title: Doporučení Komise (EU) 2016/2256 ze dne 8. prosince 2016, určené členským státům o obnovení přemísťování do Řecka podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013

text:
               15.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/60

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/2256
   ze dne 8. prosince 2016,
   určené členským státům o obnovení přemísťování do Řecka podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Přemísťování žadatelů o mezinárodní ochranu do Řecka podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (1) (dále jen „dublinské nařízení“) pozastavily členské státy od roku 2011 v důsledku dvou rozsudků Evropského soudu pro lidská práva (ESLP) a Soudního dvora Evropské unie (2), které zjistily systémové nedostatky řeckého azylového systému, jež vyústily v porušení základních práv žadatelů o mezinárodní ochranu přemístěných z jiných členských států do Řecka podle nařízení Rady (ES) č. 343/2003 (3).

               (2)

               Od vydání rozsudku ESLP ve věci M.S.S. v. Belgie a Řecko v roce 2011 sleduje situaci v Řecku Výbor ministrů Rady Evropy, a to na základě zpráv o pokroku, které Řecko musí povinně předkládat jako důkaz, že postupuje v souladu s uvedeným rozsudkem, a na základě údajů získaných od nevládních a mezinárodních organizací, jako je Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR), které v Řecku působí. Na žádost Řecka podanou v červnu 2016 Výbor ministrů souhlasil s odložením hodnotícího postupu na základě argumentu, že Řecko v současnosti čelí nesmírnému migračnímu tlaku a že je to výjimečná a nestabilní situace, která se liší od situace před pěti lety, kdy byl rozsudek ve věci M.S.S. vydán.

               (3)

               V důsledku rozsudku ve věci M.S.S. se Řecko zavázalo k reformě svého azylového systému na základě národního akčního plánu týkajícího se azylové reformy a řízení migrace, který byl představen v srpnu 2010 a revidován v lednu 2013 (dále jen „řecký akční plán“). Dne 1. října 2015 předložilo Řecko Radě plán provádění mechanismu relokace a přístupu založeného na hotspotech, v němž uvádí též některá opatření, která je třeba prioritně provést, aby se zajistilo provádění zbývajících dohodnutých opatření v oblasti azylu a přijímání.

               (4)

               Současná uprchlická a migrační krize zároveň nadále vyvíjí tlak na řecký azylový a migrační systém, jelikož Řecko je hlavní zemí prvního vstupu z východní středomořské trasy. V období od ledna do 4. prosince 2016 dorazilo do Řecka nelegálně 171 909 migrantů (4). V důsledku prohlášení EU a Turecka (5) denní počet nově příchozích do Řecka z Turecka výrazně poklesl (6), ovšem řeckým orgánům také přibyly nové povinnosti. Navíc průměrný denní počet nově příchozích do Řecka se v období od začátku srpna 2016 ve srovnání s obdobím od 1. května do 31. července 2016 zvýšil (7). Kromě toho se situace v Řecku též výrazně změnila poté, co byla v podstatě uzavřena západobalkánská trasa, což státním příslušníkům třetích zemí zabránilo v další cestě. V důsledku toho v současnosti pobývá v Řecku více než 62 000 státních příslušníků třetích zemí, kteří přišli na jeho území nelegálně (8). Nouzový mechanismus pro relokaci založený na dvou rozhodnutích Rady (9) (dále jen „rozhodnutí o relokaci“) současně vykazuje pozitivní dopady zejména v Řecku, kde počet relokačních transferů vzrostl na současných asi 1 000 měsíčně. Všechny členské státy však musí vyvinout další úsilí, aby se tlak na Řecko snížil. Komise proto všechny členské státy vybízí, aby učinily závazek a prováděly každý měsíc přemístění s cílem dosáhnout od prosince 2016 nejméně 2 000 relokačních transferů měsíčně a postupně jejich počet zvyšovat (10).

               (5)

               Ve dnech 10. února a 15. června 2016 vydala Komise dvě doporučení pro Řeckou republiku o naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle dublinského nařízení (11). V těchto doporučeních se dospělo k závěru, že situace v Řecku stále vyžaduje významné zlepšení před tím, než bude Komise moci provést další posouzení ohledně možného obnovení přemísťování osob do Řecka na základě dublinského nařízení. Dne 28. září 2016 Komise vydala třetí doporučení pro Řeckou republiku o konkrétních naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle dublinského nařízení (12) (dále jen „třetí doporučení“). Třetí doporučení dospělo k závěru, že Řecko stále čelí obtížné situaci, protože vyřizuje velký počet nových žádostí o azyl, zejména v důsledku provádění tzv. předběžné registrace a pokračujícího přílivu nelegálních migrantů. Kromě toho konstatovalo, že je třeba učinit další významné kroky k nápravě zbývajících systémových nedostatků řeckého azylového systému, zejména z důvodu jeho nedostatečné kapacity. Při jakémkoli budoucím obnovení přemísťování do Řecka podle dublinského nařízení na základě dosažení dalšího pokroku by měl být v souladu s třetím doporučením zohledněn dopad, který má tato složitá situace na celkové fungování azylového systému, a proto by obnovení přemísťování mělo začít postupně, případ od případu.

               (6)

               Dopisem ze dne 22. listopadu 2016 poskytlo Řecko Komisi další informace o aktuální situaci žadatelů o azyl v Řecku a o pokroku při reformě svého azylového systému. Řecko rovněž vyjádřilo obavy ohledně perspektivy možného obnovení přemísťování podle dublinského nařízení vzhledem k počtu migrantů v zemi a upozornilo na nesmírnou zátěž nepřiměřenou jeho velikosti, která způsobila, že je jeho azylová a přijímací kapacita vyčerpána. Řecko rovněž poukázalo na míru relokací z Řecka do jiných členských států, která zůstává značně pod úrovní stanovenou v rozhodnutích o relokaci. Řecko však zdůraznilo, že neusiluje o trvalé vyloučení z dublinského systému, a požádalo o skutečnou solidaritu a podporu, dokud nebude dosaženo plné nápravy situace v zemi.

               (7)

               Podle řeckých údajů ze dne 22. listopadu 2016 obdržela řecká azylová služba od 1. ledna 2016 do současnosti přibližně 39 000 žádostí o azyl. Nevyřízených případů, které mají být přezkoumány v prvním stupni, bylo k 30. září více než 17 000. Podle odhadů řeckých orgánů bude do konce roku 2016 podáno celkem 50 000 žádostí o azyl (13). Počet žádostí o azyl, jež má řecká azylová služba zpracovat, je výrazně vyšší než v předchozích letech, mimo jiné v souvislosti s nápravou situace v Řecku a lepším přístupem k azylovému řízení.

               (8)

               V předchozích doporučeních Komise zaznamenala zlepšení, kterých Řecko dosáhlo ve svém legislativním rámci s cílem zajistit, aby ve vnitrostátních právních předpisech byla provedena nová právní ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (14) (přepracovaná směrnice o azylovém řízení) a některá ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU (15) (přepracovaná směrnice o podmínkách přijímání). Dne 3. dubna 2016 přijal řecký parlament nový zákon (zákon 4375/2016) (16). Dne 22. června 2016 schválil parlament novelu zákona 4375/2016, která mimo jiné upravuje složení odvolacích výborů a právo žadatelů o azyl na ústní slyšení před těmito výbory (17). Dne 31. srpna 2016 přijal řecký parlament také zákon týkající se školou povinných dětí uprchlíků pobývajících v Řecku (18).

               (9)

               Pokud jde o přijímací kapacitu, Řecko v uplynulém roce výrazně zvýšilo celkovou kapacitu pro přijímání nelegálních migrantů i žadatelů o mezinárodní ochranu. Podle aktuálních informací vydaných řeckými orgány dne 6. prosince 2016 bylo v Řecku k dispozici 71 539 míst především v dočasných zařízeních pro přijímání, včetně ubytování poskytovaného UNHCR (viz 11. bod odůvodnění), a to jak pro nelegální přistěhovalce, tak pro žadatele o mezinárodní ochranu (19). Vážným problémům však čelí kapacity na ostrovech v Egejském moři, které jsou přeplněné: maximální přijímací kapacita činí nadále kolem 8 200 míst, zatímco celkový počet registrovaných migrantů na ostrovech činil ke dni 5. prosince 2016 celkem 16 295 (20).

               (10)

               Řecko rovněž zvýšilo ubytovací kapacitu pro zranitelné žadatele, zejména nezletilé osoby bez doprovodu. K 17. listopadu 2016 bylo v přístřešcích pro ubytování nezletilých osob bez doprovodu – ať žadatelů o azyl, či nikoli – k dispozici 1 191 míst. Do konce roku 2016 má být vytvořeno dalších 130 míst vhodných pro nezletilé osoby bez doprovodu. Ubytovací kapacita pro zranitelné žadatele je však stále velmi nedostatečná, jelikož zařízení jsou v současnosti plná a na čekací listině je 1 199 nezletilých osob bez doprovodu, které musí být umístěny do vhodných zařízení (21). Pokrok je proto v této oblasti pomalý a je zřejmé, že Řecko musí zintenzivnit své úsilí, aby zajistilo odpovídající počet zařízení pro přijímání nezletilých osob bez doprovodu tak, aby mohlo řešit poptávku po tomto ubytování.

               (11)

               V lednu 2016 podepsala Komise a UNHCR pověřovací dohodu na celkovou částku 80 milionů EUR s cílem zřídit 20 000 míst v otevřeném ubytování (programy pronájmu bytů, vouchery do hotelů a programy hostitelských rodin) v první řadě ve prospěch žadatelů o mezinárodní ochranu způsobilých k relokaci. Pověřovací dohoda byla v červenci 2016 revidována, aby do programu ubytování byla zahrnuta i možnost zřídit místa v zařízeních pro relokaci spravovaných UNHCR a aby její znění jasněji uvádělo, že do cílové skupiny programu ubytování patří nejen uchazeči o relokaci, ale i jiní žadatelé o azyl, zejména kandidáti na dublinské opětovné sloučení rodiny a zranitelné kategorie včetně dětí bez doprovodu a dětí odloučených od rodiny, osob se zdravotním postižením, seniorů, rodičů samoživitelů, chronicky nemocných, těhotných žen atd. Od září se dostupná ubytovací kapacita výrazně zvýšila (přibližně o 8 100 míst). UNHCR se v prosinci 2015 zavázal, že vytvoří 20 000 míst pro žadatele způsobilé k relokaci v rámci programu pro pronájem ubytovacích zařízení a ke dni 6. prosince bylo dostupných 20 145 míst, z čehož bylo 6 344 míst v hotelech/celých budovách, 11 711 míst v bytech, 484 míst v hostitelských rodinách, 960 v zařízeních pro relokaci a 646 míst ve specializovaných zařízeních pro nezletilé osoby bez doprovodu (22). Vzhledem k tomu, že platnost současné pověřovací dohody končí 31. prosince 2016, Komise začala na základě aktualizovaného posouzení potřeb Řecka v oblasti přijímání jednat s UNHCR o prodloužení programu na rok 2017.

               (12)

               Podmínky v mnoha zařízeních pro přijímání v Řecku, zejména na ostrovech a v některých dočasných zařízeních na pevnině, stále nevyhovují požadavkům na kvalitu stanoveným ve směrnici 2013/33/EU o podmínkách přijímání pro žadatele o mezinárodní ochranu. Zařízení hotspotů na ostrovech jsou nejen přeplněná, ale poskytují nevyhovující materiální podmínky, pokud jde o sanitární a hygienický standard a přístup k základním službám, jako je zdravotní péče, zejména pro zranitelné skupiny. Bezpečnost je nedostatečná a přetrvává napětí mezi různými národnostmi. Na pevnině sice program ubytování UNHCR poskytuje odpovídající podmínky, ale velká část zbývajících kapacit jsou tábořiště (v současné době se jich využívá 53) a nouzová zařízení s velmi rozdílným a často neodpovídajícím standardem, pokud jde o materiální podmínky i bezpečnost. Začala úprava některých z těchto zařízení na zimní podmínky, ale postupuje pomalu. I po úpravách bude obtížné některé tábory změnit na vhodná stálá zařízení pro přijímání, budou se možná proto muset zavřít a současně konsolidovat jiné.

               (13)

               Kromě toho se jeví, že celková koordinace organizace přijímání v Řecku je nedostačující, protože chybí jasný právní rámec a systém monitorování, přičemž některé tábory spravuje ad hoc ministerstvo pro migraci a jiné přijímací a identifikační služba. Nebylo dosud rozhodnuto, která zařízení by měla být změněna na stálá. Přijímací služba stále buduje svou kapacitu.

               (14)

               Z výše uvedeného vyplývá, že Řecko musí nadále usilovat o pokrok při zajišťování dostatečných a vhodných speciálně vyhrazených stálých otevřených kapacit pro přijímání žadatelů o azyl, jež by všechny měly mít odpovídající standard v souladu s acquis EU. To by mělo zahrnovat centralizovanou správu všech zařízení pro přijímání a systém trvalého monitorování materiálních standardů v těchto zařízeních a služeb, jež poskytují. Některá dočasná zařízení by měla být změněna na stálá, ale měla by se rovněž zachovat dostatečná kapacita pro ubytování v dočasných zařízeních v případě nedostatku míst v důsledku neočekávaného přílivu osob. Kromě toho, jak již bylo požadováno v třetím doporučení, je zcela zásadní, aby řecké orgány poskytly přesnější informace o přijímacích kapacitách a komplexní a průběžně aktualizované posouzení potřeb, pokud jde o celkovou přijímací kapacitu a charakter této kapacity.

               (15)

               V předchozích doporučeních bylo zaznamenáno značné zlepšení ve zřizování regionálních azylových úřadů. Řecký zákon stanoví zřízení regionálních azylových úřadů v Attice, Soluni, Thrákii, Epiru, Thesálii, západním Řecku a na ostrovech Kréta, Lesbos, Chios, Samos, Leros a Rhodos (23). Na základě rozhodnutí ředitele azylové služby je rovněž možné zřídit autonomní azylové jednotky za účelem pokrytí zvýšených potřeb azylové služby. Podle informací poskytnutých řeckými orgány v dopise ze dne 22. listopadu 2016 již začalo fungovat sedm regionálních úřadů v regionech Attika, Thrákie, Soluň, Lesbos, Samos, Rhodos a Patras. Dalších devět autonomních azylových jednotek působí v regionech Pireus, Evros, Xanthi, Leros, Kos a Korint a relokační jednotka působí v Alimu. Jak stanoví uvedený zákon, další tři regionální azylové úřady zahájí svou činnost v oblastech Kos, Epirus (Ioánnina), Kréta (Héraklion) a Thesálie (Volos).

               (16)

               Řecká azylová služba zvyšuje svou kapacitu. V současné době pracuje v azylové službě 478 osob (24). Tento počet zahrnuje místa v ústřední službě, jakož i ve zřízených regionálních úřadech a azylových jednotkách. Ze státního rozpočtu je pokryto 250 pracovních míst, zbytek je financován z různých zdrojů EU a EHP. Předpokládá se, že se počet zaměstnanců do konce roku zvýší na 659. Tito zaměstnanci doplní pracovníky na dobu určitou, které přijal UNHCR, jakož i pracovníky úřadu EASO a odborníky z členských států, které do řecké azylové služby nasazuje úřad EASO na dobu určitou. Záměrem řeckých orgánů je do konce roku 2017 nahradit všechny smluvní zaměstnance stálými zaměstnanci a dále nezvyšovat kapacitu; řecká azylová služba Komisi sdělila, že rychlejší navýšení počtu zaměstnanců není možné vzhledem k nedostatku vedoucích pracovníků, kteří by školili nově přijaté pracovníky a dohlíželi na ně. Jelikož se počet jejích zaměstnanců v průběhu roku 2016 ztrojnásobí, azylová služba zdůraznila, že se naléhavě musí konsolidovat, zejména vybudovat střední management a odborné znalosti pracovníků.

               (17)

               Vzhledem k míře nárůstu počtu žádostí o azyl v Řecku není dosud zcela zřejmé, zda bude stávající a plánovaný počet zaměstnanců azylové služby stačit na to, co je vyžadováno pro náležité a včasné zpracování současného a pravděpodobného budoucího náporu případů. Jednou z hlavních priorit azylové služby by mělo být zkrátit dobu mezi učiněním žádosti a jejím podáním, která je v současnosti často příliš dlouhá, což má dopad na práva, kterých dotčené osoby požívají, a vyvolává frustraci dotčených osob. Tato doba by měla být zkrácena v souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice o azylovém řízení, která požaduje, aby osoba, která učinila žádost o azyl, měla účinnou příležitost podat žádost „co možná nejdříve“. Je rovněž zásadní, aby podaná žádost byla zpracována ve lhůtách stanovených směrnicí, tj. obvykle do 6 měsíců. V současnosti trvá vyřízení podané žádosti o azyl v nejlepším případě několik měsíců s výjimkou případů relokace, které jsou vyřizovány rychleji, a panuje značná nejistota ohledně toho, jak rychle budou zpracovány stávající nevyřízené žádosti. Komise nicméně bere na vědomí obavy Řecka vyjádřené v dopise ze dne 22. listopadu 2016, že ještě rychlejší zvyšování počtu zaměstnanců azylové služby by mohlo ohrozit soudržnost a kvalitu rozhodnutí.

               (18)

               Je nezbytné urychleně posoudit, zda je dosavadní navyšování lidských zdrojů azylové služby dostatečné, a také posoudit, jak by Komise, relevantní agentury EU a rovněž členské státy mohly co nejlépe pomoci Řecku vyřídit tyto žádosti v kratší lhůtě. Mělo by se provádět komplexní a neustále aktualizované posouzení potřeb, jež vezme v úvahu počet žádostí o azyl, které jsou dosud nevyřízené a které bude muset řecká azylová služba pravděpodobně zpracovávat najednou, a počet dostupných pracovníků nezbytných nebo pravděpodobně nezbytných ke zpracování těchto žádostí. Tito pracovníci by mohli být zajištěni z dodatečných zdrojů, které poskytne samo Řecko, a prostřednictvím vyslání odborníků členských států v rámci podpůrného týmu úřadu EASO. Je třeba posoudit, jak při zachování kvality racionalizovat pracovní postupy a zvýšit jejich efektivnost, aby se urychlily pohovory a postupy, a to ve vhodných případech s podporou úřadu EASO.

               (19)

               Žadatelé o azyl musí mít zajištěn účinný přístup k opravnému prostředku proti rozhodnutí o zamítnutí jejich žádosti. V této oblasti došlo k významnému pokroku. Zákonem 4375/2016 přijatým v dubnu 2016 byl zřízen odvolací orgán a odvolací výbory. Zákonem 4399/2016 přijatým v červnu 2016 byly zřízeny nové odvolací výbory. Jejich úkolem je zkoumat všechna odvolání proti rozhodnutí řecké azylové služby podaná od 20. července 2016. Odvolací výbory se přednostně zaměřují na případy vznesené na řeckých ostrovech, aby tak přispěly k provádění prohlášení EU a Turecka. V současnosti jich existuje šest. Od 21. července byl rovněž zřízen jeden odvolací výbor jako náhrada za stálé výbory (25). Aby bylo možné zvládnout rostoucí počet žádostí a nevyřízených případů, hodlá Řecko zřídit dalších sedm výborů, které by měly začít fungovat do konce prosince 2016; celkem by do konce února 2017 mělo existovat 20 výborů.

               (20)

               Zákon 4399/2016 rovněž změnil strukturu těchto výborů, které jsou nyní složeny ze tří členů: dvou soudců správního soudu a jednoho řeckého občana, který má příslušné znalosti a zkušenosti podle návrhu UNHCR nebo národní komise pro lidská práva.

               (21)

               Podle informací poskytnutých řeckými orgány v dopise ze dne 22. listopadu 2016 bylo od 21. července 2016 předloženo odvolacím výborům 2 347 odvolání, ale bylo vydáno pouze 573 rozhodnutí.

               (22)

               Dřívější odvolací výbory „pro nevyřízené případy“, které byly zřízeny pro vyřizování azylových odvolání u řeckých nevyřízených případů, původně získaly další mandát, aby mohly kromě zásadních odvolání proti rozhodnutím prvního stupně zpracovávat i odvolání proti rozhodnutím na základě přípustnosti v rámci prohlášení EU a Turecka. Podle informací poskytnutých řeckými orgány dne 22. listopadu bylo výborům pro nevyřízené případy od dubna do 20. července 2016 předloženo více než 2 000 odvolání. Zřízením nových odvolacích výborů dne 24. června 2016 (26) se snížila zátěž 20 odvolacích výborů „pro nevyřízené případy“, což jim umožní urychlit tempo vyřizování dosud nevyřízených případů odvolání.

               (23)

               Většího pokroku bylo dosaženo u dlouhodobých nevyřízených odvolání podle „starého postupu“ upraveného prezidentským výnosem 114/2010. V současnosti (ke dni 22. listopadu 2016) není vyřízeno přibližně 6 589 případů (z celkového počtu zhruba 51 000 případů, které byly pokládány za součást nevyřízených případů na začátku roku 2013, a asi 8 075 případů v září 2016). Řecké orgány udělily z humanitárních důvodů povolení osobám, jejichž žádosti o azyl čekají na rozhodnutí značnou dobu, a osobám, které jsou podle řeckého zákona 4375/2016 způsobilé k získání povolení k pobytu z humanitárních nebo jiných výjimečných důvodů. Povolení k pobytu se vydávají na dobu dvou let a jejich platnost lze prodloužit (27). Tato povolení poskytují příjemcům stejná práva a výhody jako povolení, která přiznávají status doplňkové ochrany v Řecku (28), a tyto osoby se poté již nepovažují za žadatele o azyl. Některé nevyřízené případy odvolání jsou však zkoumány z hlediska jejich podstaty. I přes významný pokrok, kterého bylo dosaženo od vydání předchozích doporučení, by Řecko mělo pokračovat ve svém úsilí o snižování počtu nevyřízených odvolání v tomto směru a mělo by zajistit, aby žadatelé s nevyřízeným odvoláním měli příležitost uplatnit své právo na účinný opravný prostředek.

               (24)

               Vzhledem k nárůstu počtu žádostí podaných v Řecku od té doby, co se provádí prohlášení EU a Turecka, má o to větší význam existence plně obsazeného odvolacího orgánu, který bude schopen zvládnout očekávaný výrazný nárůst počtu odvolání. Efektivnost výborů by se měla zvýšit, aniž by to mělo dopad na jejich kvalitu a na nezávislost členů výborů. Zejména by mohla být zasedání odvolacích výborů častější, při přípravě rozhodnutí by mohly využívat právní pomoci, měly by se specializovat a jejich členové by měli pracovat na plný úvazek. Mělo by se také zapojit více podpůrného personálu (29). Rovněž by se mělo provádět průběžné posouzení potřeb na základě počtu odvolání, která jsou v současné době projednávána u různých odvolacích subjektů a která budou tyto subjekty pravděpodobně vyřizovat, s cílem posoudit, zda je počet výborů dostatečný a pracovní postupy odpovídající.

               (25)

               Poskytování bezplatné právní pomoci bylo zahrnuto do nového zákona (zákon 4375/2016) v případě žadatelů v odvolacím stadiu. Ještě však nebyla přijata všechna opatření, jejichž cílem je provést tento zákon v praxi. Ministerské rozhodnutí, kterým se provádí ustanovení o právní pomoci podle zákona 4375/2016, bylo přijato dne 9. září 2016. Finanční prostředky na poskytování bezplatné právní pomoci byly zajištěny prostřednictvím národního programu v rámci Azylového, migračního a integračního fondu (AMIF). Kromě toho byla s UNHCR uzavřena grantová dohoda v rámci financování mimořádné pomoci AMIF na celkovou částku 30 milionů EUR (30). UNHCR tyto finanční prostředky použije mimo jiné k poskytování bezplatné právní pomoci žadatelům o mezinárodní ochranu v odvolacím stadiu do začátku roku 2017, dokdy mají řecké orgány podle očekávání zavést svůj vlastní program bezplatné právní pomoci. Ve spolupráci s nevládními organizacemi (Metaction a řeckou radou pro uprchlíky) jsou prováděny dva projekty: jeden na ostrovech, zahrnující všechna odvolání, a druhý na pevnině, zahrnující pouze část odvolání, a to podaná v Aténách a Soluni, a netýkající se zajištěných žadatelů o azyl. Dne 19. září informovalo Řecko Komisi, že seznam advokátů, který má udržovat azylová služba, bude sestaven do začátku roku 2017. Řecko by mělo podniknout nezbytné kroky pro bezodkladné zaručení práva na bezplatnou právní pomoc pro všechny žadatele, kteří podávají odvolání.

               (26)

               Pokud jde o ochranu zranitelných žadatelů včetně nezletilých osob bez doprovodu, přetrvávají vážné obavy, zejména kvůli řádně nefungujícímu opatrovnickému systému, nedostatku vhodného ubytování a obecným obavám o jejich bezpečnost. Nový zákon 4375/2016 stanoví nové ředitelství pro přijímání a ředitelství pro sociální integraci, která mají specializované útvary pro přijímání a integraci nezletilých osob bez doprovodu v rámci ministerstva vnitra a administrativní obnovy, a obsahuje rovněž ustanovení o právních zástupcích těchto nezletilých. Navzdory tomu musí řecké orgány ještě přijmout prováděcí opatření, aby zajistily patřičné procesní záruky a přijímací podmínky pro nezletilé osoby bez doprovodu v praxi. Dosud nebyl přijat další legislativní rámec, který by měl obsahovat ustanovení pro účinný opatrovnický systém. Řecké orgány potvrdily, že ministerstvo práce a sociální solidarity, které je zodpovědné za nezletilé osoby bez doprovodu, připravuje nový zákon o opatrovnictví, který by měl být hotov před koncem roku 2016. V rámci tohoto zákona by pro opatrovnický systém byla zřízena zvláštní služba, případně oddělení. Ačkoli řecká vláda již přijala ministerské rozhodnutí o posuzování věku nezletilých osob bez doprovodu, které žádají o azyl (31), nadále jsou hlášeny obavy, pokud jde o praktické provádění posuzování, z důvodu nedostatečné identifikace a chybějících opravných prostředků pro posuzování věku, které provádí policie.

               (27)

               Bylo dosaženo významného pokroku, pokud jde o přístup ke vzdělávání. Cílem zákona 4415/2016 ze srpna 2016 je mimo jiné zajistit psychosociální podporu a vzdělávání pro děti žadatelů o azyl a rovněž hladkou integraci osob, které po uplynutí přípravného přechodného období zůstanou v Řecku, do řeckého vzdělávacího systému. Řecké orgány navzdory odporu na místní úrovni přijímají významná opatření za účelem plného a účinného provádění tohoto právního rámce.

               (28)

               Podle různých zúčastněných stran je situace nezletilých osob bez doprovodu obecně nadále obtížná a přetrvává řada obav o jejich bezpečnost v zařízeních pro přijímání na pevnině i na ostrovech; některé z těchto organizací tvrdí, že dokud pro děti není nalezeno vhodné ubytování, jsou stále zadržovány nebo umístěny v „chráněných“ částech otevřených zařízení pro přijímání, a to po dlouhou dobu, v přeplněných prostorách a za nehygienických podmínek a bez zástupců a přístupu k právní pomoci (32). Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, nedostatek vhodného ubytování pro nezletilé osoby je vážným problémem, který je třeba urychleně napravit.

               (29)

               Evropská komise poskytla Řecku značné finanční prostředky, aby tuto zemi podpořila v jejím úsilí uvést svůj systém řízení azylu do souladu s normami EU. Od začátku roku 2015 byla Řecku poskytnuta mimořádná pomoc ve výši přes 352 milionů EUR z fondů v oblasti vnitřních věcí (AMIF a Fond pro vnitřní bezpečnost (ISF)), a to buď přímo řeckým orgánům, nebo prostřednictvím unijních agentur a mezinárodních organizací působících v Řecku. Z této částky bylo v červenci 2016 poskytnuto přibližně 90 milionů EUR přímo řeckým orgánům, aby mohly posílit své kapacity pro zlepšování životních podmínek a poskytovat primární zdravotní péči v ubytovacích střediscích pro uprchlíky a rovněž přijímat migranty a poskytovat jim zdravotní péči. Značné finanční prostředky (přibližně 198 milionů EUR) na pokrytí základních humanitárních potřeb migrantů a uprchlíků jsou poskytovány také partnerským humanitárním organizacím prostřednictvím nedávno vytvořeného nástroje pro mimořádnou podporu. Toto financování přispívá k provádění plánu reakce na naléhavé případy, který společně vypracovaly Komise, řecké orgány a/nebo příslušné zúčastněné strany s cílem řešit přetrvávající humanitární situaci na místě a/nebo provést prohlášení EU a Turecka.

               (30)

               Tato mimořádná pomoc doplňuje 509 milionů EUR, které již byly přiděleny Řecku na období 2014–2020 prostřednictvím jeho národních programů v rámci fondu AMIF a fondu ISF, a Řecko se tak stává prvním příjemcem fondů EU v oblasti vnitřních věcí mezi členskými státy EU.

               (31)

               Řecko by mělo zajistit, aby tyto finanční zdroje byly plně využívány tím nejefektivnějším a nejúčinnějším způsobem a bez dalšího prodlení. Za tímto účelem probíhá revize řeckých národních programů v rámci fondů v oblasti vnitřních věcí (AMIF, ISF) s cílem přizpůsobit je novým prioritám. Revize národního programu AMIF byla dokončena a revize národního programu ISF je v konečné fázi a měla by být dokončena v brzké době. Přestože formální jmenování nového odpovědného orgánu bylo dokončeno v souladu s požadavky stanovenými v právním základě, postupy a provozní opatření je ještě třeba zjednodušit tak, aby se zajistilo, že řecké orgány začnou plně mobilizovat finanční prostředky, které jsou k dispozici v rámci národních programů, aby mohly reagovat na naléhavé potřeby, zejména v oblasti přijímání a jiných služeb pro migranty nacházející se v zemi.

               (32)

               Jak je potvrzeno ve sdělení Komise ze dne 4. března 2016 nazvaném „Plán návratu k Schengenu“ (33), zajištění plně funkčního dublinského systému je nedílnou součástí širšího úsilí potřebného pro stabilizaci azylové, migrační a pohraniční politiky. Toto úsilí o normalizaci fungování dublinského systému by mělo vést k návratu schengenského prostoru do normálního stavu. Pozastavení přemísťování podle dublinského nařízení do Řecka od roku 2011 představuje pro žadatele o azyl, kteří nelegálně přišli do Řecka, motivaci k odchodu do jiného členského státu, která je jedním z faktorů druhotného pohybu osob, jenž narušuje řádné fungování schengenského systému. Je proto důležité, aby Řecko přijalo co nejdříve zbývající opatření uvedená v tomto doporučení. Zároveň by prioritou měla být reforma dublinských pravidel navržená Komisí (34) se zřetelem na cíl solidarity a spravedlivého rozdělení zátěže mezi členské státy. Jednání o tomto návrhu stále probíhají.

               (33)

               Komise uznává významný pokrok, kterého Řecko s pomocí Komise, úřadu EASO, členských států a mezinárodních a nevládních organizací dosáhlo při zlepšování fungování řeckého azylového systému v době od vydání rozsudku ve věci M.S.S. v roce 2011. Řecko však stále čelí obtížné situaci, protože vyřizuje mnoho nových žádostí o azyl, zejména v důsledku provádění předběžné registrace, pokračujícího přílivu nelegálních migrantů, i když v menší míře než v době před březnem 2016, a jeho závazků vyplývajících z provádění prohlášení EU a Turecka. Kromě toho je třeba učinit další významné kroky k nápravě zbývajících nedostatků v řeckém azylovém systému, zejména v kvalitě zařízení pro přijímání, zacházení se zranitelnými žadateli a rychlosti registrace, podávání a posuzování žádostí o azyl v obou stupních. Aby se zohlednil dopad, který má tato složitá situace na celkové fungování azylového systému, a aby se zabránilo nepřiměřené zátěži pro Řecko, není prozatím možné doporučit plné obnovení přemísťování podle dublinského nařízení do Řecka, přestože to zůstává konečným cílem.

               (34)

               Řecko však dosáhlo významného pokroku při zavádění nezbytných institucionálních a právních struktur pro zajištění řádně fungujícího azylového systému, a jakmile budou odstraněny všechny zbývající nedostatky, zejména pokud jde o podmínky přijímání zranitelných osob včetně nezletilých osob bez doprovodu a zacházení s nimi, dá se v blízké budoucnosti očekávat, že azylový systém bude plně funkční. Proto je vhodné doporučit, aby obnovení přemísťování probíhalo postupně a na základě individuálních záruk s přihlédnutím ke kapacitám pro přijímání a vyřizování žádostí v souladu s příslušnými právními předpisy EU a s ohledem na stávající nevhodné zacházení s určitými kategoriemi osob, zejména zranitelnými žadateli včetně nezletilých osob bez doprovodu. Toto obnovení by navíc nemělo být uplatňováno retroaktivně, nýbrž by se mělo týkat žadatelů o azyl, pro něž je počínaje určitým datem Řecko příslušné, tak aby se zabránilo vystavení Řecka nepřiměřené zátěži. Doporučuje se toto datum stanovit na 15. březen 2017.

               (35)

               Na základě výše uvedených skutečností stanoví toto doporučení opatření, která musí řecké orgány provést nebo zachovat, aby bylo možné obnovit přemísťování podle dublinského nařízení týkající se žadatelů o azyl, kteří od 15. března 2017 vstoupili na území Řecka nelegálně na vnějších hranicích, nebo pro které je Řecko od tohoto data příslušné podle jiných kritérií než článku 13 kapitoly III nařízení (EU) č. 604/2013. S vědomím tohoto cíle by Řecko mělo neprodleně přijmout veškerá opatření stanovená v tomto doporučení. V souladu se zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti by ostatní členské státy rovněž měly přispět k dosažení tohoto cíle, zejména vysláním odborníků, kteří budou pomáhat řeckým orgánům v reakci na různé výzvy úřadu EASO, jakož i důsledným plněním svých relokačních povinností vyplývajících z rozhodnutí o relokaci.

               (36)

               Toto doporučení stanoví rovněž podmínky pro obnovení přemísťování, které by v jednotlivých případech přemísťování měly zahrnovat úzkou spolupráci mezi řeckými orgány a orgány přemísťujícího členského státu na základě povinnosti loajální spolupráce mezi členskými státy, mimo jiné s cílem zajistit vhodné ubytování v souladu s normami stanovenými ve směrnici 2013/33/EU a zpracování žádosti dané osoby v souladu se směrnicí 2013/32/EU. Řecko bude proto muset poskytnout zvláštní záruky pro způsob zacházení s každou jednotlivou osobou, jež má být přemístěna. Dále by měl být vytvořen mechanismus podpory a podávání zpráv zajišťovaný odborníky členských států v rámci týmu úřadu EASO, který pomůže zajistit, aby tyto standardy byly v praxi u přemísťovaných osob dodržovány.

               (37)

               Aby bylo zajištěno plné provádění tohoto doporučení, musí Řecko pravidelně podávat zprávy o pokroku v provádění těchto opatření. Řecko by tedy mělo, jak je stanoveno v tomto doporučení, předložit do 15. února 2017 první zprávu, která by měla obsahovat zejména popis způsobu, jakým řecké orgány zavádějí postup pro poskytování záruk dodržování příslušných právních předpisů EU v jednotlivých případech přemísťování. Dále by Řecko mělo každé dva měsíce podávat zprávu o provádění tohoto doporučení.

               (38)

               Na základě těchto zpráv a všech dalších relevantních informací, které bude mít k dispozici, nebo dalších skutečností bude Komise pravidelně podávat zprávu o pokroku při provádění tohoto doporučení a případně aktualizovat doporučení v něm stanovená.

               (39)

               Odpovědnost za rozhodování o obnovení přemísťování v jednotlivých případech nesou výhradně orgány členských států pod dohledem soudních orgánů, které mohou vznést žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, pokud jde o výklad dublinského nařízení, Evropskému soudnímu dvoru,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   I.   OPATŘENÍ NA POSÍLENÍ ŘECKÉHO AZYLOVÉHO SYSTÉMU

      Podmínky přijímání a zařízení pro přijímání

               1)

               Řecko by mělo i nadále pokračovat ve svém úsilí o zajištění toho, aby zařízení pro přijímání byla dostatečná pro ubytování všech žadatelů o mezinárodní ochranu na jeho území a aby podmínky přijímání ve všech těchto zařízeních splňovaly normy stanovené v právních předpisech EU. Na prvním místě by Řecko mělo:

                           a)

                           zajistit, aby mělo dostatečný počet otevřených zařízení pro přijímání, která budou schopna pojmout všechny žadatele o mezinárodní ochranu, kteří do těchto zařízení přicházejí nebo pravděpodobně budou přicházet, a jejich rodinné příslušníky po dobu trvání azylového řízení;

                           b)

                           zajistit, aby všechna tato zařízení splňovala alespoň minimální normy stanovené ve směrnici o podmínkách přijímání 2013/33/EU, a to i pro zranitelné žadatele a včetně zimního období;

                           c)

                           neprodleně rozhodnout, která zařízení na pevnině by měla být modernizována a která by měla být uzavřena;

                           d)

                           neprodleně rozhodnout o tom, jak zvýšit přijímací kapacitu na ostrovech;

                           e)

                           vytvořit potřebné dodatečné ubytovací kapacity pro nezletilé osoby bez doprovodu, aby se zajistilo, že všechny nezletilé osoby bez doprovodu, které žádají o azyl, budou okamžitě umístěny do vhodného ubytování a nebudou v nevyhovujících podmínkách nebo v zajišťovacích zařízeních, a zajistit, aby tato zařízení byla udržována;

                           f)

                           zajistit, aby byla žadatelům poskytnuta potřebná zdravotní péče, a to přinejmenším nutná a neodkladná zdravotní péče v případě onemocnění a závažných duševních poruch;

                           g)

                           zajistit účinnou a trvalou správu a koordinaci všech zařízení pro přijímání včetně hotspotů a zavést systém trvalého monitorování materiálních standardů v těchto zařízeních a služeb, jež poskytují, a zajistit, aby odpovědné orgány měly pro tento účel patřičné zdroje.

                     Řecko by mělo rovněž zajistit, aby byl kromě stálých zařízení neustále k dispozici přiměřený počet dočasných otevřených zařízení pro přijímání, nebo aby mohla být v krátké lhůtě zpřístupněna, s cílem umožnit ubytování ve vhodných podmínkách pro neočekávaný příliv žadatelů o mezinárodní ochranu a jejich rodinných příslušníků.
               Řecké orgány by měly provádět komplexní posouzení potřeb z hlediska celkové požadované přijímací kapacity a charakteru této kapacity a měly by toto posouzení nepřetržitě aktualizovat s ohledem na nový vývoj.

      Přístup k prvoinstančnímu azylovému řízení a zdroje pro toto řízení

               2)

               Řecko by mělo pokračovat ve svém úsilí o zajištění toho, aby všichni žadatelé o mezinárodní ochranu měli faktický přístup k azylovému řízení, zejména tím, že:

                           a)

                           posoudí, zda je počet zaměstnanců azylové služby vyhovující k tomu, aby mohla vyřizovat příjem žádostí o azyl ve lhůtách stanovených ve směrnici 2013/32/EU o azylovém řízení;

                           b)

                           na základě tohoto posouzení zajistí přijímání případných dalších zaměstnanců potřebných pro azylovou službu, aby tato služba byla co nejdříve schopna účinně a včas vyřizovat všechny žádosti o mezinárodní ochranu, a/nebo určit další pracovníky včetně pracovníků v rámci azylových řízení a tlumočníků, které by mohly vyslat členské státy prostřednictvím podpůrných týmů úřadu EASO;

                           c)

                           podle celkových potřeb zřídí na celém svém území další regionální azylové úřady nebo jednotky;

                           d)

                           při zachování požadovaných norem urychlí pohovory a postupy, mimo jiné zavedením nástrojů pro pohovory a podpůrných nástrojů, ve vhodných případech i s podporou úřadu EASO;

                           e)

                           zkrátí dobu mezi vyjádřením zájmu požádat o azyl a skutečným podáním žádosti o azyl v souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice směrnice 2013/32/EU o azylovém řízení.

                     Posouzení potřeb podle písmene a) by se mělo průběžně aktualizovat a mělo by obsahovat informace o počtu přijatých pracovníků.

      Odvolací orgán

               3)

               Řecko by mělo pokračovat ve svém úsilí zaručit dostupnost účinného opravného prostředku pro všechny žadatele o mezinárodní ochranu, zejména tím, že zajistí:

                           a)

                           plné fungování nového odvolacího orgánu tím, že podle plánu do konce února 2017 zřídí 20 odvolacích výborů a jejich počet podle potřeby doplní na základě níže uvedeného posouzení potřeb;

                           b)

                           aby odpovídající lidské zdroje pro odvolací orgán a výbory, včetně pomocných pracovníků, mohly vyřizovat všechna dosud nevyřízená a pravděpodobná budoucí odvolání, včetně odvolání v rámci prohlášení EU a Turecka;

                           c)

                           co nejrychlejší vyřízení všech dosud nevyřízených žádostí o soudní přezkum správních rozhodnutí;

                           d)

                           zvýšení počtu rozhodnutí jednotlivých výborů, případně prostřednictvím plánování jejich častějších zasedání, využívání právní pomoci při přípravě rozhodnutí, specializace výborů a zapojení členů výborů na plný úvazek, aniž by tím byla dotčena jejich nezávislost;

                           e)

                           dostatečnou odbornou přípravu pro členy odvolacích výborů, a to i za podpory úřadu EASO, je-li to vhodné.

                     Řecké orgány by měly na základě úplného a průběžného posouzení potřeb stanovit počet odvolacích výborů v rámci nového odvolacího orgánu, které bude tento orgán potřebovat, aby posoudil všechna odvolání podaná žadateli o mezinárodní ochranu, dále počet lidských zdrojů pro další hladké fungování těchto výborů a jakákoli další opatření, jako jsou případné nezbytné změny pracovních postupů. To by mělo zejména zahrnovat posouzení, zda je počet 20 odvolacích výborů, které mají být zřízeny do konce února 2017, dostatečný.

      Právní pomoc

               4)

               Řecko by mělo zajistit, aby právní rámec týkající se přístupu k bezplatné právní pomoci byl účinný v praxi a aby všem žadatelům o azyl byla poskytována nezbytná právní pomoc pro účely soudního přezkumu správních rozhodnutí o žádostech o mezinárodní ochranu. Řecko by zejména mělo:

                           a)

                           co nejdříve účinně provést ministerské rozhodnutí o poskytování bezplatných služeb právní pomoci;

                           b)

                           urychleně vytvořit smlouvu pro stálý rejstřík advokátů, kteří mohou tyto služby poskytovat všem žadatelům v odvolacím stadiu v Řecku. Mezitím by Řecko mělo zajistit, aby v rámci obou projektů prováděných na pevnině a na ostrovech bylo účinně zajištěno poskytování bezplatné právní pomoci pro všechny žadatele o azyl ve stadiu odvolání.

      Péče o nezletilé osoby bez doprovodu a zranitelné osoby během azylového řízení

               5)

               Řecko by mělo zajistit zavedení patřičných struktur pro identifikaci zranitelných žadatelů, včetně nezletilých osob bez doprovodu, a pro péči o ně, a přijmout odpovídající opatření v tomto směru. Řecko by zejména mělo:

                           a)

                           bezodkladně zavést vhodné opatrovnické řízení přijetím potřebného legislativního rámce pro provádění příslušných ustanovení zákona 4375/2016;

                           b)

                           vytvořit pracovní místa a přijmout potřebné pracovníky pro ředitelství pro přijímání a ředitelství pro ochranu nezletilých osob bez doprovodu s cílem okamžitě poskytnout potřebné záruky podle azylového zákona pro vyhledání rodinných příslušníků a právní zastoupení;

                           c)

                           zajistit, aby byly do praxe zavedeny postupy pro identifikaci žadatelů se zvláštními potřebami v procesní oblasti a v oblasti přijímání, včetně nezletilých osob bez doprovodu, a tito žadatelé tak dostali nezbytnou psychosociální podporu, především v případech, kdy se mohli stát oběťmi sexuálního násilí a vykořisťování nebo obchodování s lidmi, a aby byly vždy řádně zohledněny nejlepší zájmy dítěte.

      Využívání financování EU v rámci národních programů

               6)

               Řecko by mělo zajistit, aby poskytované podstatné finanční prostředky EU byly využívány v plné míře, zejména neprodlenou mobilizací zdrojů dostupných v rámci jeho národních programů AMIF a ISF a hledáním doplňujícího financování ze strukturálních fondů. V této souvislosti by Řecko mělo přijmout nezbytná opatření k plné mobilizaci finančních prostředků dostupných v rámci národních programů, aby mohlo reagovat na naléhavé potřeby, zejména v oblasti přijímání a jiných služeb pro migranty nacházející se v zemi, především zlepšením koordinace mezi příslušnými zúčastněnými stranami, posílením operační schopnosti a zlepšením mechanismu provádění.

      Technická pomoc ostatních členských států

               7)

               Členské státy se vyzývají, aby Řecku poskytly další podporu tím, že jmenují odborníky v reakci na různé výzvy úřadu EASO, že prodlouží dobu jejich vyslání a že určí vedoucí pracovníky a specializované profily.

         II.   PODMÍNKY PRO OBNOVENÍ PŘEMÍSŤOVÁNÍ

               8)

               Doporučuje se, aby přemísťování žadatelů o azyl do Řecka podle nařízení (EU) č. 604/2013 bylo obnoveno za podmínek a podle postupů stanovených v bodech 9 a 10.

      Oblast působnosti

               9)

               Obnovení přemísťování by se postupně mělo vztahovat na žadatele o azyl, kteří od 15. března 2017 nelegálně vstoupili na území Řecka na vnějších hranicích, a na další osoby, pro které je Řecko od tohoto data příslušné podle jiných kritérií než článku 13 kapitoly III nařízení (EU) č. 604/2013, v závislosti na kapacitách pro přijímání žadatelů v Řecku a zacházení s nimi v souladu se směrnicemi 2013/32/EU a 2013/33/EU. Zranitelní žadatelé o azyl včetně nezletilých osob bez doprovodu by prozatím neměli být do Řecka přemísťováni.

      Spolupráce a záruky v jednotlivých případech

               10)

               Orgány členských států se vyzývají, aby před přemístěním žadatele do Řecka úzce spolupracovaly s řeckými orgány s cílem zajistit dodržování podmínek uvedených v bodě 9 a zejména to, že žadatel bude přijat v zařízení pro přijímání splňujícím normy stanovené v právních předpisech EU, zvláště ve směrnici 2013/33/EU o podmínkách přijímání, že jeho žádost bude posouzena ve lhůtách stanovených ve směrnici 2013/32/EU o azylovém řízení a že s ním bude ve všech dalších příslušných ohledech zacházeno v souladu s právními předpisy EU. Řecké orgány se vyzývají, aby při poskytování těchto záruk ostatním členským státům plně spolupracovaly.

         III.   PODPORA A PODÁVÁNÍ ZPRÁV

      Podpora a podávání zpráv ze strany úřadu EASO

               11)

               Úřad EASO by měl vytvořit tým odborníků z členských států, kteří budou vysláni do Řecka s úkolem podporovat spolupráci mezi členskými státy a podávat zprávy o tom, zda se s osobami přemístěnými zpět do Řecka na základě dublinského nařízení zachází v souladu se zárukami poskytnutými Řeckem v souladu s bodem 10.

      Podávání zpráv Řeckem

               12)

               Řecko se vyzývá, aby do 15. února 2017 předložilo zprávu o pokroku při provádění tohoto doporučení. Tato zpráva by měla konkrétně obsahovat popis opatření přijatých za účelem nápravy dosud neodstraněných nedostatků uvedených v tomto doporučení, včetně způsobu, jakým řecké orgány zajistily nebo plánují zajistit potřebné lidské a materiální zdroje uvedené v bodech 1 až 5 tohoto doporučení, a popisu soustavného hodnocení potřeb uvedeného v bodech 1 až 3 tohoto doporučení. Dále by měla podrobně popisovat způsob, jakým řecké orgány hodlají provádět postup pro poskytování záruk v jednotlivých případech uvedený v bodě 10.

               13)

               Tato zpráva by měla obsahovat rovněž tyto informace:

                           a)

                           celkovou současnou a plánovanou stálou a dočasnou přijímací kapacitu pro ubytování žadatelů o mezinárodní ochranu a charakter této kapacity;

                           b)

                           celkový počet žádostí o azyl dosud nevyřízených v prvním stupni;

                           c)

                           úplné údaje o všech dosud nevyřízených případech odvolání a o rozhodnutích vydaných ve druhém stupni, včetně případů týkajících se přípustnosti, jak novými odvolacími výbory, tak odvolacími výbory „pro nevyřízené případy“;

                           d)

                           celkový počet současných a plánovaných pracovníků pro vyřizování žádostí o azyl zaregistrovaných u azylové služby a pracovníků ředitelství pro přijímání; a celkový a plánovaný počet pracovníků a počet výborů, jejichž provoz odvolací orgán postupně zahájil.

               14)

               Řecko se žádá, aby od 15. února 2017 každé dva měsíce podávalo zprávu o provádění tohoto doporučení.

      V Bruselu dne 8. prosince 2016.

            Za Komisi

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            člen Komise

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31).

      (2)  M.S.S. v. Belgie a Řecko (stížnost č. 30696/09) a NS v. Secretary of State for the Home Department, C-411/10 a C-493/10.

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1), nahrazeno nařízením (EU) č. 604/2013.

      (4)  Údaje agentury Frontex ze dne 4. prosince 2016.

      (5)  Prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016.

      (6)  Viz zprávy Komise o pokroku při provádění prohlášení EU a Turecka: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/european-agenda-migration/proposal-implementation-package/index_en.htm

      (7)  Průměrný denní počet nově příchozích do Řecka v období 1. května–31. července 2016 činil 52 a v období 1. srpna–29. listopadu 2016 byl 94.

      (8)  http://www.media.gov.gr/index.php ze dne 6. prosince 2016.

      (9)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 239, 15.9.2015, s. 146), a rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80).

      (10)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Evropské radě a Radě, osmá zpráva o relokaci a přesídlování, 7. prosince 2016, COM(2016) 791 final.

      (11)  Doporučení Komise ze dne 10. února 2016 určené Řecké republice o naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení (EU) č. 604/2013 – C(2016) 871 final, doporučení Komise ze dne 15. června 2016 určené Řecké republice o konkrétních naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení (EU) č. 604/2013 – C(2016) 3805 final.

      (12)  Doporučení Komise ze dne 28. září 2016 určené Řecké republice o konkrétních naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení (EU) č. 604/2013 – C(2016) 6311 final.

      (13)  Do konce roku 2016 by měla být většina předběžně zaregistrovaných žádostí plně zaregistrována/podána. Cílem procesu předběžné registrace, který byl dokončen v srpnu 2016, bylo předběžně zaregistrovat všechny státní příslušníky třetích zemí, kteří nelegálně přišli na území Řecka před 20. březnem 2016 a kteří hodlali požádat o mezinárodní ochranu, ale řecké orgány s nimi ještě nezahájily azylové řízení. Během léta bylo předběžně zaregistrováno asi 28 000 osob.

      (14)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 60).

      (15)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 96).

      (16)  „Zákon 4375/2016 o struktuře a fungování azylové služby, odvolacího orgánu a přijímacích a identifikačních služeb, zřízení generálního sekretariátu pro přijímání, provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) a dalších ustanovení do řeckého práva“, k dispozici na adrese: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Aby byly řecké orgány schopny provést zákon v plném rozsahu, je nutné přijmout prováděcí akty ve formě ministerských nebo společných ministerských rozhodnutí.

      (17)  Zákon 4399/2016: http://www.asylumineurope.org/sites/default/files/resources/n_4399.2016.pdf

      (18)  Zákon 4415/2016: https://www.alfavita.gr/sites/default/files/attachments/fek_ellinoglosi.pdf

      (19)  http://www.media.gov.gr/images/prosfygiko/REFUGEE_FLOWS-01-12-2016.pdf
   Tato dočasná nouzová a stálá zařízení jsou zřízena na ostrovech v Egejském moři v hotspotech i na pevnině.

      (20)  Řecký ministr Mouzalas prohlásil, že ve skutečnosti je migrantů na ostrovech méně (asi 10–12 000).

      (21)  http://reliefweb.int/report/greece/situation-update-unaccompanied-children-uac-greece-2-november-2016

      (22)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83

      (23)  Ustanovení čl. 1 odst. 3 zákona 4375/2016.

      (24)  Informace o personálu, které řecká azylová služba poskytla na schůzce s útvary Komise dne 10. listopadu 2016.

      (25)  Vzhledem k nárůstu pracovní zátěže v důsledku provádění prohlášení EU a Turecka však tento náhradní výbor dostává měsíčně k posouzení 100 případů.

      (26)  Společné ministerské rozhodnutí (Úřední věstník, B 1862), 24. června 2016.

      (27)  Ustanovení čl. 22 odst. 3 zákona 4375/2016.

      (28)  Článek 28 prezidentského výnosu 114/2010.

      (29)  Informace poskytnuté útvarům Komise na setkání s odvolacím orgánem v listopadu 2016.

      (30)  Grantová dohoda byla podepsána dne 15. července 2016.

      (31)  Ministerské rozhodnutí 1982/16.2.2016 (Úřední věstník, B' 335).

      (32)  Human Rights Watch, „Why Are You Keeping Me Here?“, září 2016, https://www.hrw.org/sites/default/files/report_pdf/greece0916_web.pdf.

      (33)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Evropské radě a Radě, „Plán návratu k Schengenu“, COM(2016) 120 final, 4. března 2016.

      (34)  COM(2016) 270 final.


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska na období 2012–2017

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/89

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska na období 2012–2017
   2013/C 217/22
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2012 a stanovisko k programu stability Nizozemska na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Nizozemsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 10. dubna 2013 zveřejnila Komise podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 výsledky svého hloubkového přezkumu pro Nizozemsko. Analýza Komise vede k závěru, že Nizozemsko vykazuje makroekonomickou nerovnováhu, která však není nadměrná.

               (9)

               Dne 29. dubna 2013 předložilo Nizozemsko svůj národní program reforem na rok 2013 a program stability na období 2012–2017. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že Nizozemsko v období 2011–2013 sice provedlo značná konsolidační opatření, avšak fiskální úsilí zřejmě nestačí k odstranění nadměrného schodku do roku 2013, a to zejména vzhledem k tomu, že hospodářský vývoj byl horší, než se očekávalo. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, je v podstatě realistický. Program stability předpokládá reálný hospodářský růst ve výši –0,4 % pro rok 2013 a 1,1 % pro rok 2014, což se poměrně blíží prognóze útvarů Komise z jara 2013 s údaji –0,8 % pro rok 2013 a 0,9 % pro rok 2014. V programu stability je uveden cíl snížit od roku 2014 udržitelným způsobem celkový schodek pod 3 % HDP. Program stability neobsahuje výslovný odkaz na střednědobý cíl, z čehož lze vyvodit, že je tak potvrzen střednědobý cíl –0,5 %, jak bylo sděleno v loňském programu stability. Tento střednědobý cíl je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Navíc zatímco v souladu s minimálním ročním strukturálním požadavkem program stability v roce 2015 plánuje snížení strukturálního salda ve výši 0,5 % HDP ve strukturálním vyjádření, očekává se, že v roce 2016 se strukturální saldo zhorší o 0,4 % HDP a v roce 2017 se zlepší o 0,1 % HDP, čímž se nepodaří nastoupit cestu k přiměřené korekci. Na základě prognózy útvarů Komise z jara 2013 je průměrné roční fiskální úsilí ve výši přibližně 0,7 % HDP v období 2010–2013 v souladu s fiskálním úsilím ve výši ¾ % HDP, které doporučila Rada. Rozpočtová korekce v letech 2011 a 2012 byla přednostně zaměřena na stranu výdajů, ovšem v roce 2013 se opírala především o opatření na straně příjmů. Plánovaný celkový schodek stanovený programem stability je v souladu s odstraněním nadměrného schodku do roku 2014, tj. jeden rok po lhůtě stanovené Radou v rámci postupu při nadměrném schodku dne 2. prosince 2009. Rada se domnívá, že fiskální úsilí předpokládané orgány není slučitelné se skutečným odstraněním nadměrného schodku do roku 2014. Případná dodatečná konsolidační opatření uvedená v programu stability byla dočasně stažena a i tak by nebyla dostatečná. Je třeba, aby Nizozemsko určilo další opatření, jimiž by udržitelným způsobem snížilo celkový schodek veřejných financí pod prahovou hodnotu 3 % HDP v roce 2014. Podle programu stability se očekává, že se poměr dluhu k HDP v roce 2013 dále zvýší na 74 % HDP a v roce 2014 dále mírně vzroste na 75 % HDP. Míra zadlužení tak podle projekcí zůstane vysoko nad referenční hodnotou 60 %. Na rok 2015 se v programu stability očekává, že poměr dluhu k HDP klesne na 71,4 % a následně se bude mírně snižovat, takže v roce 2017 dosáhne 70,8 %. Tento pokles míry zadlužení po roce 2014 nicméně není dostatečně podložen politickými opatřeními.

               (11)

               Pro posílení potenciálu budoucího růstu Nizozemska je nanejvýše důležité, aby při požadované konsolidaci, která má zajistit udržitelné odstranění nadměrného schodku a dosažení střednědobého cíle v krátkodobém až střednědobém horizontu, byly zachovány prorůstové výdaje. Pro vyváženou korekci bude zejména klíčové úsilí věnované podpoře inovací a výzkumu, včetně základního výzkumu, vzdělávání a odborné přípravy. To by nejen napomohlo hospodářskému oživení, ale mohlo by to též podpořit inovace a lidský kapitál, zlepšit konkurenceschopnost a střednědobé i dlouhodobé růstové vyhlídky.

               (12)

               Stěžejní výzvu představuje trh s nemovitostmi, na němž se v průběhu desetiletí nashromáždily nepružné prvky a pobídky pokřivující trh, které se projevují při financování bydlení i u odvětvových úspor. Tendence domácností ručit za hrubý hypoteční dluh svým nemovitým majetkem do značné míry odráží dlouhodobé fiskální pobídky, zejména možnost úplného daňového odpočtu hypotečních úroků. Od dubna roku 2012 byla částečně provedena řada opatření. Některá z těchto opatření upravují financování bydlení z fiskálního hlediska. Postupný přechod k omezení možnosti daňového odpočtu hypotečních úroků a ke zvýšení motivace pro amortizaci je na místě, avšak postupné zavádění tohoto opatření je příliš pomalé na to, aby významně ovlivnilo chování při amortizaci. Trh s nájemním bydlením brzdí regulace a existence velice rozsáhlého odvětví sociálního bydlení, které se mimo jiné potýká s dlouhými pořadníky. Nedávné zavedení jistého odstupňování výše nájmu na základě příjmu je v odvětví sociálního bydlení krokem správným směrem, avšak jeho dopad je omezený. Ačkoli se navrhovaná opatření ubírají žádoucím směrem, při řešení základních problémů je celkové tempo reforem pomalé, a musí tedy být zrychleno, přičemž by měl být zohledněn dopad na stávající ekonomické prostředí a i nadále garantována dostupnost sociálního bydlení pro znevýhodněné občany, kteří nejsou schopni získat bydlení za tržních podmínek, a to i v lokalitách s výraznou poptávkou.

               (13)

               Dlouhodobá udržitelnost penzijního systému byla posílena postupným zvyšováním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu od 65 let v roce 2012 až na 67 let v roce 2021. Z toho vyplývá, že Nizozemsko v rámci prvního i druhého penzijního pilíře v plné šíři zohlednilo danou část doporučení z roku 2012 o zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu a jeho návaznosti na střední délku života. Mezi zbývající výzvy patří přiměřené rozdělení nákladů a rizik v rámci generací a mezi generacemi. Pro lepší odolnost systému ve vztahu ke stárnutí obyvatelstva je krom toho již dlouhou dobu víc než potřebné provést důkladnou revizi správy penzijních fondů druhého pilíře. K omezení rychle rostoucích nákladů v souvislosti se stárnutím obyvatelstva, a tedy i k větší udržitelnosti veřejných financí by přispělo provádění plánů na reformu dlouhodobé péče. V tomto ohledu musí být kvalita a dostupnost dlouhodobé péče zachována na odpovídající úrovni.

               (14)

               Reformy trhu práce navrhované vládou mají za cíl zvýšit na tomto trhu zapojení a mobilitu. Reforma zákona o účasti na trhu práce je ambiciózní a významně stimuluje zapojení na daném trhu. Reformy však dosud nejsou právně zakotveny. Kromě toho je třeba přijmout další opatření zaměřená na zlepšení uplatnitelnosti lidí na okraji trhu práce, včetně žen, lidí z rodin migrantů, osob s postižením a starších osob. Nizozemsko oznámilo reformy systému dávek v nezaměstnanosti a svých relativně přísných právních předpisů na ochranu zaměstnání. Tyto reformy v kombinaci s daňovým zvýhodněním na mobilitu („mobiliteitsbonus“) pro zaměstnavatele k najímání příjemců dávek sociálního zabezpečení od 50 let věku nebo osob s pracovní neschopností jsou dobře zacíleny na část trhu práce s nižší mírou zapojení. Jakkoli se tato opatření ubírají správným směrem, mohou být nicméně v plném rozsahu posouzena až poté, co budou přijata. Potenciál pro další zmírnění nedostatečné budoucí nabídky pracovních sil by mělo i rychlejší odstranění zbývajících demotivujících faktorů pro druhé výdělečně činné osoby v domácnosti, aby se zvýšil i počet odpracovaných hodin.

               (15)

               Významného pokroku bylo dosaženo v oblasti doporučení z roku 2012, které se týkalo inovací a propojení mezi vědou a podniky. Ve fázi provádění se v současnosti nachází politika v oblasti podniků nazvaná „Cesta mezi špičku“ („To the top“), jejíž součástí je odvětvový přístup k partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu, inovací a vzdělávání („špičkové odvětví“). Kromě odvětvových politik inovací je důležité provádět horizontální politiky v oblasti výzkumu a inovací a zachovat odpovídající úroveň veřejného financování pro základní výzkum, který není účelově vázaný.

               (16)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Nizozemska. Posoudila národní program reforem a program stability a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku v Nizozemsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4.

               (17)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Nizozemska a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (18)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedeného doporučení č. 2.

               (19)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (6). Jako země, jejíž měnou je euro, by Nizozemsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE, aby Nizozemsko v období 2013–2014 provedlo tato opatření:

               1.

               Posílit a provádět rozpočtovou strategii za podpory dostatečně konkretizovaných opatření na rok 2014 a následující roky, aby bylo do roku 2014 udržitelným způsobem zajištěno včasné odstranění nadměrného schodku a realizováno úsilí o strukturální korekci uvedené v doporučeních Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Zachovat výdaje v oblastech bezprostředně důležitých pro růst, jako jsou vzdělávání, inovace a výzkum. Po odstranění nadměrného schodku pokračovat v úsilí o strukturální korekci, které Nizozemsku umožní dosáhnout střednědobého cíle do roku 2015.

               2.

               Zvýšit úsilí o postupnou reformu trhu s bydlením tím, že se urychlí plánované snížení možnosti daňového odpočtu hypotečních úroků při zohlednění dopadu na stávající ekonomické prostředí, že se na trhu s nájemním bydlením zavede tržněji orientovaný cenový mechanismus a že v odvětví sociálního bydlení bude výše nájmu lépe odrážet příjmy domácností. Změnit zaměření společností působících v oblasti sociálního bydlení na podporu domácností, které jsou nejvíce v nouzi.

               3.

               Po konzultaci se sociálními partnery upravit druhý penzijní pilíř, aby bylo zajištěno přiměřené rozdělení nákladů a rizik v rámci generací a mezi generacemi. Podpořit postupné zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu prostřednictvím opatření ke zvýšení uplatnitelnosti starších pracovníků na trhu práce. Provést plánovanou reformu systému dlouhodobé péče s cílem zajistit efektivnost nákladů a doplnit ji v zájmu udržitelnosti dalšími opatřeními k zamezení dalšího zvyšování nákladů.

               4.

               Přijmout další opatření pro zlepšení zapojení na trhu práce, zejména u lidí na okraji trhu práce. Dále omezovat daňové faktory, které odrazují od zapojení do práce, včetně postupného zrušení přenosných daňových zvýhodnění pro druhé výdělečně činné osoby v domácnosti. Podporovat přechody na trhu práce a řešit nepružné prvky na trhu práce, mimo jiné i reformou právních předpisů na ochranu zaměstnání a systému dávek v nezaměstnanosti.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (4)  Úř. věst. C 219, 24.7.2012, s. 88.

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (6)  Viz strana 97 v tomto čísle Úředního věstníku.


Důležité právní upozornění

|

52007SC0291

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 ke konvergenčnímu programu Bulharska na období 2006–2009  /* SEK/2007/0290 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.3.2007SEK(2007) 291 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2006–2009(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi programy stability nebo konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První konvergenční program Lotyšska byl předložen v květnu 2004. V souladu s nařízením k němu vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 5. července 2004 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných programů stability a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualizaci konvergenčního programu Lotyšska předloženou dne 12. ledna 2007 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se aktualizovaný konvergenční program vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci konvergenčního programu) a3.  vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíV Lotyšsku dochází ke strukturální transformaci a velkému hospodářskému růstu a tato země dosáhla velkého pokroku ve snaze dohnat země EU-25 ve výši příjmu na obyvatele. Lotyšsko se musí vypořádat s poměrně vysokou mírou inflace, která odráží konvergenční proces, nepružnost trhu s výrobky a výrobními faktory a v poslední době i přehřátí trhu. Míra nezaměstnanosti se snížila (i když je v některých regionech stále vysoká) a v klíčových odvětvích nastal nedostatek pracovních sil. Podíl na trhu práce je nízký a ve spojitosti s tlakem nabídky, omezenou nabídkou pracovních sil, která se ještě oslabila výraznou migrací pracovníků do zahraničí, a postupným snižováním počtu obyvatel v produktivním věku vyústil v tlak na růst mezd. Přestože produktivita pracovních sil roste, náklady na jednotku pracovní síly rostou rychleji než u hlavních obchodních partnerů Lotyška, což zhoršuje jeho konkurenceschopnost. Vysoké schodky obchodní bilance jen částečně kompenzují přebytky v oblasti služeb. Schodek zahraničního obchodu je způsoben rozdílem mezi úsporami a investicemi v strukturální oblasti soukromého sektoru. Zvýšení úspor v soukromém sektoru je převáženo vyšším a rychlejším nárůstem investic v soukromém sektoru. Vysoké vnější nerovnováhy způsobují to, že se země spoléhá na stejně vysoký příliv finančních prostředků, které pocházejí především z bankovních úvěrů a jejichž rozsah vedl ke značnému zvýšení míry hrubého vnějšího dluhu vůči HDP. Z hlediska dlouhodobé udržitelnosti se zdá, že veřejné finance jsou v Lotyšsku zdravé, a to s ohledem na nízkou míru veřejného zadlužení a poměrně vysokou míru růstu potenciálního výstupu v dlouhodobém horizontu. Pokud však jde o makroekonomickou stabilitu, i když v posledních letech byl nominální schodek veřejných financí poměrně umírněný, zakrývá značnou poptávku po finančních prostředcích, která se odráží na výdajích financovaných z prostředků EU, a za stávající situace, kdy dochází ke zjevnému přehřívání trhu, vyvolává velké obavy procyklický stav veřejných financí.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 14. února 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci konvergenčního programu na období 2005–2008. S ohledem „na potřebu zajistit udržitelnou konvergenci, včetně snížení vnější nerovnováhy a boje proti inflaci Rada Lotyšsko vyzvala, aby dosáhlo stavu rozpočtu, který je v porovnání se s plánem, včetně plánu na rok 2006, ambicióznější; jedná se zejména o dosažní střednědobých cílů stanovených v programu, jejich plnění během programového období a vyvarování se procyklické fiskální politiky v hospodářsky příznivém období“.Vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené KomisíZpráva o provádění národního programu reforem Lotyšska, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 17. října 2006. Národní program reforem Lotyšska uvádí jako hlavní problémy/priority: zajištění makroekonomické stability, posílení znalostí a inovací, rozvoj příznivého a atraktivního prostředí pro investice a práci, posílení zaměstnanosti a zlepšení vzdělávání a dovedností.Komise ve svém vyhodnocení tohoto programu (vyhodnocení bylo přijato jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006[2]) uvedla, že Lotyšsko při provádění národního programu reforem dosahuje pokroku, zejména pokud jde o mikroekonomickou oblast a oblast zaměstnanosti. Politické reakce na hlavní výzvy v makroekonomické oblasti však nejsou zcela komplexní.Komise na základě identifikovaných úspěchů a nedostatků Lotyšsku doporučila, aby provádělo restriktivnější fiskální politiku, přijalo opatření v oblasti výzkumu a vývoje a inovací a podporovalo nabídku pracovní síly a produktivitu tím, že zlepší mobilitu, vzdělávání a odbornou přípravu.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[3] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2006–2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:4.  Dne [27. března 2007] posoudila Rada aktualizovaný konvergenční program Lotyšska na období 2006–2009[6].5.  Makroekonomický scénář, z něhož program vychází, předpokládá stabilizaci hospodářství, zpomalení růstu reálného HDP z 11,5 % v roce 2006 na průměrnou výši 8,0 % po zbývající část programového období. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na realistických předpokladech růstu. Je však velmi pravděpodobné, že makroekonomický vývoj bude díky velkým vnějším nerovnováhám a přehřátí lotyšského hospodářství mnohem méně příznivý. Předpoklady inflace vyplývající z programu se zdají být nízké.6.  Prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 předpokládala, že celkový schodek veřejných financí dosáhne v roce 2006 výše 1,0 % HDP, zatímco cíl stanovený v předcházející aktualizaci konvergenčního programu představoval 1,5 % HDP. Aktualizovaný program uvádí prognózu schodku ve výši 0,4 % HDP, což je s ohledem na vyšší příjmy, než se očekávalo, a navzdory dopadu rozpočtových oprav schválených v říjnu 2006, které zvýšily výdaje přibližně o 1,5 % HDP, věrohodné.7.  Hlavním cílem střednědobé rozpočtové strategie je postupně zlepšit fiskální výhled a do roku 2010 dosáhnout vyváženého rozpočtu. K dosažení tohoto cíle bude třeba vyvinout značné úsilí, co se týče konsolidace po zhoršení stavu rozpočtu o téměř 1,5 procentního bodu HDP v letech 2006 a 2007. Předpokládaná úprava je stejná jak pro souhrnný schodek, tak pro primární saldo a představuje 0,4 procentního bodu HDP v roce 2008 a 0,5 procentního bodu HDP v roce 2009. Ve srovnání s předchozí aktualizací jsou plánované rozpočtové cíle mnohem přísnější, ale na pozadí příznivějšího makroekonomického prostředí by mělo k úpravě dojít ke konci programového období. Program předpokládá, že po značném uvolnění poměru výdajů vůči HDP v roce 2007 dojde v letech 2008 a 2009 ke konsolidaci rozpočtu tím, že se každoročně zvýší poměr příjmů vůči HDP o 0,4 procentního bodu a současně zachová stabilní poměr výdajů vůči HDP. Plánuje se, že se poměr příjmů vůči HDP zvýší výlučně na základě vyšších „jiných“ příjmů, které představují vyšší částku prostředků poskytovaných z fondů EU. Na základě toho se zvyšují složky hrubých kapitálových investic, což bude po roce 2007 obecně vykompenzováno snížením „jiných“ výdajů (v programu je částečně tvoří výdaje na konečnou spotřebu) o 0,75 procentního bodu v roce 2008 a snížením sociálních transferů o 0,5 procentního bodu v roce 2009.8.  Plánuje se, že se strukturální saldo (tj. saldo očištěné o cyklické vlivy a jednorázová a jiná prozatímní opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky bude zhoršovat ze schodku ve výši 1 % HDP v roce 2006 na 1,75 % HDP v roce 2007 a následně se zlepší na přebytek ve výši 0,25 % do roku 2009. Střednědobý cíl pro stav rozpočtu vyplývající z programu představuje strukturální schodek ve výši 1 % HDP, program – stejně jako předchozí aktualizace – usiluje o dosažení této hodnoty přibližně v roce 2008. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 2 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl se nachází v rozpětí, které pro eurozónu a členské státy ERM-II uvádí Pakt o stabilitě a růstu a kodex chování, a přiměřeně odráží míru zadlužení a dlouhodobý průměrný růst potenciálního produktu.9.  Rizika ohrožující rozpočtové výhledy uvedené v programu jsou pro rok 2007 pravděpodobně vyvážená, ale vzhledem k rizikům ohrožujícím makroekonomický scénář by mohly být rozpočtové výsledky oproti předpokladům vyplývajícím z programu od roku 2008 horší. Rozpočtová strategie vychází ze zvýšení poměru příjmů vůči HDP a ze snížení poměru sociálních transferů a „ostatních výdajů“ (v programu je částečně tvoří výdaje na konečnou spotřebu) vůči HDP, což by mohlo být více konkretizováno, zejména s ohledem na skutečnost, že podle aktualizace se od roku 2008 plánuje zavedení formálního střednědobého rámce pro plánování a kontrolu veřejných financí.10.  S ohledem na toto posouzení rizik je možné, že stav rozpočtu nebude v rámci programu dostatečný pro dosažení střednědobých cílů do roku 2008, jak program předpokládá. Zdá se však, že stav rozpočtu poskytuje dostatečnou bezpečnou rezervu proti překročení referenční hodnoty ve výši 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech po celou dobu trvání programu. Kromě roku 2007 je tempo úprav směřujících k dosažení střednědobých cílů vyplývajících z programu obecně v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že úpravy by měly být větší při hospodářsky příznivých podmínkách a nižší při hospodářsky nepříznivých podmínkách. Je však zřejmé, že v roce 2007 dojde k odklonu od plnění střednědobých cílů v hospodářsky příznivém období, což není v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Bylo by vhodné provést silnější strukturální úpravu na počátku programového období, aby se podpořil proces stabilní makroekonomické konvergence a zmírnila rizika nevyváženého hospodářského růstu.11.  Podle Paktu o stabilitě a růstu by měly být při určování úprav za účelem dosažení střednědobých cílů zohledněny „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Střednědobá rozpočtová strategie vyplývající z programu představuje dočasnou odchylku od postupu úprav směřujících k dosažení střednědobých cílů v roce 2007. Program uvádí, že probíhající důchodová reforma postupně sníží příspěvky na sociální zabezpečení v saldu veřejných financí a že se příspěvky na systém důchodového zabezpečení druhého pilíře do roku 2006 zvýší z 0,4 % HDP v roce 2009 na 1,7 % HDP. Zhoršení strukturálního salda, které program předpokládá a které se změnilo v souvislosti s dopadem postupného zavádění důchodové reformy, by v roce 2007 představovalo 0,5 % HDP; následně by došlo ke zlepšení, a to na 1,5 % HDP v roce 2008 a 1,25 % v roce 2009. I když náklady důchodové reformy mohou být při posuzování postupu úpravy za účelem plnění střednědobých cílů zohledněny, úprava pro rok 2007 i při zohlednění těchto nákladů není v souladu s paktem. Na druhou stranu reforma zdravotnictví a projekty veřejných investic uvedené v programu nepředstavují strukturální reformy, které mohou odůvodnit dočasnou odchylku, protože tato opatření nejsou dost podrobná a program neodráží jejich významný přínos pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.12.  Odhaduje se, že hrubý veřejný dluh v roce 2006 dosáhl hodnoty 10,7% HDP, což je výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Program předpokládá pokles míry dluhu o 1,3 procentního bodu v období pokrytém programem tak, že v roce 2009 bude představovat 9,4 % HDP.13.  Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet je v Lotyšsku nižší než průměr EU a předpokládá se, že výdaje související se stárnutím populace jako podíl HDP v následujících desetiletích klesnou, protože budou ovlivněny dopadem důchodové reformy snižující výdaje. Stávající míra hrubého veřejného dluhu je v Lotyšsku velmi nízká a podle předpokladů vyplývajících z aktualizace konvergenčního programu by zlepšení strukturálního rozpočtu mělo přispět k omezení rizik ohrožujících dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Celkově se zdá, že je udržitelnost veřejných financí v Lotyšsku vystavena nízkému riziku.14.  Konvergenční program obsahuje kvalitativní posouzení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé fiskální strategie. Poskytuje navíc informace o přímých rozpočtových nákladech nebo o úsporách vyplývajících z reforem uvedených v národním programu reforem a rozpočtové prognózy výslovně zohledňují dopady opatření vyplývajících z národního programu reforem na veřejné finance. Zdá se, že opatření v oblasti veřejných financí předpokládaná konvergenčním programem odpovídají opatřením uvedeným v národním programu reforem. Oba programy především předpokládají značné zvýšení veřejných investic a konvergenční program dále zahrnuje opatření, která mají být provedena za účelem zlepšení institucionálních prvků veřejných financí, včetně zavedení víceletého rozpočtového rámce.15.  Rozpočtová strategie uvedená v programu je pouze částečně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. Předpokládaný stav veřejných financí zejména nedostatečně přispívá k prosazování větší udržitelnosti zahraničního účtu.16.  Pokud jde o požadavky na poskytování údajů vyplývající z kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program poskytuje veškeré povinné údaje a většinu nepovinných údajů[7]. Vyskytly se však určité nedostatky v případě standardní tabulky č. 2.Závěrem lze obecně konstatovat, že zhoršení stavu veřejných financí v roce 2007 není v souladu s přísnou fiskální politikou, jejímž cílem je zajištění udržitelné konvergence, včetně zmenšení vnější nerovnováhy a snížení inflace. Pro následující roky program plánuje v souvislosti s předpoklady vysokého růstu dosažení pokroku při plnění střednědobých cílů, ale rozpočtové cíle nejsou ambiciózní a pro období od roku 2008 existují rizika ohrožující jejich dosažení.S ohledem na výše uvedené se Lotyšsko vyzývá, aby:(i) snížilo rizika makroekonomické nestability tím, že v roce 2007 dosáhne mnohem lepších rozpočtových cílů a co nejdříve v rámci širší reformní strategie přijme opatření, která povedou k další konsolidaci navazující na střednědobé cíle v dalších letech;(ii) vytvořilo jasnější a více závazný střednědobý rámec pro plánování a kontrolu veřejných financí.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálný HDP (změna v %) | KP leden 2007 | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7,5 |KOM list. 2006 | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | neuvedeno |KP list. 2005 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | neuvedeno |Inflace podle HISC (%) | KP leden 2007 | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |KOM list. 2006 | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | neuvedeno |KP list. 2005 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | neuvedeno |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | KP leden 20071 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |KOM list. 20065 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | neuvedeno |KP list. 20051 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | neuvedeno |Celkové saldo veřejných financí6 (% HDP) | KP leden 2007 | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |KOM list. 2006 | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | neuvedeno |KP list. 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | neuvedeno |Primární saldo6 (% HDP) | KP leden 2007 | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |KOM list. 2006 | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | neuvedeno |KP list. 2005 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | neuvedeno |Saldo očištěné o cyklické vlivy6 (% HDP) | KP leden 20071 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |KOM list. 2006 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | neuvedeno |KP list. 20051 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | neuvedeno |Strukturální saldo2,6 (% HDP) | KP leden 20073 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |KOM list. 20064 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | neuvedeno |KP list. 2005 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | neuvedeno |Hrubý státní dluh (% HDP) | KP leden 2007 | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |KOM list. 2006 | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | neuvedeno |KP list. 2005 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | neuvedeno |Pozn.: 1 Výpočet útvarů Komise na základě údajů z programu. 2 Cyklicky očištěné saldo (stejně jako v předchozích řádcích) s vyloučením jednorázových a jiných prozatímních opatření. 3 Program neuvádí žádní jednorázová a jiná prozatímní opatření. 4Prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 neuvádí žádná jednorázová a jiná prozatímní opatření. 5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 9,3 %, 9,6 %, 9,6 % a 9,5 %. 6Čisté náklady na probíhající reformu důchodového systému (zavedení druhého pilíře) jsou do schodku zahrnuty. Odhaduje se, že se jedná o náklady ve výši 0,3 % HDP v roce 2005, 0,4 % v roce 2006, 0,6 % HDP v roce 2007, 1,3 % HDP v roce 2008 a 1,5 % HDP v roce 2009. Meziroční změna strukturálního salda, kterou program předpokládá a která se přizpůsobuje dopadu postupného provádění důchodové reformy, by představovala v roce 2007 zhoršení o 0,6 % HDP a v letech 2008 a 2009 zlepšení o 1,6 % a o 1,2 % HDP. Zdroj: Konvergenční program (KP); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); výpočty útvarů Komise |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu programů stability a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení pro hospodářství a finance dne 11. října 2005.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[6] Na základě informace poskytnuté novou vládou v listopadu 2006 sestavenou po obecných volbách konaných v říjnu byla aktualizace předložena šest týdnů po dni 1. prosince, tj. po lhůtě vyplývající z kodexu chování.[7] Nebyly poskytnuty zejména údaje o složkách vnitřní dynamiky trhu a některé prvky tabulky o dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.