title: 66. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 8. června 2011 k 66. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů (2011/2030(INI))

text:
               11.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 380/140

         Středa, 8. června 201166. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů
   P7_TA(2011)0255
   Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 8. června 2011 k 66. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů (2011/2030(INI))
   2012/C 380 E/22

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 34 této smlouvy,

               —

               s ohledem na návrh doporučení Radě, který předložil Alexander Graf Lambsdorff za skupinu ALDE, o prioritách Evropské unie na 66. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů (B7-0072/2011),

               —

               s ohledem na své doporučení Radě ze dne 25. března 2010 k 65. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů (1),

               —

               s ohledem na priority EU na 65. zasedání Valného shromáždění Organizace spojených národů, které schválila Rada dne 25. května 2010 (2),

               —

               s ohledem na 65. zasedání Valného shromáždění OSN, zejména na jeho rezoluce o mezinárodní spolupráci v oblasti humanitární pomoci v případě přírodních katastrof, od okamžité k rozvojové pomoci (3), o stavu lidských práv v Íránské islámské republice (4), o situaci lidských práv v Korejské lidově demokratické republice (5), o podpoře demokratického a spravedlivého mezinárodního řádu (6), o podpoře míru, nezbytné podmínce plného uplatňování všech lidských práv všemi (7), o zlepšování mezinárodní spolupráce v oblasti lidských práv (8), o operační činnosti k rozvoji systému Organizace spojených národů (9), o úloze OSN při podpoře rozvoje v kontextu globalizace a vzájemné závislosti (10), o novém mezinárodním hospodářském řádu (11), o spolupráci mezi Organizací spojených národů, národními parlamenty a Meziparlamentní unií (12), o Organizaci spojených národů v globální správě (13), o cestě ke světu bez jaderných zbraní: uspíšení uplatňování závazků v oblasti jaderného odzbrojení (14), o revizi struktury OSN pro budování míru (15) a o dodržení slibu: společně k dosažení Rozvojových cílů tisíciletídéveloppement (16),

               —

               s ohledem na návrh rezoluce ze dne 14. září 2010 (17) a na rezoluci ze dne 3. května 2011 (18) Valného shromáždění OSN o účasti Evropské unie na činnosti Organizace spojených národů,

               —

               s ohledem na hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní (NPT) v roce 2010 a na přezkum rozvojových cílů tisíciletí, Komise pro budování míru (PBC) a Rady pro lidská práva (HRC),

               —

               s ohledem na zprávu zprostředkovatelů o revizi Komise pro budování míru nazvanou Revize struktury OSN pro budování míru (19),

               —

               s ohledem na nový subjekt OSN zaměřený na rovnost žen a mužů (orgán OSN pro rovnost žen a mužů a pro posílení postavení žen – UN Women),

               —

               s ohledem na rezoluci Rady OSN pro lidská práva nazvanou Prosazování lidských práv a základních svobod prostřednictvím lepšího porozumění tradičním hodnotám lidstva, která byla přijata dne 24. března 2011, a s ohledem na zamítavé stanovisko EU k této rezoluci,

               —

               s ohledem na předběžný seznam bodů, které mají být zařazeny na pořad jednání 66. řádného zasedání Valného shromáždění OSN (20),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 10. března 2011 o prioritách 16. zasedání Rady OSN pro lidská práva a o hodnocení v roce 2011 (21),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 2010 o budoucnosti strategického partnerství mezi EU a Afrikou v návaznosti na třetí vrcholnou schůzku mezi EU a Afrikou (22),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o konferenci o změně klimatu v Cancúnu (COP16) (23),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o 10. výročí rezoluce Rady bezpečnosti 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti (24),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 23. listopadu 2010 o civilně-vojenské spolupráci a rozvoji civilně-vojenských kapacit (25),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 9. června 2005 o reformě Organizace spojených národů (26),

               —

               s ohledem na čl. 121 odst. 3 a článek 97 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Výboru pro rozvoj (A7-0189/2011),

               A.

               vzhledem k tomu, že mezinárodní řád prochází obrovskou proměnou, což vyžaduje, aby se Evropská unie aktivněji zapojovala do spolupráce se stávajícími i dalšími vznikajícími světovými velmocemi a s jinými partnery v rámci dvoustranných a mnohostranných vztahů s cílem podporovat účinná řešení problémů, které postihují občany EU a celý svět,

               B.

               vzhledem k tomu, že EU by měla hrát aktivní úlohu při budování Organizace spojených národů, která může efektivně přispívat ke globálním řešením, míru, bezpečnosti, demokracii a mezinárodnímu řádu založenému na právním státě; vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 21 Smlouvy o Evropské unii se EU oficiálně zavázala k účinnému multilateralismu, jehož jádro tvoří silná OSN, což je nezbytné pro řešení globálních výzev, jako je změna klimatu a zhoršování stavu životního prostředí, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv, snižování chudoby a rozvoj pro všechny, dopady demografických změn a migrace a mezinárodní organizovaný zločin,

               C.

               vzhledem k tomu, že EU čelí v rychle se měnícím světě řadě úkolů, k jejichž řešení je nezbytný společný mezinárodní postup; vzhledem k tomu, že EU může v tomto úsilí čerpat z dobře fungujícího multilateralismu, univerzální hodnoty lidských práv, otevřeného světového hospodářství založeného na transparentních a vyvážených pravidlech opírajících se o mezinárodní dohody a ze svého jedinečného širokého souboru nástrojů,

               D.

               vzhledem k tomu, že Lisabonskou smlouvou byly vytvořeny nové stálé struktury pro vnější zastoupení EU a v důsledku toho musí noví zástupci EU převzít funkce, které předtím vykonávalo rotující předsednictví EU,

               E.

               vzhledem k tomu, že článek 34 Smlouvy o Evropské unii ukládá členským státům Evropské unie, aby koordinovaly svou činnost v mezinárodních organizacích a na mezinárodních konferencích, a dále stanoví, že členské státy, které jsou rovněž členy Rady bezpečnosti OSN, „harmonizují svůj postup a plně informují ostatní členské státy a vysokého představitele“ a budou „hájit postoje a zájmy Unie“; vzhledem k tomu, že členské státy, které jsou v současnosti členy Rady bezpečnosti OSN (Francie, Spojené království, Portugalsko a Německo), své činnosti neharmonizovaly a nevystoupily s jednotným postojem v souvislosti s vojenským zásahem v Libyi, a to zejména v souvislosti s hlasováním o rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1973,

               F.

               vzhledem k tomu, že článek 47 Smlouvy o Evropské unii zakládá právní subjektivitu Evropské unie, z níž vyplývají práva a povinnosti platné v rámci mezinárodního práva; vzhledem k tomu, že EU sdílí cíle Charty Organizace spojených národů a řídí se jejími zásadami; vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva jako celek Evropské unii umožňuje, aby plnila mezinárodní úlohu, která odpovídá jejímu významnému hospodářskému postavení a jejím ambicím, a aby v souladu s Evropskou bezpečnostní strategií z roku 2003 dostála své úloze globálního hráče schopného přijmout díl odpovědnosti za světovou bezpečnost a ujmout se vůdčí role při formulování společných, multilaterálně dohodnutých řešení společných výzev jednotnějším způsobem; vzhledem k tomu, že Unie, má-li jednat účinně, musí jasně stanovit své strategické zájmy a cíle,

               G.

               vzhledem k tomu, že globální partnerství napomáhají dosažení společně stanovených globálních cílů; vzhledem k tomu, že EU je největším světovým poskytovatelem rozvojové pomoci a hlavním partnerem OSN v jejím úsilí v rámci všech tří pilířů své činnosti, včetně krizových a pokrizových situací, a že příspěvek členských států činí 38 % řádného rozpočtu OSN; vzhledem k tomu, že pevné a stabilní partnerství EU-OSN je zásadní pro práci Organizace spojených národů a klíčové pro roli EU jako globálního aktéra,

               H.

               vzhledem k tomu, že zřízení Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) by mělo významně přispět k dalšímu provádění rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1325 a 1820 a následujících rezolucí, a to prostřednictvím její interní struktury i vnějších činností a politiky,

               I.

               vzhledem k tomu, že Valné shromáždění OSN hlasovalo na doporučení Rady OSN pro lidská práva dne 1. března 2011 pro pozastavení členství Libye v Radě OSN pro lidská práva,

               J.

               vzhledem k tomu, že odhodlanější úsilí v boji proti terorismu ve světě zvýšilo potřebu řešit bezpečnost při plném dodržování lidských práv a základních svobod,

         1.   předkládá Radě tato doporučení:

         Evropská unie v systému Organizace spojených národů

               a)

               rozvíjet účinný multilateralismus jako prvořadý strategický zájem Unie a posílit soudržnost a viditelnost EU jako globálního aktéra v OSN, mimo jiné zlepšením koordinace vnitřních konzultací EU o otázkách týkajících se OSN a podporou většího dosahu pomoci v širší škále otázek; pověřit místopředsedkyni / vysokou představitelku vypracováním směrnic pro pravidelné konzultace mezi velvyslanci členských států a velvyslanci EU, zvláště pak mezi těmi, kteří pracují na multilaterální úrovni v místech, jako je Ženeva a New York, aby EU mohla úspěšně pokračovat ve svém programu týkajícím se OSN a plnit očekávání členů OSN, pokud jde o její schopnost jednat; prosazovat větší soudržnost jak v rámci systému OSN, tak v postojích členských států EU a kandidátských a potenciálních kandidátských zemí, aby se v co největší míře využil potenciál, který nabízí Lisabonská smlouva k posílení vlivu EU koordinovaným a strategickým využíváním různých a konkrétních (EU a členské státy) vstupních bodů; posílit schopnost EU včas vyjednávat s jinými regionálními skupinami; poskytnout zástupcům EU řádný mandát k účinnému jednání jménem členských států,

               b)

               v plné míře využívat ustanovení rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/276 o účasti EU na činnosti OSN, která poskytují opatření nezbytná k tomu, aby se EU mohla účinně podílet na práci Valného shromáždění OSN; znovu potvrdit svůj závazek, že OSN je v centru zahraniční politiky EU, a zopakovat názor, že její účinná účast v činnosti OSN není jen strategickou prioritou EU, ale je rovněž v souladu s dosahováním cílů OSN a jako taková v zájmu všech členských zemí OSN; zlepšit koordinaci členských států EU v Radě bezpečnosti OSN a vyzvat členské státy, které jsou rovněž členy Rady bezpečnosti OSN, aby v souladu s čl. 34 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii pozvaly jako zástupce EU v Radě bezpečnosti OSN místopředsedkyni / vysokou představitelku, kdykoli by byl formulován společný postoj;

               c)

               hledat lepší způsoby určování priorit a předávání informací mezi Bruselem a zastoupením EU v New Yorku, včetně intenzivnější spolupráce s Politickým a bezpečnostním výborem a přehlednějšího a strukturovanějšího systému poskytování podpory ze strany orgánů EU v Bruselu,

               d)

               zapojit se v rámci systému OSN do spolupráce se strategickými partnery EU; dále zařadit na pořad jednání bilaterálních i multilaterálních schůzek EU na nejvyšší úrovni otázky globálního významu, a přiřadit tak strategickým partnerstvím multilaterální rozměr,

         EU a globální správa a řízení

               e)

               zlepšit globální správu a řízení a usilovat o udržitelná řešení otázky vztahu mezi G-skupinami a systémem OSN, na jehož základě by se tyto skupiny mohly užitečným způsobem věnovat tematickým diskusím a ekonomickým otázkám za předpokladu, že si OSN zachová svou ústřední roli a zůstane legitimním orgánem pro globální správu; zároveň považovat skupiny G-8 a G-20 za významná fóra pro stanovení globální reakce, na níž se EU musí aktivně podílet koordinovaným postojem; podporovat iniciativu předsedy Valného shromáždění OSN organizovat diskuse Valného shromáždění s předsednictvím G-20 před summity G-20 a po nich,

               f)

               přispět k uvedení v činnost nové jednotné kompozitní struktury pro rovnost mužů a žen, která nahrazuje čtyři stávající součásti OSN zabývající se problematikou rovnosti žen a mužů v rámci probíhajícího procesu celkového sjednocení systému; plně podporovat orgán UN Women a prosazovat jemu odpovídající rozpočet, aby mohl plnit svou úlohu spočívající v prosazování rovnosti pohlaví a v ochraně a posilování postavení žen, a to i v konfliktních a pokrizových situacích, v úzké součinnosti s dalšími složkami systému OSN, a udržovat s touto organizací těsné styky; uplatňovat hledisko genderové rovnosti ve všech činnostech souvisejících s připraveností na krize v rámci nástroje stability,

               g)

               přispívat k větší účinnosti a transparentnosti OSN a k lepší správě finančních prostředků OSN,

               h)

               využít historicky první text k projednání reformy Rady bezpečnosti OSN jako příležitosti zaměřit se komplexně na společné body a dosáhnout hmatatelného pokroku, pokud jde o objasnění pravomocí Rady bezpečnosti OSN ve vztahu k ostatním orgánům OSN, o přijetí nových členů s cílem zlepšit reprezentativnost a legitimitu Rady bezpečnosti OSN a o revidování pracovních metod Rady bezpečnosti OSN; zdůraznit nutnost provést komplexní reformu Rady bezpečnosti OSN v zájmu posílení její legitimity, regionálního zastoupení a účinnosti; prosazovat reformní proces, který mohou nevratně zahájit členské státy EU, pokud budou v souladu s cíli Lisabonské smlouvy v oblasti posilování zahraniční politiky EU a role EU při zajišťování celosvětového míru, bezpečnosti a regulace požadovat stálé místo pro EU v rozšířené a reformované Radě bezpečnosti OSN; bezodkladně se chopit iniciativy, která povede k tomu, že členské státy zaujmou za tímto účelem společné stanovisko; do té doby než bude toto stanovisko přijato, schválit bezodkladné zavedení rotačního systému v Radě bezpečnosti OSN s cílem zajistit EU v Radě bezpečnosti stálé členství,

               i)

               posílit roli Mezinárodního trestního soudu a systému mezinárodní trestní justice, prosazovat odpovědnost a skoncovat s beztrestností, nadále podporovat důležitou činnost Mezinárodního trestního soudu, který je jedinou stálou a nezávislou soudní institucí, do jejíž jurisdikce patří nejzávažnější trestná činnost mezinárodního významu, jako jsou genocidy, zločiny proti lidskosti a válečné zločiny; přispívat v souladu s článkem 2 Římského statutu k budování pevného a blízkého vztahu mezi Mezinárodním trestním soudem a OSN a napomáhat k ratifikaci Římského statutu všemi členskými státy OSN,

         Mír, bezpečnost a spravedlnost

      Řešení a prevence krizí, zprostředkování, zachování a budování míru

               j)

               posílit struktury v oblasti prevence krizí a jejich účinnost v rámci Rozvojového programu OSN s cílem transformovat tuto organizaci tak, aby se z ní stal vůdčí globální činitel v oblasti prevence krizí a pokrizové obnovy; posílit struktury EU pro prevenci konfliktů a zlepšit v této oblasti spolupráci s OSN, OBSE, Africkou unií a dalšími mezinárodními a regionálními organizacemi, jakož i s občanskou společností, hospodářskými subjekty, soukromými podniky, jednotlivci a odbornými organizacemi,

               k)

               usilovat o dosažení konsensu o doktríně Odpovědnost za ochranu a vytvoření operativnějšího přístupu k ní; zdůrazňovat její význam při předcházení konfliktům a zprostředkování míru při konfliktech a současně podporovat provádění doktríny Odpovědnost za ochranu, mimo jiné dalším zdokonalováním mechanismů pro její uplatňování, posilováním úlohy regionálních organizací, jako je Africká unie (AU) a Arabská liga, posilováním mechanismů včasného varování v rámci OSN a lepším vymezením rolí příslušných orgánů OSN; vzít na vědomí rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1970(2011) ze dne 26. února 2011, ve které se vůbec poprvé všichni stálí členové Rady bezpečnosti OSN shodli na tom, že vyzvou Mezinárodní trestní soud, aby zahájil v souvislosti s probíhající krizí a s odvoláním na doktrínu Odpovědnost za ochranu vyšetřování proti úřadující vládě na základě tvrzení, že se dopustila zločinů proti lidskosti; vzít rovněž na vědomí rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1973(2011) ze dne 17. března 2011, která zdůraznila rozhodnou vůli mezinárodního společenství zajistit ochranu civilních obyvatel a jimi obydlených oblastí, což bylo první praktické uplatnění doktríny Odpovědnost za ochranu na základě jednoznačného mandátu OSN a ve vztahu k probíhající krizi,

               l)

               uznat práci odvedenou mediačními orgány OSN, jako je útvar mediační podpory odboru pro politické otázky, a podporovat zvýšení počtu jejich pracovníků; podporovat partnerství EU a útvaru mediační podpory a zajistit, aby zásadní úlohu v této souvislosti plnila Evropská služba pro vnější činnost,

               m)

               podporovat bezpečnost a stabilizaci v oblastech zasažených krizí předcházením konfliktům, mediací, dialogem a strategiemi pro budování místních kapacit a obnovu po skončení konfliktu, rekonstrukci a budování míru, které budou podporovat udržitelná řešení prostřednictvím plynulého přechodu od krátkodobého a střednědobého úsilí k dlouhodobějším rozvojovým strategiím; zajistit, aby politiky v oblasti budování míru a rozvoje byly plánovány i uskutečňovány v rámci komplexní jednotné strategie OSN, která zohledňuje potřebu budovat mír a budoucí přechod k dlouhodobější strategii již v počáteční fázi plánování i realizace a na jejímž základě EU přijímá svá vlastní opatření; vzhledem k tomu, že stabilizace konfliktem postižené země vyžaduje složitější zásah a integrovanější přístup, a nikoli pouze vojenské jednotky, koordinovat potřebné kapacity pomocí této strategie, aby odpovídajícím způsobem řešily příčiny konfliktu, neboť v polovině zemí, v nichž se operace na zachování míru uskutečňují, dochází do 10 let od odchodu mírových sil opět ke konfliktu,

               n)

               trvat na tom, že je třeba se poučit z nedávných událostí v Japonsku a předložit příslušné návrhy; zpřísnit bezpečnostní normy v existujících jaderných elektrárnách, obzvláště v seismicky aktivních oblastech; požadovat lepší spolupráci v případě, že dojde k podobné havárii způsobené lidským činitelem nebo přírodní katastrofou, aby se minimalizovaly důsledky radioaktivního záření pro obyvatele i pro životní prostředí,

               o)

               vytvořit jasně definovanou strategickou vizi nástrojů EU pro prevenci a řešení krizí a prozkoumat možnosti praktického řízení projektů ze strany nově zřízené Evropské služby pro vnější činnost s ohledem na význam, jaký má prevence a řešení krizí v kontextu vnější činnosti EU,

               p)

               zaměřit se na to, aby daná země přijala mírovou strategii za vlastní, a to již v její počáteční koncepční fázi i ve fázi jejího provádění v daném místě, a vycházet při tom z osvědčených postupů a úspěšných příkladů; prosazovat průřezovou rozvojovou agendu, na jejímž základě bude budování státu podporováno dobře formulovaným úsilím o budování míru a rozvoj s těžištěm v zásadních hospodářských aspektech,

               q)

               klást větší důraz na upevňování míru v postkonfliktních situacích poskytováním strategického poradenství a zajištěním odborné pomoci a finančních prostředků z celého světa na podporu projektů obnovy; mobilizovat zdroje a nové zdroje financování a financovat rychlou obnovu, která umožní rekonstrukci po skončení konfliktu,

               r)

               pomáhat zvýšit nasazení civilních odbornic a podporovat národní akční plány ve smyslu rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1325 a akční plán generálního tajemníka OSN pro zajištění účasti žen na budování míru,

      Globální spolupráce při řešení krizí v rámci partnerství

               s)

               pokládat za důležitou strategickou prioritu EU posilování mezinárodních partnerství pro řešení krizí a prohloubit dialog s dalšími významnými aktéry při řešení krizí, jako jsou OSN, NATO, Africká unie, i s třetími zeměmi, jako jsou Spojené státy, Turecko, Norsko a Kanada; synchronizovat akce na místě, sdílet informace a zdroje v oblasti zachování a budování míru, včetně spolupráce týkající se řešení krizí, a zejména námořní bezpečnosti a boje proti terorismu na základě mezinárodního práva; zlepšit v této souvislosti koordinaci s mezinárodními finančními institucemi (MFI) a bilaterálními dárci,

               t)

               připomínat, že zachování mezinárodního míru a bezpečnosti je primárním úkolem Rady bezpečnosti OSN, a současně zdůrazňovat i potřebu užší spolupráce mezi EU a OSN v oblasti civilního a vojenského řešení krizí, zejména pak v oblasti humanitárních záchranných akcí; stupňovat úsilí o zajištění toho, aby členské státy EU adekvátně přispívaly k misím OSN a aby jejich příspěvky byly vzájemně koordinované; hledat další způsoby, jakým způsobem by EU jako celek mohla lépe přispívat ke snahám OSN, jako například tím, že by zajišťovala zprostředkování pro rychlou reakci, vzdálené operace nebo evropskou složku větších misí OSN,

               u)

               vytvořit širší strategický rámec pro partnerství v řešení krizí mezi EU a regionálními a subregionálními organizacemi, jako je Africká unie, Arabská liga nebo Hospodářské společenství států západní Afriky (ECOWAS) a OSN, a zejména posílit třístranný vztah mezi Mírovou a bezpečnostní radou Africké unie, Radou bezpečnosti OSN a Politickým a bezpečnostním výborem EU s cílem přispět k zajištění soudržnosti a vzájemného posilování úsilí na podporu Africké unie; zvýšit předvídatelnost, udržitelnost a flexibilitu financování mírových operací prováděných Africkou unií pod mandátem OSN; hledat řešení, která přispívají k užší spolupráci mezi EU a AU v jejich konkrétních oblastech činnosti, a tím zlepšit kapacity včasného varování a předcházení konfliktům a přispět k výměně osvědčených postupů a odborných znalostí v oblasti řešení krizí,

               v)

               přispívat k upevnění pokroku, kterého bylo dosaženo při uskutečňování mírové a bezpečnostní struktury Afriky, s cílem řešit problémy v oblasti míru a bezpečnosti na africkém kontinentu; zdůrazňovat význam předvídatelného a udržitelného financování operací na podporu míru v Africe, nezbytnost budování místních kapacit pro odolnost proti konfliktům a odhodlání chránit v ozbrojených konfliktech civilní obyvatelstvo,

               w)

               zasazovat se vzhledem k regionálnímu rozměru konfliktů na africkém kontinentu o posílení vztahů se subregionálními organizacemi, včetně Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS), Jihoafrického společenství pro rozvoj (SADEC) a Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD), a zapojit je spolu se zeměmi tohoto regionu do řešení krizí,

      Struktura budování míru, přezkum Komise pro budování míru

               x)

               poskytnout pomoc při plnění úkolu, který má umožnit, aby struktura budování míru OSN plnila očekávání, která provázela její vznik, přijetím doporučení učiněných na základě hodnocení Komise pro budování míru, a to v zájmu dalšího zlepšení efektivity Komise pro budování míru; podpořit vznik řádné globální struktury pro budování míru na základě partnerství mezi rozvojovými a rozvinutými zeměmi, přičemž bude zvláštní pozornost věnována zlepšení působení přímo na místě, posílení vztahů s mezinárodními finančními institucemi – za účelem vytváření pracovních míst a řešení ekonomických otázek – a podporování organičtějšího vztahu mezi zachováním míru a budování míru; podporovat strukturovanější vztah mezi Komisí pro budování míru, výkonným ředitelstvím Evropské služby pro vnější činnost pro řešení globálních a multilaterálních záležitostí, a zvláště pak jeho ředitelstvím pro předcházení konfliktům a bezpečnostní politiku, a Valným shromážděním OSN, Radou bezpečnosti OSN a Hospodářskou a sociální radou s cílem vytvořit větší součinnost mezi zachováním a budováním míru a rozvojovými činnostmi na místě; hledat způsoby, jak posílit poradní úlohu Komise pro budování míru vůči Radě bezpečnosti OSN, které je odpovědná, jak zvýšit spolupráci Komise pro budování míru s Podpůrným úřadem pro mírotvorný proces a posílit vazby s regionálními organizacemi a mezinárodními finančními institucemi; a dále zlepšit stávající partnerství mezi Komisí pro budování míru a partnerstvím EU pro budování míru na základě takového přístupu k řešení konfliktů, který bude vycházet z nižších úrovní a který bude v procesu budování míru zohledňovat aktivity nestátních činitelů,

               y)

               snažit se o uvolnění potenciálu Komise pro budování míru posílením vazby na danou oblast a dosáhnout tak toho, aby vstupní pozice týmů Komise pro budování míru a OSN v daném místě, které by mohly využívat strategického vedení a politického vlivu této komise, byla v jednotlivých oblastech co nejlepší, zejména co se týče budování institucí,

      Jaderné odzbrojení a nešíření jaderných zbraní, reforma Mezinárodní agentury pro atomovou energii, hodnocení Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a boj proti terorismu a organizovanému zločinu

               z)

               vzhledem k jaderné katastrofě v Japonsku provést důkladnou reformu Mezinárodní agentury pro atomovou energii tak, že bude ukončena její dvojí funkce spočívající v kontrole i podpoře využívání jaderné energie, a omezit úkoly agentury na dohled nad jadernou energetikou a na kontrolu dodržování Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; dále se také snažit zajistit, že bezpečnostní normy bude napříště stanovovat a kontrolovat Světová zdravotnická organizace, přičemž pro členské státy bude právně závazné, aby se těmito normami řídily, a Světová zdravotnická organizace získá odpovídající personální zajištění nezbytné pro plnění těchto nových úkolů,

               aa)

               podporovat provádění doporučení vyplývajících přezkumu Smlouvy o nešíření jaderných zbraní z roku 2010, a zejména usilovat o bezpečnější svět pro všechny a uskutečnění dlouhodobého cíle, jímž je dosažení míru a bezpečnosti ve světě bez jaderných zbraní, dále zvyšovat transparentnost, aby se prohloubila vzájemná důvěra, dosáhnout rychlejšího skutečného pokroku v jaderném odzbrojení, přijmout účinná opatření jaderného odzbrojení, která jsou v souladu se základními zásadami transparentnosti, ověřování a nezvratnosti, vybízet státy, které vlastní jaderné zbraně, aby pravidelně podávaly zprávy o plnění svých závazků, a hodnotit toto provádění,

               ab)

               dále rozvíjet způsoby a mechanismy spolupráce s vnějšími partnery EU, především s USA, v oblasti boje proti terorismu, zejména s ohledem na provádění globální protiteroristické strategie OSN, účastí v římské/lyonské skupině v rámci skupiny G-8 a akční skupině pro boj proti terorismu, posílením příslušných globálních dohod a zvýšeným úsilím o uzavření komplexní úmluvy o mezinárodním terorismu; zapojit se efektivnějším a strukturovanějším způsobem do práce s těmito partnery, a to na strategické i praktické úrovni; ukázat vedoucí postavení a jít příkladem konsolidací dodržování základních práv a zásady právního státu, které tvoří základ přístupu EU k boji proti terorismu,

         Rozvoj

               ac)

               zdůrazňovat potřebu harmonizace úsilí jednotlivých orgánů OSN, a napomoci tak větší účinnosti a efektivitě činností v oblasti rozvoje a sociálních věcí na celém světě; dostát závazkům učiněným na summitu o rozvojových cílech tisíciletí, pokud jde o shromažďování zdrojů potřebných ke splnění cílů do roku 2015, a to zejména splněním závazků EU týkajících se oficiální rozvojové pomoci; důrazně prosazovat zvýšení úrovně finančních investic ke splnění rozvojových cílů tisíciletí a rychle rozšiřovat a opakovat osvědčené inovativní programy a politiky zaměřené na celkový rozvoj a ekonomickou a sociální transformaci,

               ad)

               soustředit úsilí na dosažení rozvojových cílů tisíciletí, zejména pokud jde o nejvíce zaostávající regiony a země, především země subsaharské Afriky a nejméně rozvinuté země, a nestabilní nebo konflikty zasažené země,

      Nejméně rozvinuté země

               ae)

               zajistit účinnost mechanismů monitorování a auditu spojených se zaváděním akčního programu konference OSN o nejméně rozvinutých zemích,

               af)

               zajistit, aby dlouhodobý a udržitelný rozvoj byl i nadále všeobecným a uceleným cílem nejméně rozvinutých zemí a akčních plánů jejich partnerů,

      Boj proti nerovnostem

               ag)

               zajistit, aby se zemím se středními příjmy a vysokou mírou nerovnosti i nadále dostávalo podpory a finančních prostředků na snižování chudoby a zlepšování sociální soudržnosti, neboť nejvíce chudých lidí žije právě v zemích se středními příjmy,

               ah)

               podporovat odstraňování nerovností mezi pohlavími a posilování úlohy žen v rámci rozvojového procesu, neboť zastoupení žen mezi chudými je nepoměrně vysoké,

      Účinnost pomoci

               ai)

               přezkoumat, jak může být program účinnosti pomoci proměněn v program účinnosti rozvoje a vypracovat v této souvislosti konkrétní strategie týkající se nestabilních států a oblastí po konfliktu,

               aj)

               uskutečnit všechny cíle programu z Akkry na základě účelného zapojení parlamentů, organizací občanské společnosti a orgánů místní správy,

               ak)

               zajistit, aby bylo k sociálním, politickým, hospodářským a environmentálním problémům přistupováno uceleně,

      Právo na rozvoj

               al)

               podporovat deklaraci OSN z roku 1986 o právu na rozvoj, která uvádí, že „státy mají povinnost navzájem spolupracovat při zajištění rozvoje a odstraňování překážek rozvoje … realizovat svá práva a plnit své povinnosti tak, aby podporovaly nový mezinárodní ekonomický řád založený na suverénní rovnosti, vzájemné závislosti, vzájemném zájmu“,

               am)

               nadále věnovat právu na rozvoj velkou pozornost vzhledem k tomu, že tento rok slavíme 25. výročí přijetí Deklarace OSN o právu na rozvoj,

               an)

               doporučit konsolidaci závěrů pracovní skupiny na vysoké úrovni s cílem zajistit účinnou realizaci práva na rozvoj,

               ao)

               přijmout vhodná opatření k tomu, aby se právo na rozvoj stalo nedílnou součástí rozvojové politiky, všeobecného pravidelného přezkumu a činnosti subjektů a mechanismů OSN zřízených smlouvami v oblasti lidských práv,

      Mezinárodní humanitární pomoc

               ap)

               vytvořit mezinárodní program humanitární pomoci, který bude řešit celou škálu humanitárních problémů, zvýšenou potřebu humanitární pomoci a složitost humanitárních situací,

               aq)

               zvýšit objem celosvětového financování humanitární pomoci a zlepšit fungování a účinnost systému humanitární pomoci,

               ar)

               vyvíjet společné mezinárodní iniciativy s cílem posílit vzájemné působení mezi humanitární pomocí a rozvojem a upevnit vztah mezi okamžitou pomocí, obnovou a rozvojem,

         Lidská práva

      Institucionální otázky

               as)

               zajistit, aby Evropská služba pro vnější činnost měla dostatečné personální a finanční zdroje, aby byla dostatečně zapojena do dalších mezinárodních orgánů a regionálních organizací a jejich práce v oblasti prosazování lidských práv a aby byla její činnost s nimi dobře koordinována; zajistit, aby přijatá doporučení a rezoluce a priority vyjádřené v rámci systému OSN a dalších mezinárodních institucí byly zohledňovány při vytváření politik a nástrojů EU, zejména v oblasti lidských práv,

               at)

               pokračovat v aktivní účasti na přezkum Rady OSN pro lidská práva v New Yorku a na opatřeních, která z něho vyplývají, a posílit dodržování jejího mandátu; zabývat se schopností Rady OSN pro lidská práva řešit naléhavé situace týkající se závažného porušování lidských práv, jak tomu bylo v případech, k nimž došlo nedávno v Libyi a v Pobřeží slonoviny, a zlepšit její schopnost prosazovat současné mezinárodní normy a standardy; schválit rozhodnutí Valného shromáždění OSN ze dne 1. března 2011 o pozastavení libyjského členství v Radě OSN pro lidská práva; pokračovat v odhodlaném úsilí a využít zvláštních postupů s cílem přeměnit Radu OSN pro lidská práva z instituce, která pouze reaguje na vzniklou situaci, na mechanismus včasného varování a prevence, který dokáže upřednostnit a řešit původní příčiny porušování lidských práv s cílem zamezit novému porušování lidských práv nebo jeho další eskalaci, a to i podporou budování kapacit pro národní instituce v oblasti lidských práv,

               au)

               hledat způsoby, jak lze zlepšit volební postupy Rady OSN pro lidská práva s cílem řešit problém kvality členství v této radě; zvážit zavedení jednoznačných kritérií pro členství v Radě OSN pro lidská práva, která by zemím, ve kterých je porušování lidských práv časté a rozšířené, neumožňovala členství v této radě; trvat na tom, že v rámci přezkumu je třeba zachovat nezávislost Úřadu vysoké komisařky pro lidská práva, a postavit se proti všem pokusům změnit jeho statut, což by mohlo negativně ovlivnit jeho financování a následně i jeho nezávislost,

               av)

               rozvíjet funkční pracovní vztah mezi Radou OSN pro lidská práva a Třetím výborem a mezi Radou OSN pro lidská práva a vysokou komisařkou OSN pro lidská práva a zabývat se stále většími rozdíly v postojích členských států projevujícími se při hlasování v této radě,

               aw)

               dosáhnout dohody o společném postoji do Durbanské hodnotící konference (tzv. Durban 3), plánované na září roku 2011, a prokázat tak ochotu a schopnost členských států promlouvat na celosvětových fórech „jedním hlasem“, uplatnit vliv EU v rámci OSN a opětovně potvrdit svou vůli bojovat vyváženým a nediskriminačním způsobem proti rasismu, xenofobii a fanatismu,

      Problémy v oblasti lidských práv

               ax)

               pokračovat ve svém úsilí ve Třetím výboru Valného shromáždění OSN v souvislosti s vysokým počtem rezolucí, zejména o výzvě k moratoriu na trest smrti, které se dostalo podpory od více zemí, o právech dítěte, o národnostních a jazykových menšinách, o svobodě projevu a svobodných sdělovacích prostředcích, o náboženské nesnášenlivosti, o zákazu mučení a o rezolucích týkajících se konkrétních zemí, jmenovitě Barmy/Myanmaru, Severní Koreje a Íránu; podporovat veškeré úsilí o vymýcení mučení; zejména podporovat přijetí opčního protokolu k úmluvě OSN proti mučení,

               ay)

               pokračovat v mezinárodním úsilí o zajištění toho, aby všechna lidská práva byla chápána jako univerzální, nedělitelná a vzájemně závislá a propojená; v této souvislosti usilovat o to, aby se již nepoužíval nevymezený pojem „tradičních hodnot lidstva“, který může svým charakterem narušit normy stanovené na základě mezinárodních předpisů v oblasti lidských práv a který by mohl vést k nepřijatelnému ospravedlňování porušování lidských práv odvolávajícího se na tradiční hodnoty, normy či zvyky,

               az)

               podpořit na základě konkrétních rozpočtových závazků financování a kapacity, odpovědnost a efektivnost orgánu UN Women, tak aby mohl efektivněji koordinovat příslušné činnosti, začlenit do všech politik OSN hlediska rovnosti pohlaví a vytvořit institucionální koherenci/součinnost; soustředit úsilí – také přispěním ke zlepšenému strategickému plánování – na provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1325, zejména pokud jde o účast žen v mírových rozhovorech, což jim umožní stát se prostředníky, rozšířit si své dovednosti a získat pravomoc rozhodovat, a obecně propojit ženy a rozvoj,

               ba)

               vůči zemím, které odmítají v plné míře spolupracovat s mechanismy OSN a umožnit přístup nezávislým odborníkům a zvláštním zpravodajům OSN, definovat strategii, díky níž by jim tyto země povolily neomezený přístup na své území a nebránily jim v jejich práci; snažit se o zachování nezávislosti zvláštních postupů,

               bb)

               stanovit jako nejvyšší politickou a diplomatickou prioritu a ve shodě s tím i v maximální míře podporovat na nejrůznějších bilaterálních a multilaterálních fórech, kterých se EU účastní jako aktivní partner, všechny iniciativy zaměřené na:

                           —

                           vyhlášení celosvětového moratoria na mrzačení ženských pohlavních orgánů,

                           —

                           celosvětové zrušení trestnosti homosexuality,

         Změna klimatu

               bc)

               uplatňovat vedoucí postavení v oblasti globální správy a řízení záležitostí týkajících se klimatu a mezinárodní spolupráce v otázkách změny klimatu; zaměřit se na pevné politické závazky se třetími zeměmi a dále rozvíjet dialog s dalšími klíčovými aktéry, jako jsou Spojené státy, Rusko, nově vznikající mocnosti (Čína, Brazílie, Indie) a rozvojové země, vzhledem k tomu, že se změna klimatu stala klíčovým prvkem mezinárodních vztahů a hlavní hrozbou pro dosažení rozvojových cílů tisíciletí; přispět k institucionální struktuře, která je inkluzivní, transparentní, spravedlivá a zajišťuje v příslušných řídících orgánech vyvážené zastoupení jak rozvinutých, tak rozvojových zemí; stanovit pevné základy pro jednání na příští schůzce, která se bude konat koncem roku 2011 v Jižní Africe (COP17), navázat při tom na pokrok, jehož se podařilo dosáhnout na COP16 v Cancúnu, a neztrácet ze zřetele ponaučení z neuspokojivého výsledku COP15 v Kodani,

               bd)

               strategičtěji spolupracovat a lépe reagovat na potřeby třetích zemí a zároveň dále rozvíjet kapacity ESVČ k vytvoření politiky v oblasti klimatické diplomacie; podporovat aktivní účast Komise na probíhající diskusi na téma nedostatků v ochraně a jejich řešení, kterou zahájil Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky v rámci Dialogu 2010 o výzvách v oblasti ochrany, pořádaného vysokým komisařem, jehož cílem je zlepšení stávajícího rámce mezinárodní ochrany osob, které byly násilně vysídleny nebo jsou bez státní příslušnosti; aktivně se podílet na diskusi o pojmu „klimatický uprchlík“, který se má vztahovat na osoby, jež jsou v důsledku změny klimatu nuceny uprchnout ze svých domovů a hledat útočiště v zahraničí, a to včetně možného právního vymezení tohoto pojmu, který není v mezinárodním právu ani v žádné právně závazné mezinárodní dohodě dosud uznáván,

         Závěrečná doporučení

               be)

               podporovat diskusi o úloze parlamentů a regionálních shromáždění v rámci systému OSN, která by měla být na pořadu jednání 66. zasedání Valného shromáždění OSN, a o zřízení Parlamentního shromáždění OSN; dále též podporovat interakci mezi vládami a parlamenty v globálních otázkách,

               bf)

               podporovat vytvoření Parlamentního shromáždění Organizace spojených národů v rámci systému OSN, které by posílilo jeho demokratický charakter, demokratickou odpovědnost a transparentnost globálního řízení a správy a které by umožňovalo větší účast občanů na činnostech OSN, s tím, že Parlamentní shromáždění by doplňovalo stávající orgány včetně Meziparlamentní unie,

         *
   * *
   2.   pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, Radě a pro informaci Komisi.

      (1)  Úř. věst. C 4 E, 7.1.2011, s. 49.

      (2)  Rada Evropské unie, 10170/2010.

      (3)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/264.

      (4)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/226.

      (5)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/225.

      (6)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/223.

      (7)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/222.

      (8)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/218.

      (9)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/177.

      (10)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/168.

      (11)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/167.

      (12)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/123.

      (13)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/94.

      (14)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/59.

      (15)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/7.

      (16)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/1.

      (17)  Návrh rezoluce Valného shromáždění Organizace spojených národů A/RES/64/L.67.

      (18)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/RES/65/276.

      (19)  Rezoluce Valného shromáždění OSN A/64/868-S/2010/393, příloha.

      (20)  Dokument Valného shromáždění OSN A/66/50.

      (21)  Přijaté texty, P7_TA(2011)0097.

      (22)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0482.

      (23)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0442.

      (24)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0439.

      (25)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0419.

      (26)  Úř. věst. C 124 E, 25.5.2006, s. 549.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 31. března 2017 Radě Evropské unie o externím auditorovi Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique (ECB/2017/8)

text:
               13.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 31. března 2017
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique
   (ECB/2017/8)
   (2017/C 120/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique, společnosti Ernst & Young Bedrijfsrevisoren / Réviseurs d’Entreprises, skončil po provedení auditu za účetní rok 2016. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2017.

               (3)

               Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2017 až 2022 společnost Mazars Réviseurs d’entreprises / Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL / CVBA,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost Mazars Réviseurs d’entreprises / Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL / CVBA byla jmenována externím auditorem Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique pro účetní roky 2017 až 2022.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 31. března 2017.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI


title: Commission Opinion on the existence of an excessive deficit in Poland - Application of Article 104(5) of the Treaty establishing the European Community

text:
Důležité právní upozornění

|

52004SC0826

	V Bruselu dne 24.6.2004SEK(2004) 826 v konečném zněníSTANOVISKO KOMISEo existenci nadměrného schodku v Polsku – za použití článku 104(5) Smlouvy o založení Evropských společenstvíVYSVěTLUJÍCÍ MEMORANDUMDne 7. dubna 2004 zveřejnila Komise své prognózy z jara 2004[1]. Podle těchto prognóz, které braly v úvahu údaje, ohlášené Polskem v březnu 2004, se celkový schodek veřejných financí v Polsku zvýšil z 3,6% HDP v roce 2002[2] na 4,1% HDP v roce 2003, došlo tedy k překročení smluvní referenční hodnoty 3% HDP.Na základě tohoto důkazu prima facie ( evidentního důkazu ) Komise iniciovala pro Polsko dne 12. května 2004, postup při nadměrném schodku, s přijetím zprávy, předpokládané v článku 104(3) Smlouvy[3]. 17. května 2004 obdržela Komise konvergenční program Polska, potvrzující čísla o schodku za rok 2003 ve výši 4,1% HDP.Použití postupu při nadměrném schodku (HDP) se řídí článkem č. 104 Smlouvy a nařízením Rady (ES) č. 1467/97 “O urychlení a objasnění realizace postupu při nadměrném schodku ”, který je součástí Paktu o stabilitě a růstu[4]. Státy, které se k EU připojily 1. května 2004, jsou členskými státy s omezením a musí se vyvarovat nadměrných schodků, nelze však na ně uplatnit sankce podle článku 104 (9) a (11).Zpráva komise podle článku 104(3) Smlouvy vyvodila závěr, že překročení schodku Polska v roce 2003 nad smluvní referenční hodnotu 3% HDP nebylo výsledkem neobvyklé události, vymykající se kontrole vládních orgánů Polska, ani nebylo výsledkem vážného hospodářského poklesu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu, neboť růst HDP v roce 2003 dosáhl 3,7%. Co se týká vývoje v roce 2004, zpráva konstatuje, že celkový schodek veřejných financí se pravděpodobně zvyšuje a zůstává nad 3% HDP. Zejména prognózy Komise z jara 2004 jsou o celkovém schodku veřejných financí ve výši 6,0% HDP v roce 2004, což je nad 5,7% HDP, plánovanými polskými vládními orgány v konvergenčním programu.Na základě prognóz Komise z jara 2004 zahrnuje zpráva Komise také konstatování, že míra dluhů a HDP, která v roce 2003 dosáhla 45,4% HDP, zůstane v roce 2004 pod smluvní referenční hodnotou 60%. Zejména prognózy Komise pro jaro 2004 navrhují dosažení míry dluhu ( celkové dluhy: celková aktiva ) 49,1% HDP v roce 2004, což odpovídá 49% HDP, která navrhují vládní orgány Polska v konvergenčním programu. Čísla o schodku a dluhu by se měla korigovat směrem nahoru, pokud jsou otevřené penzijní fondy vyloučeny ze sektoru veřejných financí a bude tak dodrženo rozhodnutí Statistického úřadu Evropských společenství (EUROSTAT) o klasifikaci projektů financování důchodů.Článek 104(4) Smlouvy určuje, že “Výbor, určený článkem 114 (tj. Hospodářský a finanční výbor) vyjádřil svůj názor na zprávu Komise“. Výbor zveřejnil svůj názor 24. května 2004 a podepsal hodnocení, uvedené Komisí v její zprávě. Zejména Výbor učinil závěr, že rozpočtová situace v Polsku ukazovala na existenci nadměrného schodku u prvního ze dvou kritérií, podle prognózy v článku 104(2) pro zjišťování takových schodků.Posouzení jiných významných faktorů, zvláště střednědobého stavu rozpočtu a míry veřejných investic, nezměnil hodnocení, založené na kritériích samotných. Výbor také považoval za pravděpodobné, že celkový schodek veřejných financí bude i v roce 2004 nadále překračovat referenční smluvní hodnotu a že celkový hrubý veřejný dluh v roce 2004 patrně zůstane pod referenční smluvní hodnotou 60% HDP.Komise, zkoumající významné faktory, které vzala v úvahu v této zprávě a zohledňující názor Výboru, je toho mínění, že nadměrný schodek v Polsku je skutečností. Tento názor, přijatý Komisí 24. června 2004, je tímto adresován Radě podle článku 104(5) Smlouvy. Komise doporučuje, aby Rada vydala příslušné rozhodnutí v souladu s článkem 104(6). Navíc, Komise předkládá Radě doporučení pro doporučení Rady, adresované Polsku, za účelem dovést do konce tuto situaci nadměrného schodku podle článku 104(7) Smlouvy.STANOVISKO KOMISEo existenci nadměrného schodku v Polsku – za použití článku 104(5) Smlouvy o založení Evropských společenstvíVšEOBECNÉ ÚVAHYPodle článku 104 Smlouvy jsou členské státy povinny se vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí; toto se použije i na členské státy s omezenou platností zákona, to je případ všech zemí, které k EU přistoupily 1. května 2004. Rozhodnutí o existenci nadměrného schodku se řídí postupem při nadměrném schodku ( angl. zkratka: EDP ), určenou článkem 104 Smlouvy a nařízením Rady (ES) č. 1467/97, které jsou součástí Paktu o stabilitě a růstu[5].Článek 104(2) smlouvy vyžaduje, aby Komise sledovala vývoj situace v rozpočtu a ve výši schodku veřejných rozpočtů v členských státech se zaměřením na zjištění hrubých chyb. Komise zejména zkoumala soulad s rozpočtovou disciplínou na základě dvou kritérií, jedno kritérium pro poměr plánovaného nebo skutečného schodku veřejných financí vůči hrubému národnímu produktu (HDP) a druhé pro poměr veřejného dluhu vůči HDP. Statistické údaje pro tyto proměnné veličiny poskytují Komisi členské státy ve formě hlášení.Článek 104(3) Smlouvy vyžaduje od Komise připravit zprávu v případě, pokud nejsou splněny požadavky jednoho ze dvou, nebo obou kritérií článku 104(2), nebo v případě, nehledě na splnění požadavků jednoho z kritérií, že Komise je toho mínění, že v členském státě existuje riziko nadměrného schodku. Zpráva Komise také bere v úvahu, zda schodek veřejných financí přesahuje náklady na vládní investice a všechny ostatní významné faktory, zahrnující střednědobou hospodářskou a rozpočtovou situaci členského státu, jak vyžaduje článek 104(3) Smlouvy. Na základě svých jarních prognóz v roce 2004, které vzaly v úvahu údaje, hlášené Polskou republikou v březnu 2004, přijala Komise takovou zprávu pro Polsko 12. května 2004.Následně a v souladu s článkem 104(4), formuloval Hospodářský a finanční výbor stanovisko ve zprávě Komise ze dne 24. května 2004.Článek 104(5) Smlouvy vyžaduje, aby Komise zaslala své stanovisko Radě, pokud usoudí, že v členském státě existuje nadměrný schodek nebo může nastat. Aby bylo dosaženo rozhodnutí, zda nadměrný schodek existuje nebo k němu může dojít, Komise bere v úvahu: (i) shrnutí své vlastní zprávy a (ii) stanovisko Hospodářského a finančního výboru, týkající se nadměrného schodku. Na základě těchto faktorů Komise vytvořila řadu stanovisek pro Polsko.ÚVAHY, TÝKAJÍCÍ SE POLSKA1. Celkový schodek veřejných financí v Polsku v roce 2003 byl 4,1% HDP, podstatně nad 3% HDP – referenční hodnota podle Smlouvy. Zůstává přibližně ve výši schodku roku 2002 (4,0 % HDP, upraven směrem nahoru v květnu 2004 konvergenčním programem z 3,6% HDP ve fiskálním sdělení z března 2004).2. Zvýšení schodku nad referenční hodnotu 3% HDP v roce 2003 nebylo důsledkem neobvyklé vnější události, vymykající se kontrole vládních orgánů Polské republiky, ani vážného hospodářského poklesu, ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu. Podle nejnovějších odhadů dosáhl v roce 2003 růst HDP 3,8%.3. Výsledek celkového schodku veřejných financí v roce 2003 byl vyšší než plánovaný v srpnu 2002, kdy byl přijat předvstupní hospodářský program. Vyšší než očekávané náklady vyplynuly z doplňkových výdajů na různé sociální dávky (např. dětské a rodinné přídavky) a splátky úroků z dluhu. Navzdory rychlejšímu růstu a různých opatření ke zlepšení správy daní v roce 2003, byly výnosy nižší, než se původně předpokládalo. Výnosy daní z příjmů byly nadhodnoceny, což odráželo optimistické předpovědi výše platů a zaměstnanosti. Výnosy z nepřímých daní byly nižší než se očekávalo.4. Velká vládní investice v roce 2003 byla 3,5% HDP, ve srovnání s celkových schodkem veřejných financí 4,1% HDP.5. Celkový schodek veřejných financí v roce 2004 bude patrně pokračovat a přesáhne referenční hodnotu podle Smlouvy. Zejména jarní prognózy Komise v roce 2004 ukazují dosažení celkového schodku veřejných financí v Polsku ve výši 6,0% HDP v roce 2004, což je výše než 5,7% HDP, navrhovanými vládou Polské republiky v konvergenčním programu.6. Míra hrubého dluhu veřejných financí vůči HDP v Polsku, která dosáhla v roce 2003 výše 45,4% HDP, patrně v roce 2004 zůstane pod 60% HDP – tedy pod smluvní referenční hodnotou. Zejména prognózy Komise pro jaro 2004 navrhují dosažení míry dluhu ( celkové dluhy: celková aktiva ) 49,1% HDP v roce 2004, což odpovídá 49% HDP, která navrhují vládní orgány Polska v konvergenčním programu.ZÁVěRSledování situace v rozpočtu Polské republiky a, zvláště, zkoumání v souladu s kritérii, uvedenými v článku 104(2), přivedly Komisi k přípravě zprávy v souladu s článkem 104(3) Smlouvy. Komise, která zkoumá významné faktory, zohledněné v této zprávě, a zároveň bere ohled na stanovisko Hospodářského a finančního výboru, je toho názoru, že nadměrný schodek v Polsku existuje.[1] Prognóza Komise z jara 2004 je dostupná na následující internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2] Podle konvergenčního programu, předloženého vládními orgány Polské republiky 17. května, byl deficit na rok 2002 upraven na 4,0% HDP.[3] Plný text této zprávy je dostupný na následující internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.[4] Úř. věst. L 209, 2.8.1997.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the Netherlandsand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of the Netherlands 2011-2015

text:
          EVROPSKÁ KOMISE
                                        V Bruselu dne 7.6.2011
                                        SEK(2011) 813 v konečném znění
                           Doporučení pro
                       DOPORUČENÍ RADY
       k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2011
                    a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému programu stability Nizozemska na období 2011–2015
                 {SEK(2011) 727 v konečném znění}
 ---pagebreak---                                                 Doporučení pro
                                            DOPORUČENÍ RADY
                      k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2011
                                         a pro vydání stanoviska Rady
             k aktualizovanému programu stability Nizozemska na období 2011–2015
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
   a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad
   stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských
   politik1, a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise2,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   (1)     Evropská rada schválila dne 26. března 2010 návrh Evropské komise zahájit novou
           strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci
           hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
           opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
   (2)     Rada přijala dne 13. července 2010 doporučení o hlavních směrech hospodářských
           politik členských států a Unie (na období 2010 až 2014) a dne 21. října 2010 přijala
           rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států3, které společně
           tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované
           hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství
           a zaměstnanosti.
   1
           Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
   2
           Úř. věst. C , , s. .
   3
           Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 stanoví, že platí i pro rok 2011.
CS                                                     2                                          CS
 ---pagebreak---    (3) Komise dne 12. ledna 2011 přijala první roční analýzu růstu představující pro EU
       začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního „evropského
       semestru“ ex ante a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie
       Evropa 2020.
   (4) Evropská rada dne 25. března 2011 potvrdila priority pro fiskální konsolidaci
       a strukturální reformy (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a
       v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se
       přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na
       snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí
       o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních
       opatření, jež budou součástí programů stability či konvergenčních programů
       a národních programů reforem.
   (5) Evropská rada dne 25. března 2011 rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
       euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty do programů
       stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.
   (6) Dne 29. dubna 2011 Nizozemsko předložilo svůj aktualizovaný program stability
       z roku 2011 zahrnující období 2011 až 2015 a rovněž národní program reforem na rok
       2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
       současně.
   (7) Velmi otevřené nizozemské hospodářství bylo navzdory své dřívější silné výkonnosti
       po plném rozvinutí krize vážně zasaženo a reálný HDP klesl v roce 2009 o téměř 4 %.
       Zotavovat se začalo v druhé polovině roku 2009 díky oživení vnější poptávky a
       v první polovině roku 2010 nabralo tempo, jehož výsledkem byl růst HDP ve výši
       1,8 %. Dopad krize na trh práce byl relativně omezený. Očekává se, že
       nezaměstnanost se v nadcházejících dvou letech postupně sníží z 4,5 % v roce 2010 na
       4 % v roce 2012. Krize tvrdě dopadla na nizozemské veřejné finance, přičemž schodek
       veřejných financí se zvýšil na 5,5 % HDP v roce 2009 a 5,4 % v roce 2010. Vládní
       opatření na podporu finančních institucí a stabilizaci finančních trhů vedla ke zvýšení
       míry zadlužení o 15 procentních bodů HDP na 60,8 % HDP v roce 2009.
   (8) Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení Rady (ES)
       č. 1466/97 zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí
       rozpočtové projekce předložené v programu stability, je realistický. Program je
       založen na poněkud obezřetnějších projekcích růstu pro rok 2011 a 2012, než jaké
       uvádí prognóza útvarů Komise z jara 2011. V programu stability se plánuje snížení
       schodku veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % v roce 2012, což by bylo o rok
       dříve, než bylo stanoveno v rámci postupu při nadměrném schodku. Podle údajů
       v programu stability bude do konce programového období téměř dosaženo
       střednědobého cíle, jímž je strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, neboť strukturální
       saldo vypočítané útvary Komise činí v roce 2015 -0,8 % HDP. Rozpočtová strategie je
       plně podložena dostatečně konkrétními opatřeními až do roku 2015, i když jejich
       realizace je ohrožena určitými riziky, zejména s ohledem na schopnost kompenzovat
       překročení výdajů v oblasti zdravotní péče a sledovat výdaje na úrovni místní správy.
       Průměrné roční fiskální úsilí v období 2011–2013 dosahuje 0,75 % HDP, což je
       v souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném schodku ze dne
       2. prosince 2009. V letech následujících po lhůtě pro nápravu nadměrného schodku
       (2014 a 2015) se má přepočítané strukturální saldo zlepšit o 0,25 % v roce 2014 a
CS                                             3                                               CS
 ---pagebreak---         0,5 % v roce 2015, čímž jen těsně nedosáhne požadovaného zlepšení ve výši 0,5 % do
        splnění střednědobého cíle.
   (9)  Konsolidace rozpočtu plánovaná a prováděná nizozemskými orgány do značné míry
        spoléhá na omezení převážně strukturálních výdajů v rozsahu přibližně 3 % HDP do
        konce programového období (2015) v porovnání s výchozí situací. Z toho plynoucí
        postup korekce předpokládá snížení celkového schodku veřejných financí z 3,8 %
        HDP v roce 2011 na 2,4 % HDP v roce 2012 a další postupné snižování o přibližně
        0,5 % ročně v období 2013–2015. Nizozemsko je pevně odhodláno těchto cílů
        dosáhnout. Ochrana prorůstových oblastí politiky, např. vzdělávání, před
        rozpočtovými škrty by zabránila omezení budoucího potenciálu hospodářského růstu a
        přispěla k dosažení udržitelné nápravy nadměrného schodku.
   (10) Kromě krátkodobé konsolidace je jedním z hlavních úkolů zlepšení dlouhodobé
        udržitelnosti veřejných financí, která je nepříznivě ovlivněna silným růstem výdajů
        spojených se stárnutím obyvatelstva. Dlouhodobé náklady stárnutí obyvatelstva jsou
        jednoznačně vyšší než průměr EU, a to zejména v oblasti dlouhodobé péče a důchodů.
        Očekávané zvýšení výdajů na dlouhodobou péči je nejvyšší v Evropě, jak je uvedeno
        ve zprávě Komise o stárnutí populace z roku 2009. Hlavním důvodem je existence již
        tak komplexního systému formální dlouhodobé péče (např. veřejného pojištění pro
        dlouhodobou osobní péči, ošetřovatelskou péči, pomoc, léčbu a pobyt v zařízeních),
        zatímco neformální péče hraje v Nizozemsku spíše omezenou úlohu.
   (11) Nizozemský trh práce se vyznačuje poměrně vysokou mírou účasti, vysokou
        hodinovou produktivitou a nízkou nezaměstnaností. Nicméně hlavním úkolem na
        nizozemském trhu práce bude zvýšit využití dosud nevyužitého pracovního potenciálu,
        zejména kompenzovat očekávaný pokles počtu obyvatelstva v produktivním věku
        v důsledku stárnutí. Průměrný počet odpracovaných hodin za rok je nejnižší v EU, jak
        potvrzují nejnovější dostupné údaje. Nízký počet odpracovaných hodin je způsoben
        velmi vysokým podílem osob pracujících na částečný úvazek, zejména žen, který
        odráží jednak osobní preference, jednak existenci finančních brzd pro vstup na trh
        práce nebo zvýšení počtu odpracovaných hodin. V současnosti je v Nizozemsku
        jednou z hlavních brzd toho, aby osoby, které by přinesly druhý příjem do domácnosti,
        vstoupily na trh práce nebo pracovaly více hodin, vysoká mezní míra zdanění druhého
        příjmu, která může v některých případech přesahovat i 80 % v důsledku mj. všeobecné
        slevy na dani a snížení dávek závislých na příjmu, jako jsou přídavky na děti.
   (12) Rostoucí a nestejnorodé skupině částečně zdravotně postižených a dlouhodobě
        nezaměstnaných, kterým stále více hrozí strukturální nezaměstnanost, zjevně
        nepřineslo provádění aktivních politik na trhu práce kladné výsledky. Se zvláštními
        problémy se setkávají občané ze zemí mimo EU a přetrvávající propast mezi
        zaměstnaností a nezaměstnaností se tím ještě umocňuje.
   (13) Podařilo se zachovat inovační schopnost systému pro výzkum a inovace, ale nízký
        podíl soukromého sektoru na investicích do výzkumu a vývoje může v budoucnosti
        nepříznivě ovlivnit hospodářský růst a konkurenceschopnost nizozemského
        hospodářství. Cílem vlády je vytvořit atraktivní prostředí pro podniky zabývající se
        výzkumem a inovacemi, včetně podniků ze zahraničí, a to pomocí finančních pobídek,
        poskytnutí prostoru pro podnikatele a zajištění špičkové úrovně výzkumu. Vzhledem
        k nutné konsolidaci rozpočtu v tomto roce se však možná s některými podporami
CS                                             4                                              CS
 ---pagebreak---         společnostem nebude pokračovat a jiné budou racionalizovány a zacíleny na prioritní
        hospodářské oblasti a budou mít častěji formu obecnějších daňových nástrojů.
   (14) Podnikatelské prostředí je negativně ovlivněno mírou přetížení silniční a železniční
        dopravy. Míra přetížení dopravy patří mezi nejvyšší v EU. V této souvislosti poměrně
        nevýkonná dopravní infrastruktura nepříznivě ovlivňuje mobilitu pracovních sil, a
        potažmo potenciální růst prostřednictvím produktivity. Pracovníci se potýkají
        s dlouhou dobou dojíždění mezi bydlištěm a prací, nespolehlivými jízdními řády a
        vysokými náklady způsobenými přetížením dopravy. Ty by se měly až do roku 2020
        dále zvyšovat, nedojde-li ke změně politiky. Zefektivnění využívání infrastruktury,
        například pomocí mýtného, by přispělo ke zvýšení mobility pracovních sil a
        produktivity, a tím i k potenciálnímu růstu.
   (15) Dne 4. dubna 2011 Nizozemsko oznámilo řadu závazků v rámci Paktu euro plus4.
        Patří mezi ně opatření na podporu konkurenceschopnosti (zavedení nové politiky pro
        oblast podnikání založené na obecnějším snížení daní a administrativní zátěže) a
        zaměstnanosti (nastavení sociálního zabezpečení tak, aby podněcovalo k aktivitě, a
        snížení závislosti na dávkách v nezaměstnanosti), na podporu udržitelnosti veřejných
        financí (zakotvení Paktu o stabilitě a růstu ve vnitrostátním právu) a k posílení
        finanční stability (více pravomocí orgánům dohledu). Tyto závazky se vztahují ke
        všem oblastem paktu. Navazují na širší reformní program nastíněný v programu
        stability a národním programu reforem. Nejsou však uvedeny podrobnosti ohledně
        časového harmonogramu, ani opatření, která budou nutná k jejich splnění. Tyto
        závazky byly posouzeny a zohledněny v doporučení.
   (16) Komise posoudila program stability a národní program reforem, jakož i závazky
        v rámci Paktu euro plus5. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a
        sociálně-hospodářskou politiku v Nizozemsku, ale také jejich soulad s pravidly a
        pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba posílit celkovou správu ekonomických
        záležitostí v Evropské unii přispíváním k tvorbě budoucích vnitrostátních rozhodnutí
        z úrovně EU. Komise se domnívá, že zcela konkretizovaná nizozemská strategie
        konsolidace rozpočtu by měla být provedena podle plánu a že by měly být zachovány
        výdaje v oblastech, které nejvíce přispívají k dlouhodobému růstu. Měla by být přijata
        další opatření ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, zejména
        v oblasti důchodů a dlouhodobé péče, jakož i ke zvýšení účasti na trhu práce a
        integrace a k řešení otázek vyplývajících z přetížení dopravy.
   (17) Na základě tohoto posouzení a také s přihlédnutím k doporučení Rady ze dne
        2. prosince 2009 podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada
        přezkoumala aktualizovaný program stability Nizozemska z roku 2011 a její
        stanovisko6 se odráží zejména v doporučení 1) a 2). S přihlédnutím k závěrům
        Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada přezkoumala národní program reforem
        Nizozemska,
   4
        Podrobnější informace o závazcích v rámci Paktu euro plus lze nalézt v dokumentu SEK(2011) 727.
   5
        SEK(2011) 727.
   6
        Na něž odkazuje čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.
CS                                                    5                                                 CS
 ---pagebreak---    DOPORUČUJE, aby Nizozemsko v období 2011–2012 provedlo tato opatření:
   (1)     provedlo rozpočtovou strategii pro rok 2012 a roky následující podle plánu; zajistilo,
           aby náprava nadměrného schodku byla udržitelná a podporovala růst, tudíž aby
           zachovalo výdaje v oblastech bezprostředně souvisejících s růstem, jako je výzkum a
           inovace, vzdělávání a odborná příprava;
   (2)     přijalo opatření ke zvýšení zákonného věku odchodu do důchodu jeho navázáním na
           naději dožití a podpořilo tato opatření dalšími kroky ke zvýšení skutečného věku
           odchodu do důchodu a zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí;
           připravilo návrh reformy dlouhodobé péče s ohledem na stárnutí obyvatelstva;
   (3)     podpořilo účast na trhu práce omezením daňových překážek pro práci osob s druhým
           příjmem do domácnosti a navrhlo opatření na podporu a pomoc nejohroženějším
           skupinám integrovat se znovu na trhu práce;
   (4)     podporovalo inovace, soukromé investice do výzkumu a vývoje a užší vztahy mezi
           vědeckou a podnikatelskou sférou poskytnutím vhodných pobídek v rámci nové
           politiky pro oblast podnikání („Naar de top“);
   (5)     pokračovalo ve snižování vysokých nákladů způsobených přetížením dopravních sítí
           prostřednictvím přechodu od fixních poplatků v silniční dopravě k proměnlivým,
           cíleným rozšiřováním železniční sítě a zavedením mýtného.
   V[e] dne .
                                              Za Radu
                                              předseda/předsedkyně
CS                                               6                                                CS


title: Doporučení Rady ze dne 15. února 2011 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2009

text:
               11.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 265/28

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 15. února 2011
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2009
   (2011/668/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), ve znění dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 (2),
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné devátý Evropský rozvojový fond (9. ERF), a zejména na čl. 32 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 27. března 2003 pro 9. evropský rozvojový fond (4), a zejména na články 96 až 103 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 9. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2009, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu (ERF) (5) za rozpočtový rok 2009 spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 32 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 9. ERF.

               (2)

               Provádění operací 9. ERF Komisí během rozpočtového roku 2009 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 9. ERF pro rozpočtový rok 2009.

      V Bruselu dne 15. února 2011.

            Za Radu

            předseda

         MATOLCSY Gy.

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (4)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 303, 9.11.2010, s. 243.


Důležité právní upozornění

|

52006SC0111

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Lucemburska na období 2005-2008  /* SEK/2006/0111 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 1.2.2006SEK(2006) 111 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Lucemburska na období 2005 – 2008(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst napomáhající rozvoji zaměstnanosti. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný v upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně usiluje o posílení jeho účinnosti a hospodářských základů a současně o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační nebo konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají konvergenční programy). První stabilizační program Lucemburska byl předložen 19. února 1999. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 15. března 1999 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných stabilizačních a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální riziko udržitelnosti. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu hospodářského cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování[2], k všeobecně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsažených v integrovaných pokynech na období 2005-2008, Komise posoudila nedávno předloženou aktualizaci stabilizačního programu Lucemburska a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.Hodnocení(1) Sedmý aktualizovaný stabilizační program Lucemburska byl Komisi zaslán dne 28. listopadu 2005 a zahrnuje období let 2005 až 2005. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu pro stabilizační a konvergenční programy uvedené v novém kodexu chování[3].(2) Hospodářská výkonnost Lucemburska s průměrným ročním růstem HDP ve výši 5,5 % a domácí zaměstnaností 3,15 % je v posledních 20 letech pozoruhodná. V roce 2001 se růst výrazně zpomalil, v roce 2004 však opět velmi rychle vzrostl, když dosáhl výše 4,4 %. Stav financí lucemburské vlády je tradičné velmi dobrý a od začátku devadesátých let vykazuje opakovaně přebytky a nízkou míru veřejného zadlužení. Vzhledem k velkému navýšení výdajů však počátkem tohoto desetiletí došlo k výraznému poklesu těchto přebytků, který vedl až k deficitu v roce 2004.(3) Podle makroekonomického scénáře programu by se měl reálný růst HDP zrychlit z odhadovaných 4,0 % v roce 2005 na 4,4 % v roce 2006 a 4,9 % v roce 2007 i v roce 2008. Tento scénář růstu se jeví jako hodnověrný, i když je o něco příznivější v dalších letech než prognózy Komise z podzimu 2005 a odhady potencionálního růstu výstupu uvedené v těchto prognózách. Výhled inflace uvedený v programu se jeví jako hodnověrný. Je výrazně nižší než inflace, kterou předpokládají prognózy útvarů Komise z podzimu roku 2005; vychází však z různých předpokladů, zejména z nižší ceny ropy. Ropné produkty hrají v lucemburské inflaci HISC neobvykle velkou úlohu díky tomu, že zde nerezidenti ve velké míře nakupují pohonné hmoty.(4) Ve svém stanovisku ze dne 18. února 2005 Rada podpořila rozpočtovou strategii předloženou v předchozí aktualizaci stabilizačního programu pro období 2004 – 2007. Pokud jde o plnění rozpočtu v roce 2005, předpověď útvarů Komise z podzimu 2005 odhaduje schodek veřejných financí v roce 2005 na -2,3% HDP oproti -1,0 % HDP v předchozí aktualizaci stabilizačního programu. Zatímco příjmy veřejných financí, které měly podle předchozí aktualizace vzrůst o 1,2 procentního bodu HDP, skutečně vzrostly pouze o 0,2 procentního bodu HDP, a to částečně díky velkému a neočekávanému vrácení DPH, výdaje vlády se zvýšily o 1,4 procentních bodů HDP (z toho 0,8 činily veřejné investice) namísto plánovaných 0,8 procentních bodů HDP.(5) Program si klade za cíl snížit schodek veřejných financí z hodnoty -2,3 % HDP v roce 2005 na -0,2 % HDP v roce 2008, a splnit tak střednědobý cíl -0,8 % HDP ve stejném roce. Časový průběh a výše primárního salda jsou podobné jako u celkového salda při zlepšení z -2,1 % HDP v roce 2005 na vyrovnaný stav rozpočtu ke konci období. Rozpočtová strategie byla přijata od okamžiku předložení předchozího programu, který byl založen na méně optimistických, avšak stále silných makroekonomických předpokladech, a počítala se snížením schodku veřejných financí z -1,4 % HDP v roce 2004 na -1,0 % HDP v roce 2005 s tím, že v roce 2006 a 2007 by měl zhruba zůstat na stejné úrovni. Ačkoli byl růst HDP v roce 2005 dokonce mírně vyšší, než se očekávalo, zaznamenal místo zlepšení z upravené výše -1,2 % HDP v roce 2004 pokles na -2,3 % v roce 2005. Rozpočtová strategie byla v současném programu upravena za účelem nápravy této neočekávaně zhoršené situace. Základem rozpočtových úprav plánovaných v programu jsou výdaje, takže je v průběhu období očekáváno snížení celkových výdajů vlády o 2,5 procentních bodů HDP, zatímco podíl příjmů by měl klesnout o 0,4 procentních bodů HDP. Snížení podílů výdajů by se mělo promítnout do běžných výdajů, především v oblasti vládní spotřeby a sociálních transferů. Snaha o úpravu se týká pozdějšího období, neboť je plánováno snížení jak nominálního deficitu, tak cyklicky očištěného deficitu, který se má výrazně zvýšit v roce 2007.(6) Předpokládá se, že cyklicky očištěné saldo (vypočtené útvary Komise za použití společně odsouhlasené metodiky a vycházející z údajů poskytnutých v programu) by se mělo zlepšit ze schodku ve výši 1,5 % HDP v roce 2005 na téměř vyrovnaný stav v roce 2008. Při absenci jednorázových nebo jiných prozatímních opatření jde strukturální saldo stejnou cestou. Ke zlepšení rozpočtu dochází na pozadí negativní, avšak zmenšující se ( z -1,75 % HDP v roce 2005 na -0,5 % v roce 2008) mezery výstupu v kontextu velmi vysokého růstu potencionálního produktu, který je v Lucembursku odhadován. Střednědobým cílem programu je dosažení strukturálního schodku (tj. cyklicky očištěný deficit bez jednorázových a jiných prozatímních opatření) ve výši -0,8 % HDP, který je téměř shodný s odhadovaným orientačním cílem a poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení 3% referenční hodnoty stanovené pro schodek veřejných financí. Dosažením tohoto schodku by tedy měla být zajištěna i tato dostatečná rezerva. Střednědobý cíl programu lze navíc považovat za přiměřený, protože zapadá do rozsahu stanoveného v Paktu o stabilitě a růstu pro eurozónu a členské státy v rámci ERM II a v kodexu chování a odpovídajícím způsobem odráží dlouhodobou míru zadlužení a průměrný růst potenciálního produktu.(7) S rozpočtovými cíly programu jsou spojena následující rizika: Zaprvé makroekonomické výhledy uvedené v programu v posledních letech daného období mohou být mírně optimistické. Zadruhé opatření ke snížení výdajů oznámená pro roky 2007 a 2008 nejsou ještě upřesněna. Příznivé rozpočtové výhledy programu tedy závisí na specifikaci opatření, která mají být učiněna v letech 2007 a 2008 a na jejich řádném provádění.(8) S ohledem na toto posouzení rizik se rozpočtová strategie nastíněná v programu zdá být dostatečná pro zajištění dlouhodobých cílů programu ke konci programového období za podmínky, že budou upřesněna a řádně prováděna opatření pro roky 2007 a 2008. Riziko překročení 3% prahové hodnoty schodku v poměru k HDP nelze vyloučit pro rok 2006, neboť cyklicky očištěný deficit (podle výpočtu útvarů Komise na základě programu a podle společně odsouhlasené metodiky) bude činit 1,25 % HDP, což je vyšší než minimální hodnota. Jelikož po roce 2007 je plánovaný strukturální deficit nižší než minimální orientační cíl, nemůže být ani bezpečnostní rezerva dostatečná, dokud nebudou upřesněna a realizována opatření ke snížení výdajů oznámená pro tento rok. A konečně, způsob nápravy (ze strukturálního hlediska) je vzhledem ke střednědobému cíli přiměřený, možná s výjimkou roku 2006, kdy snížení cyklicky očištěného deficitu činí 0,3 % HDP. To představuje průměrné roční zlepšení strukturálního salda požadovaného paktem o méně než 0,5 procentního bodu, zatímco, i přes negativní, ale stále se zavírající mezeru výstupu, lze celkové hospodářské podmínky považovat za dobré.(9) Dluh veřejných financí v roce 2005 je odhadován na 6,4 % HDP. Program předpokládá jeho zvýšení na 10,2 % HDP v roce 2008 s tím, že k největšímu navýšení dojde v roce 2006. Hlavním zdrojem tohoto růstu jsou nové půjčky na financování infrastruktury silnic a železnic, jakož i na některé velké investiční projekty prováděné na základě partnerství veřejného a soukromého sektoru, u nichž poskytuje lucemburská vláda navrhovateli finanční záruku.(10) Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Lucembursku hrozí středně vysoké riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým výdajům na stárnoucí obyvatelstvo. Současná výše dluhu je jistě velmi nízká a plánovaná konsolidace ve střednědobém období by měla riziko udržitelnosti veřejných financí částečně zmírnit. Lucembursko však v posledních dvaceti letech zaznamenalo období výjimečného zvýšení zaměstnanosti, které bude postupně přecházet v podobné zvýšení počtu občanů v důchodovém věku spojené s velkým zvýšením výdajů na důchody. I když to znamená značný přínos pro udržitelnost veřejných financí, nebude současná výše aktiv penzijního fondu dostatečná a v určitém okamžiku bude třeba (jak program uznává) provést některé změny důchodového systému směrem ke zvýšení veřejných výdajů a snížení rizika dlouhodobé udržitelnosti.(11) Strategie programu v oblasti veřejných financí je obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech na období 2005 – 2008. Je zejména v souladu s integrovanými pokyny k zajištění hospodářské stability dosažením střednědobého rozpočtového cíle během ekonomického cyklu a, po dobu než bude tento cíl dosažen, učiněním všech nezbytných nápravných opatření podle Paktu o stabilitě a růstu. Je také v souladu s integrovanými pokyny k zajištění hospodářské stability z pohledu předpokládaných nákladů spojených se stárnutím obyvatelstva.(12) Vnitrostátní program reforem Lucemburska předložený dne 17. listopadu 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost uvádí zajištění hospodářské stability a hospodářské udržitelnosti jako hlavní úkoly, které mají výrazný dopad na veřejné finance. Uvádí rovněž úkoly v jiných oblastech, které mají značný dopad na veřejné finance, zejména potřebu výrazného růstu státního výzkumu a vývoje. Rozpočtové dopady opatření uvedených ve vnitrostátním programu reforem se promítají v rozpočtových výhledech stabilizačního programu a opatření v oblasti veřejných financí plánovaných stabilizačním programem jsou v souladu s opatřeními vnitrostátního programu reforem. Stabilizační program doplňuje tato opatření o změny v institucionálním uspořádání veřejných financí, konkrétně odložením předložení rozpočtu ze srpna na říjen za účelem zvýšení dostupnosti údajů a zlepšení kvality rozpočtových výhledů. Program rovněž oznamuje zavedení podrobnější analýzy nákladů investičních projektů, včetně posuzování režijních nákladů již od počáteční fáze těchto projektů.Vzhledem k tomuto posouzení, i když je celková strategie snížení schodku omezením výdajů nastíněná v programu chvályhodná, by bylo vhodné, aby lucemburské orgány-  zesílily úsilí o rozpočtové úpravy v roce 2006 a pro roky 2007 a 2008 upřesnily a provedly nezbytná opatření a-  se zaměřily na dlouhodobé rozpočtové dopady na stárnoucí obyvatelstvo.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Lucemburska na období 2005 – 2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[4], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:1.  Hospodářská výkonnost Lucemburska s průměrný m ročním růstem HDP ve výši 5,5 % a domácí zaměstnaností 3,25 %, je v posledních 20 letech pozoruhodná. V roce 2001 se růst výrazně zpomalil, v roce 2004 však opět velmi rychle vzrostl, když dosáhl výše 4,4 %. Stav financí lucemburské vlády je tradičné velmi dobrý a od začátku devadesátých let vykazuje opakovaně přebytky. Vzhledem k velkému navýšení výdajů však počátkem tohoto desetiletí došlo k výraznému poklesu těchto přebytků, který vedl až k deficitu v roce 2004.2.  Ve svém stanovisku ze dne 18. ledna 2005 k předchozímu aktualizovanému stabilizačnímu programu na období 2004 – 2007 Rada rozpočtovou strategii uvedenou v programu podpořila.3.  Co se týče provádění rozpočtu v roce 2005, v současné době je schodek veřejných financí v prognóze útvarů Komise odhadován na -2,3 % HDP oproti -1,0 % HDP v předchozí aktualizaci stabilizačního programu. Zatímco příjmy veřejných financí, které měly podle předchozí aktualizace vzrůst o 1,2 procentního bodu HDP, skutečně vzrostly pouze o 0,2 procentního bodu HDP, a to částečně díky velkému a neočekávanému vrácení DPH, výdaje vlády se zvýšily o 1,4 procentních bodů HDP (z toho 0,8 činily veřejné investice) namísto plánovaných 0,8 procentních bodů HDP.4.  Dne [14. února 2006] Rada posoudila aktualizovaný stabilizační program Lucemburska, který zahrnuje období 2005 – 2008. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu a požadavky na poskytování údajů pro stabilizační a konvergenční programy uvedené v novém kodexu chování[5].5.  Podle makroekonomického scénáře programu by se měl reálný růst HDP zrychlit z odhadovaných 4,0 % v roce 2005 na 4,4 % v roce 2006 a 4,9 % v roce 2007 i v roce 2008. Na základě v současnosti dostupných údajů vychází tento scénář růstu obecně z hodnověrných předpokladů, i když je v dalších letech o něco příznivější. Inflace předpokládaná v programu se rovněž jeví reálně.6.  Cílem programu je dosáhnout téměř vyrovnaného stavu veřejných financí ke konci programového období, a tím dosáhnout střednědobého cíle 0,8 % HDP ve stejném roce. Časový průběh a výše primárního salda jsou podobné jako u celkového salda při zlepšení z -2,1 % HDP primárního schodku v roce 2005 na 0,1 % primárního přebytku ke konci období. Základem snížení schodku je plánované snížení celkových výdajů vlády o 2,5 procentních bodů HDP v průběhu období, zatímco podíl příjmů by měl klesnout o 0,4 procentních bodů HDP. Za účelem odstranění neočekávaného zhoršení salda veřejných financí v roce 2005 byla rozpočtová strategie od doby předložení předchozí aktualizace upravena a je založena na méně optimistickém makroekonomickém scénáři. Schodek veřejných financí by měl po zlepšení z odhadované hodnoty -1,4 % HDP v roce 2004 na -1,0 % v roce 2005 zůstat zhruba na stejné úrovni v roce 2006 i v roce 2007.7.  Plánuje se, že během programového období se strukturální saldo (tj. saldo očištěné od cyklických vlivů a o jednorázová a jiná prozatímní opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky sníží v průměru o 0,5 % HDP ročně. Úprava se týká pozdějšího období, přičemž se v roce 2007 výrazně zvýší jak nominální, tak strukturální hodnota. Program stanoví střednědobý cíl stavu rozpočtu na úrovni strukturálního deficitu ve výši 0,8 % HDP a dosažení takového stavu předpokládá do roku 2008. Střednědobý cíl je téměř shodný s odhadovaným orientačním cílem a poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení 3% referenční hodnoty stanovené pro schodek veřejných financí. Dosažením tohoto schodku by tedy měla být zajištěna i tato dostatečná rezerva. Střednědobý cíl programu lze navíc považovat za přiměřený, protože zapadá do rozsahu stanoveného Paktem o stabilitě a růstu pro eurozónu a členské státy v rámci ERM II a v kodexu chování a odpovídajícím způsobem odráží dlouhodobou míru zadlužení a průměrný růst potenciálního produktu.8.  Rozpočtový výsledek by mohl být horší, než plánuje program. Zaprvé makroekonomické výhledy uvedené v programu v posledních letech daného období mohou být mírně optimistické. Navíc opatření oznámená v programu a pokračování úprav v roce 2007 a 2008 nebylo dosud upřesněno. Dosažení cílů programu je podmíněno upřesněním a řádným prováděním těchto opatření.9.  Vzhledem k tomuto posouzení rizik se zdá, že stav rozpočtu uvedený v programu je dostatečný k tomu, aby bylo střednědobého cíle dosaženo do roku 2008, jak program předpokládá, za předpokladu, že opatření oznámená pro rok 2007 a 2008 budou upřesněna a řádně prováděna. Podle výpočtů útvarů Komise nelze v roce 2006 vyloučit riziko překročení 3% referenční hodnoty schodku při normálních makroekonomických výkyvech. Jelikož v letech následujících po roce 2007 je plánovaný strukturální deficit nižší než minimální limit, nemůže být ani rezerva dostatečná, dokud nebudou upřesněna a realizována opatření ke snížení výdajů oznámená pro tento rok. Způsob nápravy, pokud jde o střednědobý cíl, zhruba odpovídá Paktu o stabilitě a růstu, který stanoví limit ročního zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II (mechanismus směnných kursů) na 0,5 % HDP. Zlepšení strukturálního deficitu plánované v programu však představuje pouze 0,3 procentního bodu HDP v roce 2006, kdy lze, i přes negativní, ale stále se zavírající mezeru výstupu, celkové hospodářské podmínky považovat za dobré.10.  Dluh veřejných financí v roce 2005 je odhadován na 6,4 % HDP. Program předpokládá jeho zvýšení na 10,2 % HDP v roce 2008 s tím, že k největšímu navýšení dojde v roce 2006.11.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Lucembursku hrozí středně vysoké riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. Současná výše dluhu je jistě velmi nízká a plánovaná konsolidace ve střednědobém období by měla riziko udržitelnosti veřejných financí částečně zmírnit. Lucembursko však v posledních dvaceti letech zaznamenalo období výjimečného zvýšení zaměstnanosti, které bude postupně přecházet v podobné zvýšení počtu občanů v důchodovém věku spojené s velkým zvýšením výdajů na důchody. I když to znamená značný přínos pro udržitelnost veřejných financí, nebude současná výše aktiv penzijního fondu dostatečná a v určitém okamžiku bude třeba (jak program uznává) provést některé změny důchodového systému směrem ke zvýšení veřejných výdajů a snížení rizika dlouhodobé udržitelnosti.12.  Strategie programu v oblasti veřejných financí je obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech na období 2005 – 2008. Je zejména v souladu s integrovanými pokyny k zajištění hospodářské stability dosažením střednědobého rozpočtového cíle během ekonomického cyklu a, po dobu než bude tento cíl dosažen, učiněním všech nezbytných nápravných opatření podle Paktu o stabilitě a růstu.13.  Program vnitrostátní reformy Lucemburska předložený dne 17. listopadu 2005 uvádí tyto hlavní úkoly, jež mají výrazný dopad na veřejné finance: i) zajištění hospodářské stability a ii) zajištění hospodářské udržitelnosti. Uvádí rovněž úkoly v jiných oblastech, které mají značný dopad na veřejné finance, zejména potřebu výrazného růstu státního výzkumu a vývoje. Rozpočtové dopady opatření uvedených ve vnitrostátním programu reforem se promítají v rozpočtových výhledech stabilizačního programu a opatření v oblasti veřejných financí plánovaných stabilizačním programem jsou v souladu s opatřeními vnitrostátního programu reforem.I když je globální strategie snížení schodku omezením výdajů nastíněná v programu chvályhodná, bylo by vhodné, aby lucemburské orgány-  zesílily úsilí o rozpočtové úpravy v roce 2006 a pro roky 2007 a 2008 upřesnily a provedly nezbytná opatření a-  se zaměřily na dlouhodobé rozpočtové dopady na stárnoucí obyvatelstvo.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových předpovědí2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálný HDP (změna v %) | SP pros 2005 | 4.4 | 4.0 | 4.4 | 4.9 | 4.9 |KOM list. 2005 | 4.5 | 4.2 | 4.4 | 4.5 | neuv. |SP pros 2004 | 4.4 | 3.8 | 3.3 | 4.3 | neuv. |Inflace HISC (%) | SP pros 2005 | 3.2 | 3.7 | 2.6 | 2.0 | 1.8 |KOM list. 2005 | 3.2 | 4.1 | 4.4 | 2.2 | neuv. |SP pros 2004 | 2.6 | 3.2 | 1.5 | 1.7 | neuv. |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | SP pros 20051 | -1.7 | -1.7 | -1.3 | -0.7 | -0.6 |KOM list. 20052 | -1.8 | -1.6 | -1.3 | -1.2 | neuv. |SP pros 20041 | -1.2 | -2.2 | -3.8 | -5.0 | neuv. |Saldo veřejných financí (v % HDP) | SP pros 2005 | -1.2 | -2.3 | -1.8 | -1.0 | -0.2 |KOM list. 2005 | -1.2 | -2.3 | -2.0 | -2.2 | neuv. |SP pros 2004 | -1.4 | -1.0 | -0.9 | -1.0 | neuv. |Primární saldo (v % HDP) | SP pros 2005 | -0.9 | -2.1 | -1.7 | -0.7 | 0.1 |KOM list. 2005 | -0.9 | -2.1 | -1.8 | -2.0 | neuv. |SP pros 2004 | -1.2 | -0.9 | -0.8 | -0.9 | neuv. |Cyklicky očištěné saldo = strukturální saldo3 (v % HDP) | SP pros 20051 | -0.3 | -1.5 | -1.2 | -0.6 | 0.1 |KOM list. 2005 | -0.4 | -1.5 | -1.4 | -1.6 | neuv. |SP pros 20041 | -0.7 | 0.3 | 1.4 | 2.0 | neuv. |Hrubý státní dluh (v % HDP) | SP pros 2005 | 6.6 | 6.4 | 9.6 | 9.9 | 10.2 |KOM list. 2005 | 6.6 | 6.8 | 7.1 | 7.3 | neuv. |SP pros 2004 | 5.0 | 5.0 | 4.6 | 4.5 | neuv. |Pozn.: 1 Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. 2 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2004–2007 ve výši 4,1%, 4,0 %, 4,1% a 4,3 %. 3 Jelikož v programu nejsou upřesněna jednorázová a jiná prozatímní opatření, jsou cyklicky očištěné saldo a strukturální saldo totožné. Zdroj: Stabilizační program (SP); hospodářské prognózy útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM); výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[3] Program vykazuje nedostatky u povinných a nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování.[4] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty vztahující se k tomuto textu lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Program vykazuje nedostatky u povinných a nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování.