňovat opatření sjednaná mezi sociálními partnery, jež zajistí větší pružnost trhu práce, a nový model růstu mezd založený na ukotvení mezd v ostatních odvětvích podle odvětví vystavených zahraniční konkurenci. Opatření na trhu práce je důležité zavádět tak, aby byla plně respektována role sociálních partnerů.

               (9)

               Vzhledem ke klesajícímu počtu obyvatel v produktivním věku je důležité zvýšit míru účasti na trhu práce. To vyžaduje trvalé úsilí s cílem integrovat do pracovního trhu starší pracovníky, mladé lidi, dlouhodobě nezaměstnané a osoby s nízkou kvalifikací. Míra zaměstnanosti klesla v roce 2015 ze svého maxima před krizí v roce 2008, kdy byla na úrovni 70,6 %, o více než dva procentní body na 68,5 %, zatímco nezaměstnanost vzrostla z 6,4 % na 9,4 %. Míra zaměstnanosti starších osob se postupně zlepšuje, zůstávají však některé možnosti předčasného odchodu do důchodu v podobě rozšířených dávek v nezaměstnanosti pro starší pracovníky až do odchodu do důchodu (tzv. „tunel nezaměstnanosti“), což, pokud nebude redukováno, by mohlo omezit pozitivní dopad důchodové reformy schválené v roce 2016. Dopady změn ohledně parametrů týkajících se „tunelu nezaměstnanosti“ v předchozí důchodové reformě budou posouzeny v roce 2019. Dlouhodobá nezaměstnanost mezi roky 2008 a 2014 značně vzrostla, a sice z 1,2 % na 1,9 % celkové pracovní síly, přestože mnoho dlouhodobě nezaměstnaných se nakonec přestalo řadit mezi ekonomicky aktivní obyvatelstvo. Nezaměstnanost mladých lidí vzrostla v roce 2015 na 22,4 %. Nejvíce jsou nedostatečnou výkonností trhu práce postiženy osoby s nízkou kvalifikací. Škrty v rozpočtu na aktivní politiku na trhu práce v době, kdy je po takových opatřeních zvýšená poptávka, by mohly ohrozit příležitost uvedených skupin k návratu do práce. Z hlediska aktivace by komplexní systém sociálního zabezpečení se svými nejrůznějšími druhy dávek mohl vést ke značné neaktivitě a vzniku pastí nízké mzdy. Vzhledem k rozpočtovým škrtům v aktivní politice na trhu práce je odstranění těchto pastí a zavedení pobídek k přijímání práce, jako je více možností kombinovat práci a sociální dávky, obzvláště důležité. Příchod poměrně velkého počtu migrantů a uprchlíků do Finska v roce 2015 by mohl zvrátit následky stárnutí obyvatelstva, ovšem pouze pokud budou úspěšně začleněni do trhu práce a systému vzdělávání. Na trhu práce existují problémy se sladěním poptávky a nabídky, částečně způsobené strukturální změnou ekonomiky, neboť nová pracovní místa vznikají v jiných geografických oblastech a v jiných odvětvích, než ve kterých pracovní místa zanikají. Jsou potřeba opatření, díky nimž by bylo více dostupného bydlení v Helsinkách a okolí, a účinné politiky, jež by lidem pomohly doplnit si kvalifikaci a najít si práci.

               (10)

               Podnikatelské prostředí je ve Finsku stejně dobré jako v jiných vyspělých ekonomikách nebo dokonce lepší. Nedostatečná konkurence zejména ve službách zaměřených primárně na domácí trh, jako je maloobchod a dopravní služby, má však vliv na celkovou konkurenceschopnost finské ekonomiky. Mezi překážkami pro vstup a růst na některých trzích uvádějí podniky přílišné regulatorní požadavky. Tyto přílišné požadavky je třeba v zájmu podpory podnikání a investic odstranit. V maloobchodním sektoru přinese reforma předpisů územního plánování flexibilnější pravidla, pokud jde o velikost a umístění obchodů. Obchodovatelný sektor se nadále restrukturalizuje a prospěl by mu vznik nových trhů, výrobků a služeb, zejména těch s vysokou přidanou hodnotou. Strukturální změnu by mohly podpořit politiky na podporu expanze, internacionalizace a inovace společností. Legislativní změny byly schváleny na podzim 2015, většina z nich by se však měla začít provádět až v letech 2016 až 2018. Vláda oznámila další strukturální reformy s cílem zvýšit konkurenci na trhu.

               (11)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Finska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Finsku pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Finsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Finsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (12)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (13)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 2 a 3,

         DOPORUČUJE Finsku v období 2016–2017:

               1.

               Dosáhnout roční fiskální korekce v zájmu dosažení střednědobého rozpočtového cíle ve výši nejméně 0,5 % HDP v roce 2016 a 0,6 % HDP v roce 2017. Použít neplánované příjmy k rychlejšímu snižování míry veřejného zadlužení. Zajistit včasné přijetí a provádění správní reformy s cílem zlepšit nákladovou efektivitu sociálních a zdravotních služeb.

               2.

               Zajistit, aby systém stanovování mezd podporoval místní systém kolektivního vyjednávání a odstranil nepružnost a zlepšil tak konkurenceschopnost a přispěl k větší orientaci průmyslových odvětví na vývoz, přičemž zároveň bude respektovat roli sociálních partnerů. Zvýšit pobídky k přijímání práce a zajistit cílenou a dostatečně aktivní politiku na trhu práce, a to i pro osoby přistěhovaleckého původu. Přijmout opatření ke zmírnění nesouladu v pracovní nabídce a poptávce mezi regiony a mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi.

               3.

               Pokračovat ve snaze zvýšit konkurenci ve službách, zejména v maloobchodním sektoru. Podporovat podnikání a investice, mimo jiné snížením administrativní a regulační zátěže, s cílem posílit růst produkce s vysokou přidanou hodnotou.

      V Bruselu dne 12. července 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení pro stanovisko Rady k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska na období 2007–2010

text:
   CS
CS    CS
 ---pagebreak---               KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
                                          V Bruselu dne 11.6.2008
                                          SEK(2008) 2012 v konečném znění
                              Doporučení pro
                           STANOVISKO RADY
   k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska na období 2007–2010
                            (předložená Komisí)
CS                                                                        CS
 ---pagebreak---                                             DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   1.        OBECNÉ SOUVISLOSTI
   Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou prostředkem pro
   posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž bude přispívat
   k vytváření nových pracovních míst. V roce 2005 došlo k reformě paktu, která potvrdila, že je
   užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, a pokusila se posílit jeho účinnost a ekonomické
   základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.
   Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými
   politikami a o posílení koordinace hospodářských politik1, které je součástí Paktu o stabilitě
   a růstu, stanoví, že každý členský stát musí Komisi a Radě předložit program stability nebo
   konvergenční program a každý rok musí předkládat aktualizace tohoto programu. Členské
   státy, které již zavedly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability
   a členské státy, které jednotnou měnu zatím nezavedly, předkládají (aktualizované)
   konvergenční programy. První konvergenční program Polska byl předložen v květnu 2004.
   V souladu s uvedeným nařízením Rada dne 5. července 2004 na základě doporučení Komise
   a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem předložila své stanovisko k tomuto
   programu. Pokud jde o aktualizované programy stability a konvergenční programy, jsou podle
   nařízení vyhodnocovány Komisí a posuzovány výše zmíněným výborem, případně může tyto
   aktualizované programy za stejného postupu vyhodnocovat také Rada.
   2.        VÝCHODISKA PRO HODNOCENÍ AKTUALIZOVANÉHO PROGRAMU
   Komise posoudila nejnovější aktualizaci konvergenčního programu Polska, která byla
   předložena dne 26. března 2008, a předkládá k ní doporučení pro stanovisko Rady (hlavní
   body hodnocení viz rámeček).
   Aby bylo zřejmé, za jakých okolností se rozpočtová strategie obsažená v aktualizovaném
   konvergenčním programu vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:
   (1)     pozice státu podle nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu (postup při nadměrném
           schodku),
   (2)     nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu
           (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci konvergenčního programu),
   (3)     aktualizace hlavních směrů hospodářské politiky z května 2008 v oblasti rozpočtové
           politiky příslušného státu,
   (4)     hodnocení zprávy o provádění národního programu reforem z října 2007, které
           provedla Komise.
   1
           Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005,
           s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, jsou k dispozici na této adrese:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
CS                                                         2                                                         CS
 ---pagebreak---    2.1.     Postup při nadměrném schodku v případě Polska
   V souladu s čl. 104 odst. 6 a na základě schodku veřejných financí v Polsku v roce 2003 ve
   výši 4,1 % HDP přijala Rada dne 5. července 2004 rozhodnutí o nadměrném schodku
   v Polsku. Zároveň Rada v souladu s čl. 104 odst. 7 vydala doporučení k nápravě nadměrného
   schodku. Polsko mělo podle doporučení zejména přijmout ve střednědobém výhledu opatření
   k věrohodnému a udržitelnému snížení schodku pod úroveň 3 % HDP do roku 2007, a to
   v souladu se stanoviskem Rady ke konvergenčnímu programu z května 2004. V listopadu
   2006 Rada rozhodla, že opatření přijatá do té doby polskými orgány byla nedostatečná.
   V únoru 2007 Rada vydala nová doporučení, jež znovu stanovila rok 2007 jako lhůtu pro
   nápravu schodku. Polské orgány podle nich měly zajistit zlepšení strukturálního salda o
   nejméně 0,5 procentního bodu HDP mezi roky 2006 a 2007. V listopadu 2007 Komise vydala
   sdělení Radě, podle kterého jsou opatření Polska přijatá na základě doporučení Rady
   v souladu s uvedeným doporučením. Avšak pokud jde o rok 2008 a 2009, Komise vyjádřila
   obavy ohledně toho, zda náprava nadměrného schodku bude mít trvalý charakter, bez čehož
   nelze postup při nadměrném schodku zrušit. Komise i Rada vyzvaly polské orgány, aby co
   nejdříve předložily aktualizovaný konvergenční program, v němž bude popsána střednědobá
   rozpočtová strategie na celé legislativní období, která zaručí trvalou nápravu schodku a další
   pokrok při plnění střednědobého cíle.
   Spolu s tímto doporučením pro stanovisko Rady Komise rovněž doporučuje Radě rozhodnout
   o zrušení postupu při nadměrném schodku v případě Polska, jelikož z celkového posouzení
   vyplývá, že nadměrný schodek byl v Polsku napraven. V roce 2007 činil výsledný schodek
   veřejných financí 2,0 % HDP, tj. byl pod referenční hodnotou 3 % HDP. Podle prognózy
   útvarů Komise z jara 2008 by schodek měl zůstat pod referenční hodnotou 3 % HDP i v roce
   2008 a 2009.
   2.2.     Hodnocení ve stanovisku Rady k předchozí aktualizaci
   Ve svém stanovisku ze dne 27. února 2007 Rada shrnula své hodnocení předchozí aktualizace
   konvergenčního programu pro období 2006–2009 následujícím způsobem: „Program
   předpokládá odstranění nadměrného schodku do roku 2007, s odkazem na ustanovení čl. 2
   odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1467/97, avšak Rada připomíná, že dosud přijatá opatření se
   nezdají být přiměřená a plánovaná opatření jsou k dosažení výsledku nedostačující. Zatímco
   v následujících letech program předpokládá přiměřený pokrok směrem ke střednědobému cíli
   v souvislosti se silnými předpoklady růstu, je dosažení rozpočtových cílů a trvalé odstranění
   nadměrného schodku ohroženo značnými riziky.“
   Při zohlednění nového doporučení určeného Polsku pro nápravu nadměrného schodku, které
   bylo přijato Radou dne 27. února 2007 podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy, Rada vyzvala Polsko,
   aby „i) zajistilo nápravu nadměrného schodku do roku 2007 v souladu s novým doporučením
   podle čl. 104 odst. 7; ii) využilo příznivého hospodářského období a použilo veškeré příjmy
   navíc pro snížení schodku, posílilo rychlost úpravy ke střednědobému cíli po plánované
   nápravě nadměrného schodku specifikováním a provedením dodatečných opatření, zejména
   na straně výdajů, která jsou potřebná k dosažení plánované úpravy; iii) zabezpečilo splnění
   výsledků důchodové reformy.“
CS                                                3                                               CS
 ---pagebreak---    2.3.     Aktualizace hlavních směrů hospodářské politiky z května 2008 v oblasti
            rozpočtové politiky příslušného státu
   Dne 14. května 2008 přijala Rada doporučení k aktualizaci hlavních směrů hospodářských
   politik členských států a Společenství pro rok 2008 a k provádění politik zaměstnanosti
   členských států2. V oblasti rozpočtových politik se Polsku doporučuje „posílit fiskální
   konsolidaci a doplnit „kotvu“ nominálního schodku státního rozpočtu (rozpočtový strop) o
   další mechanismy ke zvýšení kontroly nad výdaji“.
   2.4.     Hodnocení zprávy o provádění národního programu reforem z října 2007, které
            provedla Komise
   Komise dne 11. prosince 2007 přijala Strategickou zprávu o obnovené Lisabonské strategii
   pro růst a zaměstnanost, která obsahuje hodnocení zprávy o provádění národního programu
   reforem Polska z října 20073 a kterou lze shrnout takto:
   Národní program reforem Polska uváděl jako hlavní úkoly konsolidaci a lepší správu
   veřejných financí, rozvoj podnikání, větší inovaci podniků, zdokonalení a rozvoj
   infrastruktury, zajištění konkurenčního prostředí v síťových odvětvích, vytváření a udržení
   pracovních míst a snižování nezaměstnanosti, zvyšování přizpůsobivosti pracovníků
   a podniků.
   Podle hodnocení Komise dosáhlo Polsko při provádění národního programu reforem
   v období 2005–2007 omezeného pokroku.
   Komise na základě zjištěných silných a slabých stránek a na základě dosaženého pokroku
   doporučila, aby bylo Polsku doporučeno přijmout opatření v následujících oblastech: fiskální
   konsolidace (mechanismy kontroly výdajů), hospodářská soutěž v síťových odvětvích,
   veřejný výzkum a podpora pro soukromý výzkum a vývoj, flexikurita, včetně aktivní politiky
   trhu práce, sociální dávky, vzdělání a celoživotní učení.
   Kromě toho by se Polsko mělo zaměřit na tyto oblasti: dopravní infrastruktura, registrace
   podnikatelských subjektů, elektronická veřejná správa, provádění právních předpisů
   týkajících se vnitřního trhu do vnitrostátních právních předpisů, zařízení péče o děti.
   Na základě strategické zprávy Komise přijala Rada dne 14. května 2008 doporučení
   k aktualizaci hlavních směrů hospodářských politik členských států z roku 2008, zahrnující
   rovněž Polsko.
   2
           Úř. věst. L 139, 29.5.2008, s. 57.
   3
           Sdělení Komise Evropské radě „Strategická zpráva o obnovené Lisabonské strategii pro růst a
           zaměstnanost: zahájení nového cyklu (2008–2010)“, KOM(2007) 803, 11.12.2007.
CS                                                     4                                               CS
 ---pagebreak---                                       Rámeček: Hlavní body hodnocení
   Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy)
   nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů:
   • zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné,
   • střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení
       tohoto cíle,
   • zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav,
       umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu,
   • při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje,
      zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších
      hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší; a u členských států, které přijaly euro nebo jsou
      zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez
      jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich
       střednědobého rozpočtového cíle,
   • při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě
       členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od
      tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění zásadních
      strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální
      růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že
      je zachován přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce
      programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se
      přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů,
      včetně povinného, plně financovaného pilíře,
   • zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky.
   Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na prognózu
   útvarů Komise z jara 2008, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního
   výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů.
   Při hodnocení se rovněž posuzuje:
   • vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla
       podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat
       „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé
       udržitelnosti je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 20064;
   • míra shody s národním programem reforem, který členský stát předložil v rámci Lisabonské
       strategie pro růst a zaměstnanost, a jeho zprávou o provádění z října 2007. Rada ve složení pro
       hospodářství a finance (ECOFIN) uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům
       hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že
       národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy;
   • dodržování kodexu chování5, který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek
       údajů pro programy stability a konvergenční programy.
   4
             Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“,
             KOM(2006) 574, 12.10.2006, a dokument Generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti
             Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European
             Economy č. 4/2006.
   5
             „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních
             a konvergenčních programů“, které schválila Rada ve složení pro hospodářství a finance (ECOFIN) dne
             11. října 2005.
CS                                                        5                                                       CS
 ---pagebreak---                                                   Doporučení pro
                                             STANOVISKO RADY
          k aktualizovanému konvergenčnímu programu Polska na období 2007–2010
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad
   stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských
   politik6, a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Komise,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   VYDALA TOTO STANOVISKO:
   (1)     Dne [8. července 2008] posoudila Rada aktualizovaný konvergenční program Polska
           na období 2007–20107.
   (2)     Díky zrychlení růstu reálného HDP z průměrných zhruba 4½ % v letech 2003–2005 na
           více než 6 % v letech 2006–2007 se Polsko v poslední době v hospodářské úrovni
           úspěšně přibližovalo průměru EU. Díky růstu produktu v odvětvích náročných na
           pracovní sílu se podstatně zlepšila situace na trhu práce a nezaměstnanost klesla
           z bezmála 20 % v roce 2003 na 9½ % v roce 2007. Vedle mimořádného růstu
           zaměstnanosti se však na poklesu nezaměstnanosti podepsal i úbytek pracovní síly
           způsobený migrací. Nedostatečné pobídky k práci umocněné rozsáhlou emigrací navíc
           vedly k prohloubení nedostatku pracovních sil v některých odvětvích. Zhoršení
           podmínek na trhu práce zvyšuje tlak na mzdy, což má negativní vliv na inflaci
           měřenou podle HISC, která po úspěšném snižování v období od roku 2005 do první
           poloviny roku 2007 zaznamenala na konci roku 2007 výrazný nárůst. Schodek
           veřejných financí od roku 2003, kdy dosáhl své nejvyšší hodnoty 6¼ % HDP,
           postupně klesal průměrně o více než jeden procentní bod ročně a v roce 2007
           dosahoval 2 % HDP. V posledních letech výsledné schodky překonávaly stanovené
           cíle díky překvapivě rychlému růstu, z něhož plynuly neočekávané příjmy,
   6
           Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005,
           s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové adrese:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
   7
           Vzhledem k tomu, že v listopadu byla po říjnových volbách sestavována nová vláda, byla aktualizace
           programu předložena 16 týdnů po 1. prosinci, což je termín stanovený v kodexu chování.
CS                                                         6                                                         CS
 ---pagebreak---        i neúplnému provedení plánů výdajů. Další rozpočtová konsolidace se bude odvíjet
       zejména od reformy systému sociálních transferů (zvláště pak předčasných
       a invalidních důchodů) a zvyšování účasti na trhu práce.
   (3) Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že růst
       reálného HDP se bude po zbytek programového období postupně snižovat z 6,5 %
       v roce 2007 na průměrných 5,2 %. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné
       době k dispozici8, se zdá, že scénář je založen na realistických předpokladech růstu.
       Projekce vývoje inflace obsažené v programu se zdají být spíše nižší s ohledem na
       mírně příznivé předpoklady ohledně dovozních cen a poměrně nízký růst nominálních
       náhrad na jednoho zaměstnance.
   (4) V roce 2007 činil výsledný schodek veřejných financí 2,0 % HDP oproti 3,4 %
       plánovaným v konvergenčním programu z listopadu 2006. Hlavním důvodem byl
       značně vyšší růst reálného i nominálního HDP, než se v listopadu 2006 předpokládalo,
       kromě toho však došlo i k omezení výdajů. V první řadě umožnila vysoká ziskovost
       podniků udržet v mezích růst dotací, zatímco rychlý pokles nezaměstnanosti
       a neprovedení valorizace důchodů vyplývající z Hausnerova plánu9 rovněž snížily růst
       v rámci sociálních transferů. Také náhrady zaměstnancům ve veřejném sektoru byly
       nižší, než se plánovalo. A nakonec vzhledem k pomalejšímu čerpání z fondů EU, než
       se předpokládalo, byly i veřejné investice neplánovaně nižší. Celkově byl podíl výdajů
       na HDP o 1,5 procentního bodu nižší než odhad z listopadu 2006. Na straně příjmů
       byly oproti předpokladům v listopadu 2006 zaznamenány vyšší příjmy z nepřímých
       daní a příspěvků na sociální zabezpečení, a to zejména díky mnohem vyššímu růstu
       zaměstnanosti a mezd. Proti těmto dobrým výsledkům však stály slabší příjmy
       z jiných příjmových položek (z přímých daní kvůli zvýšení počtu daňových pásem).
       Celkově tak byl podíl příjmů na HDP o něco nižší, než se plánovalo. Zlepšení
       strukturálního salda o přibližně 1½ procentního bodu při plnění rozpočtu v roce 2007
       znamenalo více než splnění výzvy obsažené ve stanovisku Rady ze dne 27. února 2007
       k minulé aktualizaci konvergenčního programu10.
   (5) Hlavním cílem rozpočtové strategie je trvalé snížení strukturálního schodku veřejných
       financí (tj. cyklicky očištěného schodku bez jednorázových a jiných dočasných
       opatření) za účelem dosažení střednědobého cíle stavu rozpočtu, kterým je strukturální
       schodek ve výši 1 % HDP v roce 2011, tj. rok po skončení programového období. To
       je v souladu s předchozím konvergenčním programem, ve kterém se předpokládá
       dosažení střednědobého cíle „po roce 2010“. V roce 2008 se celkový schodek podle
       předpovědí zvýší o 0,5 procentního bodu na 2,5 % HDP, načež by se měl do roku
       2010 snížit na 1,5 %. Primární saldo se bude vyvíjet obdobně a podle prognózy se
       zvýší z –0,2 % HDP v roce 2008 na 0,8 % v roce 2010. V souvislosti se zpomalením
       růstu se očekávají větší změny strukturálního salda vypočteného podle společně
       dohodnuté metodiky – strukturální schodek se sníží ze zhruba 2¾ % HDP v roce 2008
       na hodnotu mírně převyšující 1 % v roce 2010. Úprava rozpočtu se týká především
   8
       Hodnocení bere zejména v úvahu prognózu útvarů Komise z jara 2008 a hodnocení zprávy o
       provádění národního programu reforem z října 2007 provedené Komisí.
   9
       Tento dosud nejrozsáhlejší a nepropracovanější pokus o reformu výdajů byl navržen v roce 2003
       s cílem snížit veřejné výdaje na sociální ochranu, veřejnou správu a státní podporu. Hausnerův plán mj.
       nahradil každoroční valorizaci důchodů valorizací prováděnou poté, co kumulovaná inflace překročí
       5 %, nebo každé tři roky (podle toho, co nastane dříve).
   10
       Úř. věst. C 72, 29.3.2007, s. 13.
CS                                                    7                                                        CS
 ---pagebreak---        výdajů a s jejím provedením se počítá hlavně v letech 2009 a 2010. V roce 2008 je
       zvýšení schodku způsobeno zejména ostrým nárůstem podílu investic a rozsáhlými
       škrty v příspěvcích na sociální zabezpečení (což je částečně kompenzováno růstem
       jiných příjmů). V letech 2009 a 2010 by se mělo dosáhnout konsolidace zejména
       omezováním náhrad zaměstnancům, sociálních transferů a mezispotřeby. Plánované
       tempo snižování schodku mezi rokem 2007 a 2009 je nižší než v předchozí
       aktualizaci, avšak výchozí situace (2007) a všechny nové cílové schodky stanovené
       v aktualizaci konvergenčního programu z března 2008 jsou lepší než cíle stanovené
       v aktualizaci z listopadu 2006. Rizika pro rozpočtové projekce programu na rok 2008
       se zdají být vesměs vyrovnaná, ale v dalším období by rozpočtové výsledky mohly být
       horší, než program předpokládá. Cílový schodek v roce 2008 je v programu stejný
       jako v prognóze z jara 2008 (2,5 % HDP). Údaje o státním rozpočtu za první čtvrtletí
       2008 naznačují vyšší příjmy, než se kterými počítají rozpočtové projekce, avšak
       program předpokládá pro rok mírně vyšší růst než prognóza Komise z jara 2008 a stále
       se zvyšující tlak na růst mezd ve veřejném sektoru představuje riziko pro veřejné
       finance. Na druhou stranu inflace, jež je vyšší než předpokládá program, sníží v roce
       2008 podíl výdajů, jelikož výdaje jsou vyjadřovány převážně v nominálních
       hodnotách. Vyšší inflace za rok 2008 by však v roce 2009 mohla být podnětem k růstu
       mezd ve veřejném sektoru a vést k vyšším důchodům a sociálním dávkám, než se
       v programu předpokládá. Další zhoršení přinese reforma mechanismu valorizace,
       podle kterého se sociální dávky od roku 2008 odvozují nejen od spotřebitelských cen,
       ale částečně i od mezd. Zatímco opatření, která vedou ke zvýšení schodku (snížení
       sazby daně z příjmu fyzických osob), již parlament schválil, opatření s opačným
       účinkem jsou vágní a jejich vliv na rozpočet je nejasný (kromě zvýšení spotřebních
       daní v souvislosti s harmonizací s EU, jež ale snížení daní z příjmu fyzických osob
       nekompenzuje úplně). Pokud se vysoký růst zaměstnanosti předpokládaný vládou
       neudrží, pokračování rozpočtové konsolidace z let 2006–2007, jež byla založena na
       dynamickém růstu pracovních míst, může být v roce 2008 obtížné. Na druhou stranu,
       pro pozitivní vývoj salda veřejných financí hovoří minulé záznamy: příjmy byly často
       nakonec vyšší, než se plánovalo, zatímco plánované výdaje zůstaly nedočerpány.
   (6) S ohledem na toto posouzení rizik se orientace rozpočtové politiky popsaná
       v programu jeví jako slučitelná s trvalou nápravou nadměrného schodku do roku 2007,
       jak doporučila Rada. Nicméně dostatečná rezerva proti překročení hranice pro
       schodek, tj. 3 % HDP, nemohla být během programového období zajištěna. Orientace
       rozpočtové politiky uvedená v programu navíc nemusí stačit pro zajištění toho, aby do
       roku 2011 bylo, jak předpokládá program, dosaženo střednědobého cíle. I přes
       příznivé podmínky růstu hospodářství je tempo úprav vedoucích k dosažení
       střednědobého cíle programu nedostatečné a musí být v roce zrychleno, aby bylo
       v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Poté by měla následovat podpůrná opatření.
       Navíc by v případě inflačních tlaků a tlaků na růst mezd byla nutná restriktivnější
       fiskální politika, než jaká se předpokládá podle programu, aby nedošlo k přehřátí
       ekonomiky.
   (7) Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Polsko je vystaveno pouze
       nízkému riziku. Podle projekcí z roku 2005 a na základě společné metodiky je
       dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet jeden z nejnižších v EU. Od roku
       2008 se však sociální dávky nebudou odvozovat pouze od spotřebitelských cen, ale
       částečně i od mezd, což z dlouhodobého hlediska povede k růstu výdajů. Přestože stav
       rozpočtu v roce 2007, kdy byl vykázán malý strukturální primární schodek, je lepší,
       než byla výchozí situace předchozího programu, představuje riziko pro udržitelnost
CS                                             8                                             CS
 ---pagebreak---           veřejných financí, i když se nebude brát v potaz dlouhodobý dopad stárnutí
          obyvatelstva na rozpočet. Další konsolidace veřejných financí podle konvergenčního
          programu, včetně reformy předčasných důchodů (zavedení tzv. překlenovacích
          důchodů, jež omezují předčasný odchod do důchodu u některých náročných profesí)
          by proto přispěla jak k oživení pracovní činnosti a zaměstnanosti, tak ke zmírnění rizik
          pro udržitelnost veřejných financí.
   (8)    Zdá se, že konvergenční program je v souladu se zprávou o provádění národního
          programu reforem z října 2007. Oba programy zejména počítají s reformou
          předčasných a invalidních důchodů, reformou zemědělského fondu sociálního
          zabezpečení, reformou zdravotnictví, reorganizací a decentralizací veřejných financí a
          víceletým rozpočtovým plánováním. Konvergenční program však neobsahuje
          kvalitativní posouzení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu
          reforem z října 2007 v rámci střednědobé fiskální strategie (např. hodnocení dopadu na
          potenciální růst a zaměstnanost), na druhou stranu poskytuje systematické informace o
          přímých rozpočtových nákladech na hlavní reformy plánované v rámci národního
          programu reforem.
   (9)    Rozpočtová strategie popsaná v konvergenčním programu je částečně v souladu
          s hlavními směry hospodářské politiky pro Polsko, které jsou součástí integrovaných
          hlavních směrů v oblasti rozpočtové politiky, které byly vydány v rámci s Lisabonské
          strategie. Program sice předpokládá pokračování fiskální konsolidace, o dalších
          mechanismech, jak zvýšit kontrolu výdajů, se však nezmiňuje.
   (10)   Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability
          a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky u dobrovolně
          poskytovaných údajů.
   Celkově lze shrnout, že po nápravě schodku veřejných financí v roce 2007 a při zachování
   výše schodku a míry zadlužení pod referenčními hodnotami 3 % HDP, resp. 60 % HDP
   předpokládá program zhoršení salda veřejných financí o 0,5 procentního bodu HDP v roce
   2008 a očekává pokrok při plnění střednědobého cíle v následujících letech v kontextu
   příznivých předpokladů růstu. Plánované strukturální zhoršení o téměř ½ procentního bodu
   HDP není v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Vzhledem k rizikům pro rozpočtové cíle od
   roku 2009 vyplývajícím z nedostatku konkrétních opatření je možné, že střednědobého cíle
   nebude dosaženo do roku 2011, jak se v programu plánuje. V případě vzniku inflačních tlaků
   by navíc byla nutná restriktivnější fiskální politika, než jaká se předpokládá podle programu.
   Pokud jde o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Polsko je vystaveno pouze
   nízkému riziku, avšak je třeba provést reformu systému předčasných odchodů do důchodu.
   Vzhledem k výše uvedenému posouzení a nutnosti zajistit udržitelnost veřejných financí se
   Polsko vyzývá, aby využilo příznivých podmínek růstu k urychlení strukturálních změn
   vedoucích ke splnění střednědobého cíle, především v zájmu omezení případných inflačních
   tlaků, a to jak použitím všech mimořádných příjmů a nevyčerpaných zdrojů na snížení
   schodku v roce 2008, tak stanovením a provedením opatření zejména na straně výdajů
   v následujících letech.
CS                                                 9                                               CS
 ---pagebreak---              Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů
                                                              2006       2007       2008      2009        2010
                                          KP bř. 2008           6,2         6,5       5,5        5,0       5,0
             Reálný HDP
                                         KOM dub. 2008          6,2         6,5       5,3        5,0     neuv.
             (změna v %)
                                          KP list. 2006         5,4         5,1       5,1        5,6     neuv.
                                          KP bř. 2008           1,3         2,6       3,5        2,9       2,5
             Inflace HISC
                                         KOM dub. 2008          1,3         2,6       4,3        3,4     neuv.
                   (%)
                                          KP list. 2006         1,4         2,1       2,5        2,5     neuv.
                                          KP bř. 2008           0,5         1,1       0,7      −0,2       −0,9
           Mezera výstupu1                 KOM dub.
                                                                0,6         1,2       0,5      −0,7      neuv.
        (% potenciálního HDP)                 20082
                                          KP list. 2006         0,5         0,5       0,3        0,4     neuv.
       Čisté půjčky / úvěry vůči          KP bř. 2008         −2,6       −2,6       −3,5       −4,2       −4,6
              zbytku světa               KOM dub. 2008        −2,5       −2,6       −2,3       −3,6      neuv.
               (% HDP)                    KP list. 2006       −1,6       −1,8       −2,2       −2,7      neuv.
       Celkové saldo veřejných            KP bř. 2008         −3,8       −2,0       −2,5       −2,0       −1,5
                 financí                 KOM dub. 2008        −3,8       −2,0       −2,5       −2,6      neuv.
               (% HDP)                    KP list. 2006       −3,9       −3,4       −3,1       −2,9      neuv.
                                          KP bř. 2008         −1,1          0,2     −0,2         0,3       0,8
            Primární saldo
                                         KOM dub. 2008        −1,1          0,6       0,2        0,1     neuv.
               (% HDP)
                                          KP list. 2006       −1,5       −1,0       −0,7       −0,6      neuv.
       Saldo očištěné o cyklické          KP bř. 2008         −4,0       −2,4       −2,8       −1,9       −1,1
                  vlivy1                 KOM dub. 2008        −4,0       −2,5       −2,7       −2,3      neuv.
               (% HDP)                    KP list. 2006       −4,1       −3,6       −3,2       −3,0      neuv.
                                          KP bř. 2008         −4,0       −2,4       −2,8       −1,9       −1,1
          Strukturální saldo3
                                         KOM dub. 2008        −4,0       −2,5       −2,7       −2,3      neuv.
               (% HDP)
                                          KP list. 2006       −4,1       −3,6       −3,2       −3,0      neuv.
                                          KP bř. 2008          47,6       44,9       44,2      43,3       42,3
          Hrubý veřejný dluh
                                         KOM dub. 2008         47,6       45,2       44,5      44,1      neuv.
               (% HDP)
                                          KP list. 2006        48,9       50,0       50,3      50,2      neuv.
   Poznámky:
   1
     Mezery výstupu a cyklicky očištěná salda podle programů přepočítávají útvary Komise na základě údajů
   obsažených v programech.
   2
     Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech 2006–2009 ve výši 5,2 %, 5,9 %, 6,0 % a
   6,2 %.
   3
     Cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a jiných dočasných opatření. Prognóza útvarů Komise z podzimu
   ani nejnovější program neuvádějí žádná jednorázová a jiná dočasná opatření.
   Zdroj:
   Konvergenční program (KP), hospodářská prognóza útvarů Komise z jara roku 2008 (KOM), výpočty útvarů
   Komise.
CS                                                       10                                                    CS


Důležité právní upozornění

|

52006SC0025

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu České republiky na období 2005-2008  /* SEK/2006/0025 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 11.1.2006SEK(2006) 25 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu České republiky na období 2005–2008(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný v upevňování fiskální kázně, ale na druhé straně usiluje o posílení účinnosti a hospodářských základů paktu a současně o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační a konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají konvergenční programy). První konvergenční program České republiky byl předložen v květnu 2004. V souladu s nařízením vydala Rada dne 5. července 2004 své stanovisko na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem. Stejným postupem Komise hodnotí a výše uvedený výbor přezkoumává aktualizované stabilizační a konvergenční programy, které mohou být případně přezkoumány i Radou.Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální rizika udržitelnosti. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu hospodářského cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s prokazatelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování[2], ke společně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsažených v integrovaných pokynech na období 2005-2008, Komise prozkoumala nedávno předloženou aktualizaci konvergenčního programu České republiky a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.Hodnocení1.  Druhá aktualizace konvergenčního programu České republiky na léta 2005–2008 byla předložena dne 24. listopadu 2005. Program se celkově řídí vzorovou skladbou stabilizačních a konvergenčních programů uvedenou v novém kodexu chování a obsahuje všechny povinné a většinu nepovinných údajů předepsaných novým kodexem chování.2.  Dne 5. července 2004 se Rada usnesla, že Česká republika má nadměrný schodek. Podle doporučení Rady vydaného tentýž den v souladu s čl. 104 odst. 7 musí být nadměrný schodek odstraněn do roku 2008. Ve svém stanovisku ze dne 18. ledna 2005 k předchozí aktualizaci konvergenčního programu České republiky na léta 2004–2007 doporučila Rada České republice, aby „na snížení schodku vyčlenila vyšší příjmy, než které jsou zahrnuty v rozpočtu, a aby přísně dodržovala střednědobé limity výdajů ústředních orgánů státní správy, které budou závazné od roku 2006“. Dále Českou republiku vyzývá, aby pro zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí urychlila reformu důchodového systému a systému zdravotní péče.3.  Po úspěšné hospodářské reformě a stabilizaci v polovině 90. let minulého století postihly Českou republiku makroekonomické nerovnováhy, jež vedly v květnu 1997 k devizové krizi a hospodářské recesi v letech 1997–1999. K ozdravení hospodářství po roku 2000 pomohly rozsáhlé strukturální reformy finančního a podnikového sektoru. Od té doby vykazuje česká ekonomika průměrné roční tempo růstu HDP ve výši kolem 3 %, v porovnání s průměrným ročním tempem růstu v EU ve výši 1,7 %.4.  Program předkládá tři scénáře budoucího makroekonomického vývoje: „základní scénář“, „optimistický scénář“ a „pesimistický scénář“. Pro účely posouzení rozpočtových prognóz slouží „základní“ scénář jako referenční scénář. Ten předpokládá roční růst HDP 4,8 % v roce 2005, 4,4 % v roce 2006 a poté mírný pokles tempa růstu na 4,25 % v letech 2007–2008. Zhruba to odpovídá prognóze na léta 2005–2007, kterou vypracovaly útvary Komise na podzim 2005. Předpokládané tempo růstu pro rok 2008 poněkud převyšuje odhad potenciálního růstu, který učinily útvary Komise. Předpoklady růstu, jež leží v základech programu, lze tudíž považovat za hodnověrné a s tendencí ke zlepšování směrem k poslednímu roku programu. Pokud jde o možné nadhodnocení potenciálního růstu, je pravděpodobné, že podmínky hospodářského cyklu budou příznivější ve srovnání s tím, co mlčky předpokládají prognózy v programu. Jako relativně optimistické se jeví předpokládané zvýšení inflace z 1,5 % v roce 2005 na 2,2 % v roce 2006 a poté mírný pokles na 2 % v roce 2007.5.  Po devalvaci směnného kursu koruny vůči euru o téměř 15 % mezi červencem 2002 a únorem 2004 se česká měna připojila k regionálnímu trendu udržitelného zhodnocování až do března 2005, kdy si vůči euru polepšila přibližně o 12 %. V březnu až dubnu 2005 tento trend dočasně zvrátila devalvace, ale v červnu 2005 se česká koruna vrátila na cestu zhodnocování. Dlouhodobé úrokové sazby v Kč zůstávají na nízké úrovni. Po uvolnění ve druhé polovině roku 2004 kolísalo rozpětí vůči eurozóně po většinu roku 2005 mezi nulou a 40 bázickými body. V konvergenčním programu se uvádí, že Česká republika se připravuje na připojení k eurozóně v roce 2010 a opětovně se potvrzuje, že účast na ERM II by neměla být delší než minimální požadované období. Orientační kalendář dosažení plného členství v eurozóně, který nedávno zveřejnilo Ministerstvo financí, předpokládá možný vstup do ERM II ve druhé polovině roku 2007.6.  Na základě prognózy, kterou vypracovaly útvary Komise na podzim 2005, se celkový deficit veřejných financí v roce 2005 odhaduje na 3.2 % HDP ve srovnání s plánovaným schodkem ve výši 4,7 % HDP z předchozí aktualizace. Předpokládá se, že výsledný schodek bude ovlivněn hlavně hospodařením ústředních orgánů státní správy, zejména čerpáním a plněním státního rozpočtu, který ve formě peněžních transakcí zaznamenal vyšší příjmy z daní, než bylo plánováno, a nižší výdaje asi o 1,5 % HDP.7.  Cílem této aktualizace je snížení celkového schodku veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % HDP v roce 2008 v souladu s doporučením Rady podle čl. 104 odst. 7. Program zejména předvídá snížení schodku v letech 2005 až 2008 o více než 2 procentní body HDP a pokles primárního deficitu o 2,3 procentního bodu. Bez účinku dvou jednorázových výdajů v roce 2005 však zlepšení nominálního schodku za celé období představuje jen 1 procentní bod. Na snížení schodku se podepíše hlavně nižší podíl výdajů (o 2,3 procentního bodu HDP) v průběhu programového období, přičemž celkové příjmy se zhruba nezmění (–0,2 procentního bodu). Veřejná spotřeba a sociální transfery představují výdajové položky, u nichž se plánuje největší relativní pokles, tj. vyjádřený v procentech HDP. Předpokládá se strmý růst veřejných investic z 5 % HDP v roce 2004 na více než 6 % v roce 2008, což je mnohem více než průměr EU (2,5 % HDP v roce 2005). Ve srovnání s předchozím programem potvrzuje aktualizace z listopadu 2005 zhruba plánované změny, třebaže makroekonomický scénář, který leží v jeho základech, je mnohem odvážnější.8.  Na základě výpočtů základních ukazatelů programu provedených útvary Komise podle společně dohodnuté metodiky se během programového období, předpokládá pouze mírné zlepšení strukturálního salda (o 0,5 procentního bodu HDP). Plánované fiskální úsilí se koncentruje do závěru období a do let, kdy se předpokládá kladná mezera výstupu. V roce 2006 se dokonce předpokládá zhoršení fiskální situace. Aktualizovaný program označuje střednědobý cíl stavu rozpočtu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu na úrovni strukturálního salda ve výši „kolem -1% HDP” a její dosažení předpokládá v roce 2012.9.  Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější, než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,5 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečného odstupu vůči nadměrnému schodku. Program stanoví střednědobý cíl na odpovídající úrovni, protože přiměřeně odráží dlouhodobou zadluženost a průměrný růst potenciální produkce.10.  Rizika zatěžující rozpočtové výhledy se v programu jeví jako víceméně vyrovnané. Dosavadní obezřetné plánování rozpočtu na jedné straně naznačuje, že výsledky by mohly být lepší než se plánuje (jak tomu bylo v roce 2004 a jak útvary Komise předpokládají i pro rok 2005). Předpoklady růstu, z nichž vychází rozpočet, byly obvykle realistické a předpoklady daňové elasticity opatrné. Rozpočtové výdaje navíc nebyly vždy plně využity, hlavně kvůli možnosti přenášet nevyužité prostředky z minulých rozpočtových let. Program se na druhé straně zmiňuje o několika (navrhovaných) opatřeních v oblasti sociálních výdajů, které by výdaje v tomto okruhu spíše zvýšily než snížily, jak se plánuje v programu. V roce 2004 se kromě toho nahromadily nevyčerpané a přenosné výdaje ve výši 1 % HDP a útvary Komise předpokládají, že jejich objem v roce 2005 dále poroste. Kdyby se tyto značně vysoké přenosné částky utratily spolu se všemi kalkulovanými výdaji zahrnutými do rozpočtu, což nelze vyloučit zvláště ve volebním roce 2006, mohly by být rozpočtové výsledky horší než se plánuje – zejména v roce 2006. Předpoklady růstu v posledním roce programu jsou navíc příznivé.11.  S ohledem na takové posouzení rizik je stav rozpočtu v rámci programu zřejmě slučitelný s korekcí nadměrného schodku dle doporučení Rady do roku 2008, což je poslední rok programu. Předpokládaný způsob nápravy strukturálních podmínek by se ovšem dal posílit, zvláště když se vezmou v úvahu možnost mnohem lepšího hospodaření v roce 2005 a oprava růstových vyhlídek směrem nahoru.12.  V období let 2005 až 2008 se předpokládá růst zadluženosti státního rozpočtu o 0,5 procentního bodu HDP s tím, že v roce 2008 dosáhne takřka 38 % HDP, což je ještě dost daleko od referenční hodnoty 60 % HDP. Plánuje se, že negativní dopad primárního schodku bude do značné míry kompenzován pozitivním lavinovým účinkem, při němž by negativní vliv mírně stoupající implicitní úrokové míry měl být více než vyrovnán pokračováním vysokého nominálního růstu HDP. Předpokládá se rovněž, že vnitřní dynamika dluhu bude mít mírnější vliv na růst zadluženosti.13.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že České republice hrozí velké riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. I když je zadluženost podle měřítek EU v současnosti poměrně nízká, vysoký schodek přispívá k rostoucí míře zadlužení v dlouhodobých výhledech do roku 2050, což zvyšuje riziko její udržitelnosti. Zároveň se předpokládané vysoké zvýšení výdajů na důchody v předpovídaném období projeví jako značná zátěž pro veřejné finance. Klíčový význam pro zmírnění rizik pro udržitelnost veřejných financí bude mít zřejmě nekompromisní realizace plánované konsolidace veřejných financí v střednědobém horizontu a další posilování stavu rozpočtu spolu s dalšími strukturálními reformami s cílem udržet na uzdě růst výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva, a to hlavně v oblasti důchodů a zdravotní péče[3].14.  Předvídaná opatření v oblasti veřejných financí jsou v celkovém souladu s hlavními směry hospodářské politiky, jež jsou součástí integrovaných pokynů na léta 2005–2008. V souladu s doporučením Rady program předpokládá zejména nápravu nadměrného schodku. Obsahuje rovněž opatření, která podporují alokaci zdrojů na růst a zaměstnanost, především cestou snižování váhy veřejného sektoru v hospodářství a přenášením daňové zátěže z přímých na nepřímé daně. Ačkoli si je vláda vědoma problému s dlouhodobou udržitelností, program přesto neuvádí konkrétní kroky k řešení tohoto problému.15.  Program reforem České republiky předložený 14. října 2005 v souvislosti s obnovenou Lisabonskou strategií růstu a zaměstnanosti označuje dlouhodobou udržitelnost za hlavní úkol s dopady na veřejné finance. Rozpočtové dopady omezeného počtu konkrétních reformních opatření uvedených v programu reforem se promítají do rozpočtových prognóz konvergenčního programu. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá konvergenční program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Konvergenční program jmenovitě navrhuje opatření na podporu tvorby pracovních míst a růstu cestou změn ve skladbě příjmů a výdajů (zvláště přenesením daňové zátěže z přímých na nepřímé daně a snížením vládní spotřeby a transferů) a dále označením veřejných investic za prioritní položku výdajů, avšak neuvádí žádné konkrétní reformní kroky zaměřené na řešení problému s dlouhodobou udržitelností. Program dále předpokládá posílení významu střednědobých limitů výdajů cestou zavedení závazných zásad v okruzích státního rozpočtu a v čerpání státních prostředků a cestou zapojení místních správ do procesu plánování rozpočtu.Vzhledem k výše uvedenému posouzení a s přihlédnutím k doporučením Rady podle čl. 104 odst. 7 ze dne 5. července 2004 by bylo vhodné, aby Česká republika:i) zvýšila úsilí zaměřené na strukturální změny rozpočtu s ohledem na malý odstup od referenční hodnoty plánované na rok 2008 (což je konečný termín pro odstranění nadměrného schodku) a dále úsilí zaměřené na plné využití růstových vyhlídek směrem nahoru oproti těm, z nichž vychází doporučení Rady;ii) zkvalitnila plánování rozpočtu především cestou analýzy příčin velkých nevyčerpaných a přenášených výdajů;iii) zlepšila dlouhodobou udržitelnost veřejných financí zejména urychlením důchodové reformy a uskutečněním reformy systému zdravotní péče.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu České republiky na období 2005–2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[4], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:16.  Dne [24. ledna 2006] Rada posoudila aktualizovaný konvergenční program České republiky na období 2005–2008. Program se celkově řídí vzorovou skladbou stabilizačních a konvergenčních programů uvedenou v novém kodexu chování a obsahuje všechny povinné a většinu nepovinných údajů předepsaných novým kodexem chování.17.  Po úspěšné hospodářské reformě a stabilizaci v polovině 90. let minulého století postihly Českou republiku makroekonomické nerovnováhy, jež vedly v květnu 1997 k devizové krizi a hospodářské recesi v letech 1997–1999. K ozdravení hospodářství po roce 2000 pomohly rozsáhlé strukturální reformy finančního a podnikového sektoru. Od té doby se průměrný meziroční růst reálného HDP pohybuje kolem 3 % ve srovnání s průměrným meziročním růstem téhož ukazatele v EU ve výši 1,7 %. Program obsahuje různé scénáře pro makroekonomické a rozpočtové předpovědi: „základní scénář”, „optimistický scénář” a „pesimistický scénář”. Pro účely posouzení rozpočtových prognóz slouží „základní“ scénář jako referenční scénář, protože na základě aktuálně dostupných informací se zdá, že vychází z realistických předpokladů růstu s příznivou tendencí v posledním roce. Předpokládá, že se reálný růst HDP sníží ze 4,8 % v roce 2005 na průměrných 4,3 % ve zbývajících letech trvání programu. Kvůli možnému nadhodnocení potenciálního růstu je pravděpodobné, že podmínky hospodářského cyklu budou příznivější ve srovnání s tím, co mlčky předpokládají prognózy v programu. V programu odhadovaná inflace se jeví jako poměrně nízká.18.  Dne 5. července 2004 se Rada usnesla, že Česká republika má nadměrný schodek. Podle doporučení Rady vydaného dne 5. července 2004 v souladu s čl. 104 odst. 7 musí být nadměrný schodek odstraněn do roku 2008. Ve svém stanovisku ze dne 18. ledna 2005 k předchozí aktualizaci konvergenčního programu České republiky na léta 2004–2007 doporučila Rada České republice, aby „na snížení schodku vyčlenila vyšší příjmy, než jaké jsou zahrnuty v rozpočtu, a aby přísně dodržovala střednědobé limity výdajů ústředních orgánů státní správy, které budou závazné od roku 2006.“ Dále se Česká republika vyzývá, aby pro zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí urychlila reformu důchodového systému a systému zdravotní péče .19.  Na základě prognózy, kterou vypracovaly útvary Komise na podzim 2005, se celkový schodek veřejných financí v roce 2005 odhaduje na 3.2 % HDP ve srovnání s plánovaným schodkem ve výši 4,7 % HDP z předchozí aktualizace. Předpokládá se, že výsledný schodek bude ovlivněn hlavně hospodařením ústředních orgánů státní správy, zejména čerpáním a plněním státního rozpočtu, který ve formě peněžních transakcí zaznamenal vyšší příjmy z daní, než se plánovalo, a nižší výdaje asi o 1,5 % HDP.20.  Cílem této aktualizace je snížení celkového schodku veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % HDP v roce 2008 v souladu s doporučením Rady podle čl. 104 odst. 7. Program zejména předvídá v letech 2005 až 2008 snížení schodku o více než 2 procentní body HDP a pokles primárního deficitu o 2,3 procentního bodu. Bez účinku dvou jednorázových výdajů v roce 2005 však zlepšení nominálního schodku za celé období představuje jen 1 procentní bod. Na snížení schodku se podepíše hlavně nižší podíl výdajů (o 2,3 procentního bodu HDP) v průběhu programového období, přičemž celkové příjmy se zhruba nezmění (–0,2 procentního bodu). Veřejná spotřeba a sociální transfery představují výdajové položky, u nichž se plánuje největší relativní pokles, tj. vyjádřený v procentech HDP. Předpokládá se strmý růst veřejných investic z 5 % HDP v roce 2004 na více než 6 % HDP v roce 2008, což je mnohem více než průměr EU (2,5 % HDP v roce 2005). Ve srovnání s předchozím programem potvrzuje aktualizace z listopadu 2005 zhruba plánované změny, třebaže makroekonomický scénář, který leží v jeho základech, je mnohem odvážnější.21.  Plánuje se, že během programového období se strukturální saldo (tj. saldo očištěné od cyklických vlivů a o jednorázová a jiná prozatímní opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky zlepší o 0,5 % HDP. Program stanoví střednědobý cíl pro strukturální schodek rozpočtu ve výši „kolem“ 1 % HDP, avšak neusiluje o dosažení této hodnoty do konce trvání programu. Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější, než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,5 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečného odstupu od nadměrného schodku. Program stanoví střednědobý cíl na odpovídající úrovni, protože přiměřeně odráží dlouhodobou zadluženost a průměrný růst potenciální produkce.22.  Rizika zatěžující rozpočtové výhledy se v programu jeví jako víceméně vyrovnané. Dosavadní obezřetné plánování rozpočtu na jedné straně naznačuje, že výsledky by mohly být lepší než plánované (jak tomu bylo v roce 2004 a jak útvary Komise předpokládají i pro rok 2005). Předpoklady růstu, z nichž vychází rozpočet, byly obvykle realistické a předpoklady daňové elasticity opatrné. Rozpočtové výdaje navíc nebyly vždy plně využity, hlavně kvůli možnosti přenášet nevyužité prostředky z minulých rozpočtových let. Program se na druhé straně zmiňuje o několika (navrhovaných) opatřeních v oblasti sociálních výdajů, které by výdaje v tomto okruhu spíše zvýšily než snížily, jak se plánuje v programu. V roce 2004 se kromě toho nahromadily nevyčerpané a přenosné výdaje ve výši 1 % HDP a útvary Komise předpokládají, že jejich objem v roce 2005 dále poroste. Kdyby se tyto značně vysoké přenosné částky utratily spolu se všemi kalkulovanými výdaji zahrnutými do rozpočtu, což nelze vyloučit zvláště ve volebním roce 2006, mohly by být rozpočtové výsledky horší než plánované – zejména v roce 2006. Předpoklady růstu v posledním roce programu jsou navíc příznivé.23.  S ohledem na takové posouzení rizik je stav rozpočtu v rámci programu zřejmě slučitelný s korekcí nadměrného schodku dle doporučení Rady do roku 2008, což je poslední rok programu. Předpokládané změny strukturálních podmínek by se ovšem daly prohloubit, zvláště když se vezme v úvahu možnost mnohem lepšího hospodaření v roku 2005 a oprava růstových vyhlídek směrem nahoru.24.  Odhaduje se, že podíl dluhu dosáhl v roce 2005 hodnoty 37,4 % HDP, což je výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Během svého trvání program předpokládá nárůst podílu dluhu o půl procentního bodu.25.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že České republice hrozí velké riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. I když je podíl dluhu na HDP podle měřítek EU v současnosti poměrně nízký, vysoký schodek přispívá k jeho růstu v dlouhodobých výhledech do roku 2050, což zvyšuje riziko jeho udržitelnosti. Zároveň se předpokládané vysoké zvýšení výdajů na důchody v předpovídaném období projeví jako značná zátěž pro veřejné finance. Klíčový význam pro zmírnění rizik pro udržitelnost veřejných financí bude mít zřejmě nekompromisní realizace plánované konsolidace veřejných financí v střednědobém horizontu a další posilování stavu rozpočtu spolu s dalšími strukturálními reformami za účelem udržení na uzdě růstu výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva, a to hlavně v oblasti důchodů a zdravotní péče[5].26.  Předvídaná opatření v oblasti veřejných financí jsou v celkovém souladu s hlavními směry hospodářské politiky, jež jsou součástí integrovaných pokynů na léta 2005–2008. V souladu s doporučením Rady program předpokládá zejména nápravu nadměrného schodku. Obsahuje rovněž opatření, která podporují alokaci zdrojů na růst a zaměstnanost, především cestou snižování váhy veřejného sektoru v hospodářství a přenášením daňové zátěže z přímých na nepřímé daně. Ačkoli si je vláda vědoma problému s dlouhodobou udržitelností, program přesto neuvádí konkrétní kroky k řešení tohoto problému.27.  Program reforem České republiky předložený 14. října 2005 v souvislosti s obnovenou Lisabonskou strategií růstu a zaměstnanosti označuje dlouhodobou udržitelnost za hlavní výzvu, která má dopad na veřejné finance. Rozpočtové dopady omezeného počtu konkrétních reformních opatření uvedených v programu reforem se promítají do rozpočtových prognóz konvergenčního programu. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá konvergenční program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Konvergenční program jmenovitě navrhuje opatření na podporu tvorby pracovních míst a růstu cestou změn ve skladbě příjmů a výdajů (zvláště přenesením daňové zátěže z přímých na nepřímé daně a snížením vládní spotřeby a transferů) a dále označením veřejných investic za prioritní položku výdajů, avšak neuvádí žádné konkrétní reformní kroky zaměřené na řešení problému s dlouhodobou udržitelností. Program dále předpokládá posílení významu střednědobých limitů výdajů cestou zavedení závazných zásad v okruzích státního rozpočtu a v čerpání státních prostředků a cestou zapojení místních správ do procesu plánování rozpočtu.S ohledem na výše uvedené hodnocení a v souvislosti s doporučeními Rady podle čl. 104 odst. 7 se Rada domnívá, že by Česká republika měla:i) zvýšit úsilí zaměřené na strukturální změny rozpočtu s ohledem na malý odstup od referenční hodnoty plánované na rok 2008 (což je konečný termín pro odstranění nadměrného schodku) a dále úsilí zaměřené na plné využití růstových vyhlídek směrem nahoru oproti těm, z nichž vychází doporučení Rady;ii) zkvalitnit plánování rozpočtu především cestou analýzy příčin velkých nevyčerpaných a přenášených výdajů;iii) zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí zejména urychlením důchodové reformy a uskutečněním reformy systému zdravotní péče.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových předpovědí2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálný HDP (změna v %) | KP listopad 2005 | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,2 | 4,3 |KOM list. 2005 | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,3 | neuv. |KP pros. 2004 | 3,8 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | neuv. |Inflace HISC (%) | KP listopad 2005 | 2,6 | 1,5 | 2,2 | 2,0 | 2,1 |KOM list. 2005 | 2,6 | 1,7 | 2,9 | 2,6 | neuv. |KP pros. 2004 | 2,7 | 3,2 | 2,6 | 2,2 | neuv. |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | KP list. 20051 | -1,9 | -0,8 | -0,1 | 0,3 | 0,8 |KOM list. 20055 | -1,4 | -0,2 | 0,6 | 1,2 | neuv. |KP pros. 20041 | -1,3 | -0,9 | -0,4 | 0,3 | neuv. |Celkové saldo veřejných financí (v % HDP) | KP listopad 2005 | -3,0 | -4,8 | -3,8 | -3,3 | -2,7 |KOM list. 2005 | -3,0 | -3,2 | -3,7 | -3,3 | neuv. |KP pros. 2004 | -5,2 | -4,7 | -3,8 | -3,3 | neuv. |Primární saldo (v % HDP) | KP listopad 2005 | -1,8 | -3,5 | -2,5 | -2,0 | -1,2 |KOM list. 2005 | -1,8 | -1,9 | -2,3 | -1,9 | neuv. |KP pros. 2004 | -4,0 | -3,4 | -2,4 | -1,7 | neuv. |Cyklicky očištěné saldo (v % HDP) | KP list. 20051 | -2,4 | -4,5 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |KOM list. 2005 | -2,5 | -3,1 | -3,9 | -3,8 | neuv. |KP pros. 20041 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Strukturální ssaldo2 (v % HDP) | KP list. 20053 | -1,9 | -3,4 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |KOM list. 20054 | -2,0 | -2,0 | -3,9 | -3,8 | neuv. |KP pros. 2004 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Hrubý státní dluh (v % HDP) | KP listopad 2005 | 36,8 | 37,4 | 37,1 | 37,9 | 37,8 |KOM list. 2005 | 36,8 | 36,2 | 36,6 | 36,9 | neuv. |KP pros. 2004 | 38,6 | 38,3 | 39,2 | 40,0 | neuv. |Pozn.: 1 Výpočty útvarů Komise na základě informací z programu. 2 Cyklicky očištěné saldo (stejně jako v předchozích řádcích) s vyloučením jednorázových a jiných prozatímních opatření. 3 Jednorázová a jiná prozatímní opatření z fiskálního oznámení (0,5 % v roce 2004) a z programu (1,1 % v roce 2005); jež zvyšují schodek. 4 Jednorázová a jiná prozatímní opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2005 (0,5 % HDP v roce 2004, 1,1 % v roce 2005; obojí zvyšují schodek.). 5 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech 2004–2007 ve výši 3,5 %, 3,5 %, 3,6 % a 3,7 %. Zdroj: Konvergenční program (KP); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM); výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na následující internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Stanovisko Hospodářského a finančního výboru o „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[3] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti se nacházejí v technickém hodnocení programu, jež vypracovaly útvary Komise a které bude zveřejněno na internetové stránce http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty vztahující se k tomuto textu lze nalézt na této internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti se nacházejí v technickém hodnocení programu, jež vypracovaly útvary Komise a které bude zveřejněno na internetové stránce http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm