title: Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 24. března 2021, kterým se mění doporučení ESRB/2015/2 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (ESRB/2021/2) 2021/C 222/02

text:
                  11.6.2021

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 222/13

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
         ze dne 24. března 2021,
         kterým se mění doporučení ESRB/2015/2 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (ESRB/2021/2)
         (2021/C 222/02)
         GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (1), a zejména na článek 3 a články 16 až 18 tohoto nařízení,
         s ohledem na rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (2), a zejména na články 18 až 20 tohoto jednacího řádu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     S cílem zajistit, aby byla vnitrostátní opatření makroobezřetnostní politiky účinná a konzistentní, je důležité doplnit povinnou reciprocitu podle práva Unie dobrovolnou reciprocitou.

                     (2)

                     Cílem rámce pro dobrovolnou reciprocitu opatření makroobezřetnostní politiky stanoveného v doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2015/2 (3) je zajistit, aby se na stejný druh rizikových expozic v daném členském státě uplatňoval stejný soubor makroobezřetnostních požadavků, a to bez ohledu na právní status poskytovatele finančních služeb nebo místo, kde se tento poskytovatel nachází.

                     (3)

                     V doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2017/4 (4) se doporučuje, aby příslušný aktivační orgán při předložení žádosti o reciprocitu Evropské radě pro systémová rizika navrhl maximální práh podstatnosti, pod jehož úrovní lze expozici určitého poskytovatele finančních služeb vůči zjištěnému makroobezřetnostnímu riziku v jurisdikci, v níž aktivační orgán uplatňuje opatření makroobezřetnostní politiky, považovat za nepodstatnou. ESRB může doporučit jinou prahovou hodnotu, považuje-li to za nezbytné.

                     (4)

                     Od 1. ledna 2021 musí úvěrové instituce, pojišťovací společnosti a subjekty zabývající se poskytováním úvěrů (poskytovatelé hypotečních úvěrů) v Lucembursku dodržovat limity pro poměr úvěru k hodnotě nemovitosti (LTV) u nových hypotečních úvěrů na obytné nemovitosti nacházející se v Lucembursku, přičemž pro jednotlivé kategorie dlužníků platí různé limity LTV: i) limit LTV ve výši 100 % pro kupující, kteří pořizují primární bydlení poprvé; ii) limit LTV ve výši 90 % pro ostatní kupující, kteří pořizují primární bydlení (tj. kupující, kteří nepořizují bydlení poprvé), s možností uplatnit objemovou výjimku (tj. poskytovatelé úvěrů mohou 15 % portfolia nových hypotečních úvěrů těmto dlužníkům poskytnout s hodnotou LTV vyšší než 90 %, ale nižší než maximální hodnota LTV ve výši 100 %); iii) limit LTV ve výši 80 % pro ostatní hypoteční úvěry (včetně segmentu koupě za účelem pronájmu).

                     (5)

                     V návaznosti na žádost o reciprocitu, kterou Comité du Risque Systémique (Výbor pro systémová rizika) předložil dne 18. prosince 2020 ESRB, a s cílem: i) zabránit materializaci nepříznivých přeshraničních účinků v podobě úniků a regulatorní arbitráže, které by mohly nastat v důsledku zavedení opatření makroobezřetnostní politiky v Lucembursku, a ii) zachovat rovné podmínky mezi příslušnými finančními institucemi, jakož i celkovou odolnost těchto finančních institucí generální rada ESRB rozhodla zahrnout toto opatření do seznamu opatření makroobezřetnostní politiky, u nichž se doporučuje reciproční uplatnění podle doporučení ESRB/2015/2.

                     (6)

                     Opatření makroobezřetnostní politiky, které aktivovala Commission de Surveillance du Secteur Financier (Komise pro dohled nad finančním sektorem) je opatřením, které není podle práva Unie harmonizováno. V souladu s dílčím doporučením C 2) doporučení ESRB/2015/2 se orgánům uplatňujícím reciproční postup doporučuje buď provést opatření makroobezřetnostní politiky, které je stejné jako opatření, které provedl aktivační orgán, nebo není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky ve vnitrostátní legislativě k dispozici, po konzultaci s ESRB přijmout opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný aktivovanému opatření makroobezřetnostní politiky.

                     (7)

                     Generální rada ESRB rovněž rozhodla, že pro účely uplatnění zásady de minimis členskými státy uplatňujícími reciproční postup doporučí prahovou hodnotu pro jednotlivé instituce a práh podstatnosti pro jednotlivé země.

                     (8)

                     Doporučení ESRB/2015/2 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

            ZMĚNY

         Doporučení ESRB/2015/2 se mění takto:

                     1.

                     V oddíle 1 se dílčí doporučení C 1) nahrazuje tímto:

                                 „1.

                                 Příslušným orgánům se doporučuje, aby recipročně uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, která byla přijata jinými příslušnými orgány a jejichž reciproční uplatnění doporučila ESRB. Doporučuje se, aby byla recipročně uplatněna tato opatření, jak je podrobněji popsáno v příloze:

                                             Belgie:

                                                         —

                                                         navýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 na úvěrové instituce povolené v Belgii, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup IRB, přičemž toto navýšení se skládá z:

                                                                     (a)

                                                                     paušálního navýšení rizikové váhy o pět procentních bodů a

                                                                     (b)

                                                                     poměrného navýšení rizikové váhy ve výši 33 % expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah, které se uplatňují na portfolio retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii.

                                             Francie:

                                                         —

                                                         zpřísnění limitu velkých expozic uvedeného v čl. 395 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 ve vztahu k expozicím vůči vysoce zadluženým velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii na 5 % použitelného kapitálu, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem ii) nařízení (EU) č. 575/2013 na globální systémově významné instituce (G-SVI) a jiné systémově významné instituce (J-SVI) na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace;

                                             Lucembursko:

                                                         —

                                                         právně závazné limity pro poměr úvěru k hodnotě nemovitosti (LTV) pro nové hypoteční úvěry na obytné nemovitosti nacházející se v Lucembursku - s různými limity LTV platnými pro různé kategorie dlužníků:

                                                                     a)

                                                                     limit LTV ve výši 100 % pro kupující, kteří pořizují primární byd-lení poprvé;

                                                                     b)

                                                                     limit LTV ve výši 90 % pro ostatní kupující, kteří pořizují primární bydlení, tj. kupující, kteří nepořizují primární bydlení poprvé. Tento limit je proveden poměrně prostřednictvím objemové výjimky. Poskytovatelé úvěrů mohou konkrétně 15 % portfolia nových hypotečních úvěrů těmto dlužníkům poskytnout s hodnotou LTV vyšší než 90 %, ale nižší než maximální hodnota LTV ve výši 100 %;

                                                                     c)

                                                                     limit LTV ve výši 80 % pro ostatní hypoteční úvěry (včetně segmentu koupě za účelem pronájmu).

                                             Švédsko:

                                                         —

                                                         minimální úroveň expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah pro portfolio retailových expozic zajištěných nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku ve výši 25 %, která se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce povolené ve Švédsku, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup IRB.“;

                     2.

                     Příloha se nahrazuje přílohou tohoto doporučení.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. března 2021.

                  Vedoucí sekretariátu ESRB

                  jménem generální rady ESRB

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (2)  Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (3)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2015/2 ze dne 15. prosince 2015 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (Úř. věst. C 97, 12.3.2016, s. 9).

            (4)  Doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2017/4 ze dne 20. října 2017, kterým se mění doporučení ESRB/2015/2 o hodnocení přeshraničních účinků opatření makroobezřetnostní politiky a o jejich dobrovolné reciprocitě (Úř. věst. C 431, 15.12.2017, s. 1).

            PŘÍLOHA

                     „PŘÍLOHA

                        Belgie

                           Navýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 na úvěrové instituce povolené v Belgii, které používají přístup IRB. Uvedené navýšení se skládá ze dvou složek:

                                 a)

                                       paušálního navýšení rizikové váhy o pět procentních bodů a

                                 b)

                                       poměrného navýšení rizikové váhy ve výši 33 % expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah, které se uplatňují na portfolio retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii.

                           I.   Popis opatření

                                 1.

                                 Belgické opatření, které se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na úvěrové instituce povolené v Belgii, které používají přístup IRB, spočívá v navýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii, které se skládá ze dvou složek:

                                             a)

                                             První složka spočívá ve zvýšení rizikové váhy u retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii o pět procentních bodů, které se uplatní na hodnotu rizikové váhy získanou po vypočtení druhé části navýšení rizikové váhy podle písmene b).

                                             b)

                                             Druhá složka spočívá ve zvýšení rizikové váhy ve výši 33 % expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah, které se uplatňují na portfolio retailových expozic zajištěných obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii. Expozicí váženou průměrnou hodnotou je průměrná hodnota rizikových vah jednotlivých úvěrů vypočtená v souladu s článkem 154 nařízení (EU) č. 575/2013, vážená příslušnou hodnotou expozic.

                           II.   Reciprocita

                                 2.

                                 V souladu s čl. 458 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se příslušným orgánům dotčených členských států doporučuje, aby uvedené belgické opatření ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3) recipročně uplatnily ve vztahu k pobočkám, které se nacházejí v Belgii a které jsou pobočkami úvěrových institucí s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB.

                                 3.

                                 Příslušným orgánům se doporučuje, aby uvedené belgické opatření recipročně uplatnily ve vztahu k úvěrovým institucím s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB a které mají přímé retailové expozice zajištěné obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii. V souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby uplatnily stejné opatření, jaké zavedl aktivační orgán v Belgii, a to ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3).

                                 4.

                                 Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci k dispozici, příslušným orgánům se doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit, a to včetně přijetí opatření a uplatnění pravomocí v oblasti dohledu stanovených v hlavě VII kapitole 2 oddíle IV směrnice 2013/36/EU. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření nejpozději do čtyř měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                           III.   Práh podstatnosti

                                 5.

                                 Pro účely případného uplatnění zásady de minimis příslušnými orgány uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven práh podstatnosti ve výši 2 miliard EUR, který se vztahuje na každou jednotlivou instituci.

                                 6.

                                 V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením, jež používají přístup IRB a jejichž retailové expozice zajištěné obytnými nemovitostmi v Belgii nedosahují práh podstatnosti ve výši 2 miliard EUR. Při uplatňování prahu podstatnosti by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby belgické opatření v případě překročení prahu podstatnosti ve výši 2 miliard EUR uplatnily na dříve osvobozené jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením.

                                 7.

                                 Neexistují-li v dotčených členských státech žádné domácí úvěrové instituce používající přístup IRB, které by měly pobočky v Belgii nebo přímé retailové expozice zajištěné obytnými nemovitostmi nacházejícími se v Belgii a které by zároveň měly expozice na belgickém trhu obytných nemovitostí ve výši 2 miliard EUR nebo vyšší, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že belgické opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by měly příslušné orgány sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby belgické opatření recipročně uplatnily, pokud úvěrová instituce používající přístup IRB překročí prahovou hodnotu 2 miliardy EUR.

                                 8.

                                 V souladu s oddílem 2.2.1. doporučení ESRB/2015/2 představuje práh podstatnosti ve výši 2 miliard EUR doporučenou maximální prahovou úroveň. Příslušné orgány uplatňující reciproční postup proto mohou namísto použití prahové hodnoty podle potřeby stanovit nižší prahovou hodnotu pro svou jurisdikci nebo opatření recipročně uplatnit bez jakéhokoli prahu podstatnosti.

                        Francie

                           Zpřísnění limitu velkých expozic uvedeného v čl. 395 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 ve vztahu k expozicím vůči vysoce zadluženým velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii na 5 % použitelného kapitálu, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem ii) nařízení (EU) č. 575/2013 na globální systémově významné instituce (G-SVI) a jiné systémově významné instituce (J-SVI) na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace.

                     I.   Popis opatření

                                 1.

                                 Francouzské opatření, které se uplatňuje v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem ii) nařízení (EU) č. 575/2013 ve vztahu k G-SVI a J-SVI na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace (nikoli na subkonsolidované úrovni), spočívá ve zpřísnění limitu velkých expozic na 5 % použitelného kapitálu pro expozice vůči vysoce zadluženým velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii.

                                 2.

                                 Nefinančním podnikem se rozumí fyzická nebo právnická osoba soukromého práva, která má sídlo ve Francii a která na své úrovni a na nejvyšší úrovni konsolidace náleží do sektoru nefinančních podniků ve smyslu bodu 2.45 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (*1).

                                 3.

                                 Uvedené opatření se vztahuje na expozice vůči nefinančním podnikům se sídlem ve Francii a na expozice vůči ekonomicky spjatým skupinám nefinančních podniků takto:

                                             a)

                                             v případě nefinančních podniků, které jsou součástí ekonomicky spjaté skupiny nefinančních podniků, která má sídlo na nejvyšší úrovni konsolidace ve Francii, se opatření vztahuje na součet čistých expozic vůči skupině a všem spjatým subjektům ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 39 nařízení (EU) č. 575/2013;

                                             b)

                                             v případě nefinančních podniků, které jsou součástí ekonomicky spjaté skupiny nefinančních podniků, která má sídlo na nejvyšší úrovni konsolidace mimo Francii, se opatření vztahuje na součet:

                                                         a.

                                                         expozic vůči těm nefinančním podnikům, které mají sídlo ve Francii;

                                                         b.

                                                         expozic vůči subjektům se sídlem ve Francii nebo v zahraničí, nad nimiž nefinanční podniky uvedené v bodě i) mají přímou nebo nepřímou kontrolu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 39 nařízení (EU) č. 575/2013, a

                                                         c.

                                                         expozic vůči subjektům se sídlem ve Francii nebo v zahraničí, které jsou ekonomicky závislé na nefinančních podnicích uvedených v bodě i) ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 39 nařízení (EU) č. 575/2013.

                                       Nefinanční podniky, které nemají sídlo ve Francii a které nejsou dceřinou společností nefinančního podniku se sídlem ve Francii nebo na něm ekonomicky závislým subjektem, a které přímo nebo nepřímo nekontroluje nefinanční podnik se sídlem ve Francii, proto nespadají do oblasti působnosti uvedeného opatření.
                                 V souladu s čl. 395 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 se opatření uplatňuje po zohlednění účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek podle článků 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013.

                                 4.

                                 G-SVI nebo J-SVI musí nefinanční podnik se sídlem ve Francii považovat za velký, pokud hodnota její původní expozice vůči nefinančnímu podniku nebo ekonomicky spjaté skupině nefinančních podniků ve smyslu odstavce 3 je rovna nebo je vyšší než 300 mil. EUR. Hodnota původní expozice se vypočítává v souladu s články 389 a 390 nařízení (EU) č. 575/2013 před zohledněním účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek uvedených v článcích 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013, jak se vykazuje v souladu s článkem 9 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 680/2014 (*2).

                                 5.

                                 Nefinanční podnik se považuje za vysoce zadlužený, pokud jeho pákový poměr přesahuje 100 % a poměr krytí nákladů financování je nižší než 3, přičemž oba poměry se vypočítávají na nejvyšší úrovni konsolidace skupiny takto:

                                             a)

                                             Pákový poměr je poměr mezi celkovým dluhem bez hotovosti a vlastním kapitálem;

                                             b)

                                             Poměr krytí nákladů financování je poměr mezi hrubým příjmem zvýšeným o provozní dotace po odečtení: i) mezd; ii) provozních daní a poplatků; iii) ostatních běžných provozních nákladů kromě čistých úroků a podobných nákladů a iv) odpisů a amortizací, na straně jedné, a na straně druhé úroků a podobných nákladů.

                                       Poměry se vypočítávají na základě účetních agregátů vymezených v souladu s platnými standardy a uvedených v účetní závěrce nefinančního podniku, případně ověřené auditorem.

                           II.   Reciprocita

                                 6.

                                 Příslušným orgánům se doporučuje, aby francouzské opatření recipročně uplatnily ve vztahu k G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace.

                                 7.

                                 Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci k dispozici, v souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření nejpozději do šesti měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                           III.   Práh podstatnosti

                                 8.

                                 Pro účely případného uplatnění zásady de minimis příslušnými orgány uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven kombinovaný práh podstatnosti, který se skládá z:

                                             a)

                                             prahové hodnoty ve výši 2 miliard EUR pro celkový objem původních expozic, které mají G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků;

                                             b)

                                             prahové hodnoty ve výši 300 miliónů EUR, která se uplatňuje ve vztahu k G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením, které dosahují nebo přesahují prahovou hodnotu uvedenou v písmenu a) pro:

                                                         i)

                                                         jednotlivé původní expozice vůči nefinančnímu podniku se sídlem ve Francii;

                                                         ii)

                                                         součet původních expozic vůči ekonomicky spjaté skupině nefinančních podniků, která má na nejvyšší úrovni konsolidace sídlo ve Francii, vypočtený v souladu s odst. 3 písm. a);

                                                         iii)

                                                         součet původních expozic vůči nefinančním podnikům, které mají sídlo ve Francii a které jsou součástí ekonomicky spjaté skupiny nefinančních podniků, jež má sídlo na nejvyšší úrovni konsolidace mimo Francii, jak jsou vykázány v šablonách C 28.00 a C 29.00 přílohy VIII prováděcího nařízení (EU) č. 680/2014;

                                             c)

                                             prahové hodnoty ve výši 5 % použitelného kapitálu G-SVI nebo J-SVI na nejvyšší úrovni konsolidace pro expozice uvedené v písmenu b) po zohlednění účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek podle článků 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013.

                                       Prahové hodnoty uvedené v odstavcích b) a c) se použijí bez ohledu na to, zda je příslušný subjekt nebo nefinanční podnik vysoce zadlužen či nikoli.
                                 Hodnota původní expozice uvedená v odstavcích a) a b) se vypočítává v souladu s články 389 a 390 nařízení (EU) č. 575/2013 před zohledněním účinku technik snižování úvěrového rizika a výjimek uvedených v článcích 399 až 403 nařízení (EU) č. 575/2013, jak se vykazuje v souladu s článkem 9 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 680/2014.

                                 9.

                                 V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace, které nepřekračují kombinovaný práh podstatnosti uvedený v odstavci 8. Při uplatňování prahu podstatnosti by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků, jakož i koncentraci expozic G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením vůči velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii a doporučuje se, aby francouzské opatření v případě překročení kombinovaného prahu podstatnosti uvedeného v odstavci 8 uplatnily na G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace, které byly dříve osvobozeny. Příslušné orgány se rovněž vyzývají, aby na systémová rizika, která jsou spojena se zvýšeným využíváním pákového efektu velkými nefinančními podniky se sídlem ve Francii, upozornily ostatní účastníky trhu ve své jurisdikci.

                                 10.

                                 Neexistují-li v dotčených členských státech žádné domácí G-SVI a J-SVI na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace, které by měly expozice vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků přesahující práh podstatnosti uvedený v odstavci 8, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že francouzské opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic G-SVI a J-SVI s vnitrostátním povolením vůči francouzskému sektoru nefinančních podniků, jakož i koncentraci expozic těchto G-SVI a J-SVI vůči velkým nefinančním podnikům se sídlem ve Francii a doporučuje se, aby francouzské opatření recipročně uplatnily, pokud G-SVI a J-SVI na nejvyšší úrovni bankovní obezřetnostní konsolidace překročí kombinovaný práh podstatnosti uvedený v odstavci 8. Příslušné orgány se rovněž vyzývají, aby na systémová rizika, která jsou spojena se zvýšeným využíváním pákového efektu velkými nefinančními podniky se sídlem ve Francii, upozornily ostatní účastníky trhu ve své jurisdikci.

                                 11.

                                 V souladu s oddílem 2.2.1. doporučení ESRB/2015/2 představuje kombinovaný práh podstatnosti uvedený v odstavci 8 doporučenou maximální prahovou úroveň. Příslušné orgány uplatňující reciproční postup proto mohou namísto použití prahové hodnoty podle potřeby stanovit nižší prahovou hodnotu pro svou jurisdikci nebo opatření recipročně uplatnit bez jakéhokoli prahu podstatnosti.

                        Lucembursko:

                           Právně závazné limity pro poměr úvěru k hodnotě nemovitosti (LTV) pro nové hypoteční úvěry na obytné nemovitosti nacházející se v Lucembursku - s různými limity LTV platnými pro různé kategorie dlužníků:

                                 a)

                                       limit LTV ve výši 100 % pro kupující, kteří pořizují primární bydlení poprvé;

                                 b)

                                       limit LTV ve výši 90 % pro ostatní kupující, kteří pořizují primární bydlení, tj. kupující, kteří nepořizují bydlení poprvé. Tento limit je proveden poměrně prostřednictvím objemové výjimky. Poskytovatelé úvěrů mohou konkrétně 15 % portfolia nových hypotečních úvěrů těmto dlužníkům poskytnout s hodnotou LTV vyšší než 90 %, ale nižší než maximální hodnota LTV ve výši 100 %;

                                 c)

                                       limit LTV ve výši 80 % pro ostatní hypoteční úvěry (včetně segmentu koupě za účelem pronájmu).

                           I.   Popis opatření

                                 1.

                                 Lucemburské orgány aktivovaly právně závazné limity LTV pro nové hypoteční úvěry na obytné nemovitosti nacházející se v Lucembursku. V návaznosti na doporučení Comité du Risque Systémique (Výbor pro systémová rizika) (1) aktivovala Commission de Surveillance du Secteur Financier (Komise pro dohled nad finančním sektorem) (2) jednající ve shodě s Banque centrale du Luxembourg limity LTV, které jsou různé pro tři kategorie dlužníků. Limity LTV pro každou ze tří kategorií jsou následující:

                                             a)

                                             limit LTV ve výši 100 % pro kupující, kteří pořizují primární bydlení poprvé;

                                             b)

                                             limit LTV ve výši 90 % pro ostatní kupující, kteří pořizují primární bydlení, tj. kupující, kteří nepořizují bydlení poprvé. Tento limit je proveden poměrně prostřednictvím objemové výjimky. Poskytovatelé úvěrů mohou konkrétně 15 % portfolia nových hypotečních úvěrů těmto dlužníkům poskytnout s hodnotou LTV vyšší než 90 %, ale nižší než maximální hodnota LTV ve výši 100 %;

                                             c)

                                             limit LTV ve výši 80 % pro ostatní hypoteční úvěry (včetně segmentu koupě za účelem pronájmu).

                                 2.

                                 LTV je poměr mezi součtem všech úvěrů nebo tranší úvěrů zajištěných dlužníkem obytnými nemovitostmi v době poskytnutí úvěru a současně hodnotou nemovitosti.

                                 3.

                                 Limity LTV se uplatňují nezávisle na druhu vlastnického práva (např. plné vlastnické právo, požívací právo, holé vlastnické právo).

                                 4.

                                 Opatření se vztahuje na všechny soukromé dlužníky, kteří si sjednají hypoteční úvěr na nákup obytných nemovitostí v Lucembursku pro jiné než komerční účely. Opatření se použije rovněž v případě, že dlužník využívá k provedení této transakce právní strukturu, jako je realitní investiční společnost, i v případě společných žádostí. „Obytná nemovitost“ zahrnuje stavební pozemky bez ohledu na to, zda stavební práce probíhají bezprostředně po koupi nebo roky poté. Opatření se použije i v případě, že je dlužníkovi poskytnut úvěr na nákup nemovitosti s dlouhodobou nájemní smlouvou. Nemovitost může být obývána vlastníkem nebo kupována za účelem pronájmu.

                           II.   Reciprocita

                                 5.

                                 Členským státům, jejichž úvěrové instituce, pojišťovací společnosti a subjekty zabývající se poskytováním úvěrů (poskytovatelé hypotečních úvěrů) mají relevantní významné úvěrové expozice v Lucembursku prostřednictvím přímých přeshraničních úvěrů, se doporučuje, aby lucemburské opatření recipročně uplatnily ve své jurisdikci. Není-li stejné opatření v jurisdikci těchto členských států k dispozici pro všechny relevantní přeshraniční expozice, měly by příslušné orgány uplatnit opatření, která mají k dispozici a jejichž účinek je v nejvyšší míře rovnocenný aktivovanému opatření makroobezřetnostní politiky.

                                 6.

                                 Členské státy by měly ESRB oznámit, že lucemburské opatření recipročně uplatnily nebo že použily výjimky de minimis v souladu s doporučením D doporučení ESRB/2015/2. Oznámení by mělo být učiněno nejpozději jeden měsíc po přijetí recipročního opatření za použití příslušného vzoru zveřejněného na internetových stránkách ESRB. ESRB oznámení zveřejní na internetových stránkách ESRB, čímž o vnitrostátních rozhodnutích o uplatnění recipročních opatření vyrozumí veřejnost. Toto zveřejnění bude zahrnovat veškeré výjimky učiněné členskými státy, které uplatňují reciproční postup, a jejich závazek sledovat úniky a v případě potřeby jednat.

                                 7.

                                 Členským státům se doporučuje, aby reciproční opatření přijaly do tří měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                           III.   Práh podstatnosti

                                 8.

                                 Pro účely případného uplatnění zásady de minimis členskými státy uplatňujícími reciproční postup je toto opatření doplněno dvěma prahy podstatnosti: prahem podstatnosti pro jednotlivé země a prahem podstatnosti pro jednotlivé instituce. Práh podstatnosti pro jednotlivé země pro celkové přeshraniční hypoteční úvěry poskytnuté Lucembursku činí 350 milionů EUR, což odpovídá přibližně 1 % celkového tuzemského trhu s hypotečními úvěry na obytné nemovitosti v prosinci 2020. Práh podstatnosti pro jednotlivé instituce pro celkové přeshraniční hypoteční úvěry poskytnuté Lucembursku činí 35 milionů EUR, což odpovídá přibližně 0,1% celkového tuzemského trhu s hypotečními úvěry na obytné nemovitosti v Lucembursku v prosinci 2020. Uplatnění recipročního postupu se požaduje pouze v případě, že je překročena prahová hodnota pro danou zemi i prahová hodnota pro danou instituci.

                        Švédsko

                           Minimální úroveň expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah pro portfolio retailových expozic zajištěných nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku ve výši 25 %, která se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce povolené ve Švédsku, které k výpočtu regulatorních kapitálových požadavků používají přístup IRB.

                     I.   Popis opatření

                                 1.

                                 Švédské opatření, které se v souladu s čl. 458 odst. 2 písm. d) bodem vi) nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňuje na úvěrové instituce povolené ve Švédsku, které používají přístup IRB, spočívá v zavedení minimální úrovně expozicí vážené průměrné hodnoty rizikových vah pro portfolio retailových expozic zajištěných nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku ve výši 25 %, která se uplatňuje na jednotlivé úvěrové instituce.

                                 2.

                                 Expozicí váženou průměrnou hodnotou je průměrná hodnota rizikových vah jednotlivých expozic vypočtená v souladu s článkem 154 nařízení (EU) č. 575/2013, vážená příslušnou hodnotou expozic.

                           II.   Reciprocita

                                 3.

                                 V souladu s čl. 458 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se příslušným orgánům dotčených členských států doporučuje, aby uvedené švédské opatření ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3) recipročně uplatnily ve vztahu k pobočkám, které se nacházejí ve Švédsku a které jsou pobočkami úvěrových institucí s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB.

                                 4.

                                 Příslušným orgánům se doporučuje, aby uvedené švédské opatření recipročně uplatnily ve vztahu k úvěrovým institucím s vnitrostátním povolením, které používají přístup IRB a které mají přímé retailové expozice zajištěné nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku. V souladu s dílčím doporučením C 2) se příslušným orgánům doporučuje, aby uplatnily stejné opatření, jaké zavedl aktivační orgán ve Švédsku, a to ve lhůtě stanovené v dílčím doporučení C 3).

                                 5.

                                 Není-li stejné opatření makroobezřetnostní politiky v jejich jurisdikci k dispozici, příslušným orgánům se doporučuje, aby po konzultaci s ESRB uplatnily opatření makroobezřetnostní politiky, které je k dispozici v jejich jurisdikci a jehož účinek je v nejvyšší míře rovnocenný uvedenému opatření, jež se doporučuje recipročně uplatnit. Příslušným orgánům se doporučuje přijmout rovnocenné opatření nejpozději do čtyř měsíců od zveřejnění tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie.

                           III.   Práh podstatnosti

                                 6.

                                 Pro účely případného uplatnění zásady de minimis příslušnými orgány uplatňujícími reciproční postup je spolu s tímto opatřením stanoven práh podstatnosti ve výši 5 miliard SEK, který se vztahuje na každou jednotlivou instituci.

                                 7.

                                 V souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 mohou příslušné orgány dotčeného členského státu osvobodit jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením, jež používají přístup IRB a jejichž retailové expozice zajištěné nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku nedosahují práh podstatnosti ve výši 5 miliard SEK. Při uplatňování prahu podstatnosti by příslušné orgány měly sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby švédské opatření v případě překročení prahu podstatnosti ve výši 5 miliard SEK uplatnily na dříve osvobozené jednotlivé úvěrové instituce s vnitrostátním povolením.

                                 8.

                                 Neexistují-li v dotčených členských státech žádné domácí úvěrové instituce používající přístup IRB, které by měly buď pobočky ve Švédsku, nebo přímé retailové expozice zajištěné nemovitostmi vůči dlužníkům se sídlem nebo bydlištěm ve Švédsku, a zároveň by měly takové expozice ve výši 5 miliard SEK nebo vyšší, mohou příslušné orgány dotčených členských států v souladu s oddílem 2.2.1 doporučení ESRB/2015/2 rozhodnout, že švédské opatření recipročně neuplatní. V tomto případě by měly příslušné orgány sledovat podstatnost expozic a doporučuje se, aby švédské opatření recipročně uplatnily, pokud úvěrová instituce používající přístup IRB překročí prahovou hodnotu 5 miliard SEK.

                                 9.

                                 V souladu s oddílem 2.2.1. doporučení ESRB/2015/2 představuje práh podstatnosti ve výši 5 miliard SEK doporučenou maximální prahovou úroveň. Příslušné orgány uplatňující reciproční postup proto mohou namísto použití doporučené prahové hodnoty podle potřeby stanovit nižší prahovou hodnotu pro svou jurisdikci nebo opatření recipročně uplatnit bez jakéhokoli prahu podstatnosti.

               .

               (*1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (Úř. věst. L 174, 26.6.2013, s. 1).

               (*2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 680/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o podávání zpráv institucí pro účely dohledu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (Úř. věst. L 191, 28.6.2014, s. 1).“

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage Résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg ze dne 9. listopadu 2020 (CRS/2020/005).

               (2)  Regulation N.20-08 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg, vydané CSSF dne 3. prosince 2020.


title: Doporučení Rady (EU) 2021/2150 ze dne 2. prosince 2021, kterým se mění doporučení (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení

text:
                  6.12.2021

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 434/8

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2021/2150
         ze dne 2. prosince 2021,
         kterým se mění doporučení (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a e) a čl. 292 první a druhou větu této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 30. června 2020 přijala Rada doporučení o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (1) (dále jen „doporučení Rady“).

                     (2)

                     Od tohoto data Rada přijala doporučení (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16), (EU) 2021/1782 (17), (EU) 2021/1896 (18), (EU) 2021/1945 (19) a (EU) 2021/2022 (20), kterými se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení.

                     (3)

                     Dne 20. května 2021 Rada přijala doporučení (EU) 2021/816, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (21) s cílem aktualizovat kritéria používaná k posouzení toho, zda jsou cesty ze třetích zemí, jež nejsou nezbytně nutné, bezpečné a zda by měly být povoleny.

                     (4)

                     V doporučení Rady se stanoví, že členské státy by měly od 1. července 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady. Seznam třetích zemí uvedený v příloze I by měla Rada každé dva týdny přezkoumat a případně aktualizovat, a to po důkladné konzultaci s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU na základě celkového posouzení založeného na metodice, kritériích a informacích uvedených v doporučení Rady.

                     (5)

                     Od té doby se v Radě za důkladné konzultace s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU uskutečnila jednání ohledně přezkumu seznamu třetích zemí uvedeného v příloze I doporučení Rady při uplatnění kritérií a metodiky stanovených v doporučení Rady ve znění doporučení (EU) 2021/816. Na základě těchto jednání by měl být seznam třetích zemí uvedený v příloze I změněn. Konkrétně by měly být ze seznamu vyjmuty Jordánsko a Namibie.

                     (6)

                     Ochrana hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se provádí, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu vnitřních hranic. Členské státy by proto měly zajistit, aby opatření přijatá na vnějších hranicích byla koordinována, aby bylo zajištěno řádné fungování schengenského prostoru. Za tímto účelem by měly členské státy od 2. prosince 2021 nadále koordinovaně rušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí, zvláštních administrativních oblastí a dalších územních a samosprávných jednotek uvedených v příloze I doporučení Rady ve znění tohoto doporučení.

                     (7)

                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto doporučení a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto doporučení doplňuje schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto doporučení Radou, zda je provede.

                     (8)

                     Toto doporučení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (22); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné.

                     (9)

                     Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (23).

                     (10)

                     Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (24) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (25).

                     (11)

                     Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES (26) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2011/350/EU (27),

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
         Doporučení Rady (EU) 2020/912 ve znění doporučení (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712, (EU) 2021/1782, (EU) 2021/1896, (EU) 2021/1945 a (EU) 2021/2022, o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení se mění takto:

                     1)

                     První odstavec bodu 1 doporučení Rady se nahrazuje tímto:

                                 „1.

                                 Členské státy by měly od 2. prosince 2021 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I.“

                     2)

                     Příloha I doporučení se nahrazuje tímto:

                           „PŘÍLOHA I
                           Třetí země, zvláštní administrativní oblasti, jakož i územní a samosprávné jednotky, na jejichž rezidenty by se nemělo vztahovat dočasné omezení na vnějších hranicích, pokud jde o cesty do EU, jež nejsou nezbytně nutné:
                           I.   STÁTY

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRÁLIE

                                       3.

                                       BAHRAJN

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       CHILE

                                       6.

                                       KOLUMBIE

                                       7.

                                       INDONÉSIE

                                       8.

                                       KUVAJT

                                       9.

                                       NOVÝ ZÉLAND

                                       10.

                                       PERU

                                       11.

                                       KATAR

                                       12.

                                       RWANDA

                                       13.

                                       SAÚDSKÁ ARÁBIE

                                       14.

                                       JIŽNÍ KOREA

                                       15.

                                       SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY

                                       16.

                                       URUGUAY

                                       17.

                                       ČÍNA (*)

                                 II.   ZVLÁŠTNÍ ADMINISTRATIVNÍ OBLASTI ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY

                           Zvláštní administrativní oblast Hongkong
                           Zvláštní administrativní oblast Macao
                           III.   ÚZEMNÍ A SAMOSPRÁVNÉ JEDNOTKY, KTERÉ NEJSOU UZNÁVÁNY ZA STÁT NEJMÉNĚ JEDNÍM Z ČLENSKÝCH STÁTŮ

                           Tchaj-wan

                        (*)  pokud bude potvrzena vzájemnost"

            V Bruselu dne 2. prosince 2021.

                  Za Radu

                  předseda

               J. VRTOVEC

            (1)  Úř. věst. L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Úř. věst. L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Úř. věst. L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  Úř. věst. L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  Úř. věst. L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  Úř. věst. L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  Úř. věst. L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  Úř. věst. L 165 I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  Úř. věst. L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  Úř. věst. L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  Úř. věst. L 235, 2.7.2021, s. 27.

            (13)  Úř. věst. L 255, 16.7.2021, s. 3.

            (14)  Úř. věst. L 306, 31.8.2021, s. 4.

            (15)  Úř. věst. L 320, 10.9.2021, s. 1.

            (16)  Úř. věst. L 341, 24.9.2021, s. 1.

            (17)  Úř. věst. L 360, 11.10.2021, s. 128.

            (18)  Úř. věst. L 388, 3.11.2021, s. 1.

            (19)  Úř. věst. L 397, 10.11.2021, s. 28.

            (20)  Úř. věst. L 413, 19.11.2021, s. 37.

            (21)  Úř. věst. L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (22)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (23)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (24)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (25)  Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (26)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (27)  Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Doporučení Komise (EU) 2022/210 ze dne 8. února 2022 o společném souboru nástrojů Unie pro řešení nedostatku polovodičů a o mechanismu EU pro monitorování ekosystému polovodičů

text:
               17.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 35/17

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2022/210
      ze dne 8. února 2022
      o společném souboru nástrojů Unie pro řešení nedostatku polovodičů a o mechanismu EU pro monitorování ekosystému polovodičů
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Polovodiče mají zásadní význam pro fungování naší moderní ekonomiky a společnosti. V uplynulém roce Unie zaznamenala bezprecedentní narušení dodávek polovodičů, což mělo za následek závažná zpoždění a negativní dopady na důležitá hospodářská odvětví a vedlo ke zpožděním při opravách a údržbě základních produktů pro kritická odvětví, jako je např. zdravotnické a diagnostické vybavení.

                  (2)

                  V důsledku současné krize spočívající v nedostatku polovodičů a jejích dominových dopadů hrozí, že budou zasažena kritická odvětví, jako je zdravotnictví, doprava, energetika, obrana, bezpečnost a vesmír. Hrozí, že dojde ke zpoždění zelené a digitální transformace Unie.

                  (3)

                  V této souvislosti je cílem návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví rámec opatření pro posílení evropského ekosystému polovodičů (akt o čipech) (1), který předložila Komise, zaměřit se na odolnost Unie vůči narušením dodavatelského řetězce polovodičů, podpořit rozvoj kapacit v oblasti vyspělé výroby, návrhu a systémové integrace, jakož i špičkové průmyslové výroby v Unii, řešit akutní nedostatek v oblasti dovedností, zvýšit množství kvalifikované pracovní síly a přispět k vytvoření odolného a dynamického ekosystému polovodičů v Unii. Unie je odhodlána splnit svůj strategický cíl spočívající v tom, aby hodnota výroby špičkových, inovativních a udržitelných polovodičů v Unii do roku 2030 představovala nejméně 20 % světové produkce, jak je stanoveno v politickém programu digitální dekády (2).

                  (4)

                  Toto doporučení je připojeno k navrhovanému nařízení jako nástroj s okamžitým účinkem, který Unii umožní rychlou a koordinovanou reakci na současný nedostatek. Za tímto účelem navrhuje vytvoření mechanismu koordinace, v jehož rámci by se jednalo a rozhodovalo o včasných a přiměřených opatřeních přijatých v reakci na krize.

                  (5)

                  Vzhledem ke strukturálním nedostatkům v dodavatelském řetězci polovodičů dále doporučuje opatření, která umožní koordinované monitorování hodnotového řetězce polovodičů se zaměřením na rizika, která mohou narušit, ohrozit nebo negativně ovlivnit dodávky polovodičů. Tato opatření by měla připravit a umožnit vznik stálého mechanismu pro monitorování dodavatelského řetězce polovodičů, který se navrhuje v nařízení.

                  (6)

                  Za účelem provádění tohoto doporučení Komise zřídila evropskou expertní skupinu pro polovodiče. Evropská expertní skupina pro polovodiče bude působit jako platforma pro koordinaci mezi členskými státy a bude Komisi poskytovat poradenství a podporu při provádění budoucího nařízení. Úkoly evropské expertní skupiny pro polovodiče převezme evropská rada pro polovodiče, která bude zřízena nařízením.

                  (7)

                  Evropská expertní skupina pro polovodiče by měla usnadnit rychlou a účinnou výměnu informací mezi členskými státy a Komisí o vývoji na trhu, který reálně ohrožuje dodávky v Unii, a podporovat jednotnou a koordinovanou reakci na krize.

                  (8)

                  Jako první opatření se členským státům doporučuje, aby si vyžádaly informace od organizací zastupujících podniky nebo v případě potřeby od jednotlivých výrobců polovodičů a zařízení. To by zvýšilo schopnost evropské expertní skupiny pro polovodiče určit a přizpůsobit případná opatření přijatá v reakci na krizi. Shromážděné údaje by se měly týkat výrobních možností, výrobní kapacity a současných primárních narušení a překážek. Veškeré shromažďování nebo výměna informací by měly probíhat v souladu s platnými pravidly týkajícími se sdílení údajů a důvěrnosti informací a údajů.

                  (9)

                  Toto doporučení obsahuje návrhy opatření přijímaných v reakci na krizi a vyzývá členské státy, aby tato opatření projednaly a zvážily jejich zavedení, pokud je to relevantní a přiměřené.

                  (10)

                  Pokud to posouzení dané krize vyžaduje, mohly by členské státy zvážit zahájení dialogu, v jehož rámci by byli výrobci polovodičů usazení v Unii požádáni, aby upřednostňovali smlouvy se společnostmi, které dodávají výrobky kritickým odvětvím, s cílem zajistit, aby tato odvětví nadále fungovala.

                  (11)

                  Dále, je-li to na základě posouzení dané krize relevantní a přiměřené, mohou členské státy zvážit udělení mandátu Komisi k pořizování určitých výrobků jejich jménem s cílem vytvořit pákový efekt prostřednictvím její kupní síly a zajistit dodávky kritickým odvětvím ve veřejném zájmu.

                  (12)

                  V neposlední řadě se členské státy vyzývají, aby posoudily, zda by Unie měla vykonávat dohled nad určitým vývozem za účelem zabezpečení dodávek na vnitřní trh. Pokud budou taková ochranná opatření považovat za vhodná, nezbytná a přiměřená, mohly by je projednat a požádat Komisi, aby posoudila, zda jsou splněny podmínky pro ochranná opatření týkající se vývozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/479 (3).

                  (13)

                  Doporučená monitorovací opatření by se měla řídit zásadami předvídání, koordinace a připravenosti s cílem vytvořit systém včasného varování, aby bylo možné předcházet krizím v oblasti polovodičů a posílit ekosystém polovodičů v Unii. Za tímto účelem se členské státy vyzývají, aby v rámci evropské expertní skupiny pro polovodiče projednaly vhodné indikátory včasného varování s cílem předvídat budoucí nedostatky v dodavatelském řetězci polovodičů.

                  (14)

                  Je třeba provést další důkladné posouzení rizik, která mohou narušit, ohrozit nebo negativně ovlivnit hodnotový řetězec, a to i pokud jde o původ a zdroje dodávek mimo Unii. Členským státům se proto doporučuje, aby shromažďovaly příslušné informace a spolupracovaly s cílem umožnit Komisi připravit společné posouzení rizik pro hodnotový řetězec polovodičů v Unii. Měly by být uvedeny faktory, které je třeba při přípravě posouzení rizik zohlednit.

                  (15)

                  Komise ve svém návrhu nařízení zřizuje stálý a závazný mechanismus pro koordinované monitorování a reakci na krize, který vychází z opatření navržených v tomto doporučení. Jakmile nařízení vstoupí v platnost, může být toto doporučení zrušeno,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
      1.   Účel tohoto doporučení

                  1)

                  Účelem tohoto doporučení je umožnit rychlou, účinnou a koordinovanou reakci Unie na současný nedostatek polovodičů a na obdobné případy v budoucnosti.

                  2)

                  Toto doporučení proto umožní vznik monitorovacího mechanismu s ohledem na strukturální nedostatky v dodávkách polovodičů a obecné riziko budoucího nedostatku nebo jiných významných otřesů na trhu.

                  3)

                  Za tímto účelem se doporučuje, aby členské státy spolupracovaly s Komisí prostřednictvím evropské expertní skupiny pro polovodiče, která bude koordinovat okamžitá opatření přijatá v reakci na krize a bude fungovat jako platforma pro monitorování hodnotového řetězce polovodičů, přičemž se zaměří na rizika, která mohou narušit, ohrozit nebo negativně ovlivnit dodávky polovodičů.

            2.   Definice

                  4)

                  Pro účely tohoto doporučení se použijí definice uvedené v navrhovaném nařízení.

            3.   Evropská expertní skupina pro polovodiče

                  5)

                  Doporučuje se, aby členské státy toto doporučení provedly prostřednictvím evropské expertní skupiny pro polovodiče. Použijí se všeobecná procesní pravidla této expertní skupiny.

            4.   Okamžitá reakce na krize

                  6)

                  Členské státy by měly neprodleně svolat evropskou expertní skupinu pro polovodiče, aby si vyměnily informace o současném stavu krize v oblasti polovodičů na svých vnitrostátních trzích. Zejména by měly posoudit konkrétní výrobky a trhy postižené nedostatkem, jakož i projednat případná nouzová opatření, která byla provedena na vnitrostátní úrovni.

                  7)

                  Členské státy by si měly od organizace zastupující podniky nebo v případě potřeby od jednotlivých výrobců polovodičů a zařízení vyžádat informace o schopnosti dodávek, které mohou zahrnovat informace o výrobních možnostech, výrobní kapacitě a současných primárních narušeních, s cílem určit a přizpůsobit případná opatření přijatá v reakci na krize. Veškeré shromažďování nebo výměna informací by měly probíhat v souladu s platnými pravidly týkajícími se sdílení údajů a důvěrnosti informací a údajů.

                  8)

                  Na základě těchto informací se členské státy vyzývají, aby posoudily vhodná, účinná a přiměřená opatření přijímaná v reakci na krize na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie (soubor krizových nástrojů). Tato opatření by mohla zahrnovat jedno nebo více z těchto opatření:

                              a)

                              zapojit se do dialogu s výrobci a požádat je, aby upřednostňovali výrobu produktů s významem pro krizi s cílem zajistit, aby kritická odvětví nadále fungovala;

                              b)

                              zvážit, zda v příslušných případech udělit Komisi mandát, aby jednala jako centrální zadavatel jménem dvou nebo více členských států při zadávání veřejných zakázek na produkty s významem pro krizi pro určitá kritická odvětví;

                              c)

                              posoudit, zda by Unie měla vykonávat dohled nad vývozem produktů s významem pro krizi, a předložit Komisi žádost, aby posoudila, zda jsou splněny podmínky pro ochranná opatření týkající se vývozu podle nařízení (EU) 2015/479;

                              d)

                              zahájit koordinované konzultace nebo spolupráci s příslušnými třetími zeměmi s cílem nalézt, pokud jde o narušení dodavatelského řetězce, řešení založená na spolupráci a v souladu s mezinárodními závazky. To může v příslušných případech zahrnovat koordinaci na příslušných mezinárodních fórech.

                  9)

                  V zájmu zajištění koordinovaného přístupu by členské státy měly Komisi včas informovat o všech vnitrostátních opatřeních přijatých v souvislosti s dodavatelským řetězcem polovodičů.

            5.   Monitorování

                  10)

                  Členské státy by měly pravidelně monitorovat hodnotový řetězec polovodičů a zaměřit se na rizika, která mohou narušit, ohrozit nebo negativně ovlivnit dodávky polovodičů.

                  11)

                  Za tímto účelem by členské státy měly určit vhodné indikátory včasného varování s cílem předvídat budoucí narušení dodavatelského řetězce polovodičů.

                  12)

                  Členské státy by měly Komisi poskytnout informace pro účely mapování faktorů, trendů a událostí, které by mohly vést k významným narušením globálního hodnotového řetězce polovodičů s dopady v Unii (posouzení rizik na úrovni Unie). Relevantní faktory, které je třeba vzít v úvahu, by mohly zahrnovat:

                              a)

                              dostupnost a integritu služeb nebo zboží podniků v odvětví polovodičů v Unii, jejichž fungování má pro dodavatelský řetězec polovodičů zásadní význam;

                              b)

                              rychlost kolísání poptávky po různých druzích polovodičů, a to i ve vztahu k dostupným výrobním kapacitám;

                              c)

                              nedostatky a úzká místa ve výrobě, balení a logistice, včetně nedostatku surovin a dostupné kvalifikované pracovní síly;

                              d)

                              nehody, útoky, přírodní katastrofy nebo jiné závažné události, které mohou ovlivnit dodavatelský řetězec polovodičů;

                              e)

                              technické, regulační nebo environmentální změny snižující výrobní výnosy;

                              f)

                              koncentraci nabídky s ohledem na zeměpisné oblasti a společnosti, s přihlédnutím k síťovým účinkům a účinkům zakonzervování stávajícího stavu;

                              g)

                              dopady obchodních politik, cel, obchodních překážek a dalších opatření souvisejících s obchodem;

                              h)

                              pravost a neporušenost polovodičů, možný dopad padělaných polovodičů;

                              i)

                              porušování nebo krádež duševního vlastnictví nebo obchodního tajemství.

                  13)

                  Členské státy by měly určit hlavní kategorie uživatelů polovodičů, zejména z kritických odvětví. Měly by vyzvat příslušné organizace zúčastněných stran, včetně odvětvových sdružení a zástupců hlavních kategorií uživatelů, aby poskytovali informace o atypických nárůstech poptávky a známých narušeních jejich dodavatelského řetězce, včetně nedostupnosti kritických polovodičů nebo surovin, nadprůměrně dlouhých dodacích lhůt, zpoždění v dodávkách a výjimečných nárůstů cen.

                  14)

                  Členské státy by měly neprodleně upozornit Komisi, pokud se dozví o možném narušení dodávek polovodičů, atypickém nárůstu poptávky nebo mají konkrétní a spolehlivé informace o jakémkoli jiném rizikovém faktoru nebo události.

            6.   Přezkum

                  15)

                  Doporučení může být zrušeno po vstupu navrhovaného nařízení v platnost.

         V Bruselu dne 8. února 2022.

               Za Komisi

            Thierry BRETON

               člen Komise

         (1)  COM(2022) 46, 8. 2. 2022.

         (2)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády, 9. 3. 2021, COM(2021) 118 final.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/479 ze dne 11. března 2015 o společných pravidlech vývozu (Úř. věst. L 83, 27.3.2015, s. 34).