               21.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 23/152

      P8_TA(2019)0187
      Následné kroky ESVČ dva roky po zprávě EP o strategické komunikaci EU s cílem bojovat proti propagandě, kterou proti ní vedou třetí strany
      Doporučení Evropského parlamentu ze dne 13. března 2019 Radě a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku týkající se hodnocení následných kroků ESVČ dva roky po zprávě EP o strategické komunikaci EU s cílem bojovat proti propagandě, kterou proti ní vedou třetí strany (2018/2115(INI))
      (2021/C 23/24)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na závěry zasedání Evropské rady, které se uskutečnilo ve dnech 28. června a 18. října 2018,

                  —

                  s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. dubna 2018„Boj proti dezinformacím na internetu: evropský přístup“ (COM(2018)0236),

                  —

                  s ohledem na celounijní kodex zásad boje proti šíření dezinformací, který byl zveřejněn dne 26. září 2018,

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 23. listopadu 2016 o strategické komunikaci EU s cílem bojovat proti propagandě, kterou proti ní vedou třetí strany (1),

                  —

                  s ohledem na společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 6. dubna 2016„Společný rámec pro boj proti hybridním hrozbám: Reakce Evropské unie“ (JOIN(2016)0018),

                  —

                  s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. dubna 2016 o naplňování Evropského programu pro bezpečnost v zájmu boje proti terorismu a položení základů účinné a skutečné bezpečnostní unii (COM(2016)0230),

                  —

                  s ohledem na studii proveditelnosti Evropské nadace pro demokracii týkající se iniciativ ruskojazyčných sdělovacích prostředků ve Východním partnerství a mimo něj „Bringing Plurality and Balance to the Russian Language Media Space“ (Vnesení plurality a rovnováhy do prostoru ruskojazyčných sdělovacích prostředků),

                  —

                  s ohledem na zprávu místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ze dne 18. května 2015 nazvanou „EU v měnícím se globálním prostředí – více propojený, zpochybňovaný a složitý svět“ a na pokračující práci na nové strategii EU pro globální bezpečnost,

                  —

                  s ohledem na doporučení Evropského parlamentu ze dne 15. listopadu 2017 Radě, Komisi a ESVČ k Východnímu partnerství před summitem konaným v listopadu 2017 (2),

                  —

                  s ohledem na společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise určené Evropskému parlamentu a Radě ze dne 13. září 2017 nazvané „Odolnost, odrazování a obrana: Budování silné kybernetické bezpečnosti pro EU“ (JOIN(2017)0450),

                  —

                  s ohledem na společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 7. června 2017 určené Evropskému parlamentu a Radě s názvem „Strategický přístup k odolnosti ve vnější činnosti EU“ (JOIN(2017)0021),

                  —

                  s ohledem na článek 19 Všeobecné deklarace lidských práv, který chrání právo každého jedince na přesvědčení, aniž by za to trpěl újmu, a právo vyhledávat, přijímat a rozšiřovat informace a myšlenky všeho druhu, bez ohledu na hranice a jakýmikoli prostředky,

                  —

                  s ohledem na společné prohlášení o spolupráci EU a NATO z 10. července 2018,

                  —

                  s ohledem na společné prohlášení o svobodě projevu a „falešných zprávách“, dezinformacích a propagandě, které dne 3. března 2017 vydali zvláštní zpravodaj OSN pro svobodu přesvědčení a projevu, zástupce Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) pro svobodu sdělovacích prostředků, zvláštní zpravodaj Organizace amerických států pro svobodu projevu a zvláštní zpravodaj Africké komise pro lidská práva a práva národů pro svobodu projevu a přístup k informacím,

                  —

                  s ohledem na zprávu, kterou dne 6. dubna 2018 předložil zvláštní zpravodaj OSN pro podporu a ochranu práva na svobodu přesvědčení a projevu,

                  —

                  s ohledem na doporučení Evropského parlamentu ze dne 29. listopadu 2018 Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku o obraně akademické svobody v rámci vnější činnosti EU (3),

                  —

                  s ohledem na poslední zprávu Europolu nazvanou „Situace a vývoj terorismu v EU v roce 2018“, která poukazuje na stupňující se činnost teroristických skupin v kybernetickém prostoru a na jejich možnou konvergenci s jinými zločineckými skupinami,

                  —

                  s ohledem na společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 5. prosince 2018 určené Evropskému parlamentu a Evropské radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů s názvem „Akční plán proti dezinformacím“ (JOIN(2018)0036) a zprávu Komise o provádění sdělení „Boj proti dezinformacím na internetu: evropský přístup (COM(2018)0794) z téhož dne,

                  —

                  s ohledem na činnost transatlantické komise pro integritu voleb,

                  —

                  s ohledem na zásady ze Santa Clary týkající se transparentnosti a odpovědnosti v postupech moderování obsahu,

                  —

                  s ohledem na akční plán EU pro strategickou komunikaci ze dne 22. června 2015,

                  —

                  s ohledem na článek 113 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A8-0031/2019),

                  1.

                  doporučuje Radě a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku:

            Aktuální stav v roce 2018 – Boj v hybridní válce

                  a)

                  zdůraznit, že svoboda slova a projevu, jakož i pluralita sdělovacích prostředků jsou jádrem odolných demokratických společností a zajišťují nejlepší ochranu proti dezinformační a nepřátelské propagandě; vyjadřuje znepokojení nad zhoršujícím se stavem svobody sdělovacích prostředků a nad případy útoků na novináře; konstatuje, že by měly být podniknuty další kroky se všemi příslušnými zúčastněnými stranami, aby byla zajištěna transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků a jejich pluralita, aniž by byl prosazován systém cenzury, a aby byla zajištěna ochrana příznivého prostředí pro širokou škálu informací, myšlenek, rozmanitých sdělovacích prostředků a občanskou společnost, jakož i úsilí zaměřeného na identifikaci dezinformací a propagandy a zvyšování povědomí o těchto jevech; zapojit do tohoto procesu všechny relevantní zainteresované strany včetně hlavních tiskových, novinářských a mediálních sdružení; zdůrazňuje význam fungujícího systému veřejnoprávního vysílání, které jde příkladem v poskytování nestranných a objektivních informací v souladu s nejlepšími novinářskými postupy a etikou;

                  b)

                  zvážit vytvoření právního rámce pro řešení hybridních hrozeb včetně kybernetické a informační války jak na úrovni EU, tak na mezinárodní úrovni, který by umožnil důraznou reakci ze strany Unie a zahrnoval by rovněž cílené sankce vůči osobám odpovědným za organizaci a provádění těchto kampaní, přičemž tato potřeba byla prokázána zejména nepřátelským jednáním státních i nestátních subjektů v těchto oblastech;

                  c)

                  přihlédnout k tomu, že Islámský stát mění svou taktiku a z internetových stránek se přesouvá ke službám pro zasílání zašifrovaných zpráv, jež jsou populární u islamistických skupin;

                  d)

                  podporovat rostoucí počet státních institucí, think tanků a nevládních organizací, ale také kybernetických aktivit na místní úrovni zabývajících se propagandou a dezinformacemi; vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Evropské komise a Komisi, aby se intenzivněji věnovaly této oblasti a připravily důkladné posouzení nových nařízení, včetně obecného nařízení o ochraně osobních údajů a nadcházejícího nařízení o soukromí a elektronických komunikacích, jakožto záruky proti zneužívání sociálních platforem; zajistit, aby se strategická komunikace EU stala jednou z nejvyšších priorit evropské agendy a aby orgány a instituce EU spolupracovaly s členskými státy při předcházení těmto jevům, přičemž je třeba mít na paměti, že dezinformace a propaganda se rozvíjejí v polarizované atmosféře s klesající mírou důvěry ve sdělovací prostředky;

                  e)

                  naléhavě vyzvat členské státy, které i nadále popírají existenci dezinformací a nepřátelské propagandy, hlavních zdrojů dezinformací v Evropě i dopad dezinformací a propagandy na veřejné mínění, aby je uznaly, a vybízet tyto členské státy k tomu, aby přijaly proaktivní opatření s cílem bojovat proti této propagandě, včetně prokazatelných případů špionáže ze strany třetích zemí; vyzvat všechny členské státy, aby posoudily situaci na svém území a provedly příslušné investice v rámci své vlastní kapacity s cílem bojovat proti strategické komunikaci s nepřátelskými třetími stranami a zlepšit schopnost občanů odhalovat dezinformace, a vybízet členské státy k zajištění účinné výměny informací o této záležitosti; vyzvat evropské lídry, kteří této hrozbě dosud nevěnovali dostatečnou pozornost, aby uznali, že je naléhavě nutné strategicky se zaměřit na to, jak čelit nepřátelské informační válce;

                  f)

                  naléhat na členské státy, aby proaktivně investovaly do vzdělávacích opatření, která vysvětlují různé způsoby vytváření a šíření dezinformací, s cílem zlepšit schopnost občanů rozpoznat dezinformace a reagovat na ně;

                  g)

                  vybízet členské státy, aby zajistily účinnou výměnu informací mezi všemi svými relevantními orgány pro boj proti propagandě, manipulaci a dezinformacím, včetně kybernetické a informační války;

                  h)

                  zvyšovat povědomí o dezinformačních kampaních Ruska, neboť jsou hlavním zdrojem dezinformací v Evropě;

            Druhy zavádějících informací, dezinformací a propagandy cílené proti EU a sousedním zemím

                  i)

                  uznat práci prováděnou na různých úrovních k určení druhů vlivu a nástrojů používaných proti EU a sousedním zemím; zvyšovat povědomí o probíhajících dezinformačních kampaních a přenést pozornost k hloubkové analýze jejich dopadu a účinnosti, a to s cílem vyvinout opatření, která budou proti takovým vlivům aktivně a rychle bojovat; vybídnout členské státy ke zřízení stálých struktur pro identifikaci a prevenci dezinformací a boj proti nim; zdůrazňuje, že dezinformační kampaně jsou součástí širší strategie a obvykle jsou doprovázeny dalšími nepřátelskými činnostmi, a že zejména informační válka doprovázející vojenskou ofenzivu by měla být brána vážně a potírána v odhodlanosti, jednotě a síle;

                  j)

                  upozornit na dopad umělé inteligence (dále také jen „UI“) a jejího rychlého rozvoje na šíření falešných zpráv, a se znepokojením konstatuje, že UI brzy bude moci nezávisle vytvářet další schopnosti UI; vyčlenit tudíž finanční prostředky na výzkum a vývoj v oblasti umělé inteligence a informační války s ohledem na rychle rostoucí schopnosti umělé inteligence, pokud jde o šíření propagandy a dezinformací, a to mj. prostřednictvím „deep fake“ videí;

                  k)

                  zaměřit se na pokračující využívání dezinformací autoritářskými aktéry, jako je Írán, jejichž šíření falešných zpráv podněcuje a rozdmychává další napětí v nestabilních oblastech konfliktu, přičemž současně cílí na obyvatelstvo Evropy s cílem skrýt své nekalé záměry; naléhavě vyzývá členské státy, aby proti takovýmto krokům bojovaly posílením spolupráce a využíváním zkušeností z podobně smýšlejících zemí a nevládních organizací;

                  l)

                  zaměřit se na reakci EU a členských států na stále rostoucí propracovanost nástrojů používaných k vytváření a šíření dezinformací, včetně nových způsobů šíření propagandy, a to použitím většího počtu nízkoúrovňových webových stránek, aplikací pro zasílání soukromých zpráv, optimalizace vyhledávačů, manipulace zvuku, obrazu nebo videí, umělé inteligence, internetových zpravodajských portálů a televizních stanic, které šíří nejdůležitější výroky připisované zejména subjektům, které mají vliv na veřejné mínění a státem řízené nebo financované instituce, které přinášejí klíčová sdělení a rétoriku atraktivní pro autoritářské činitele; v této souvislosti důrazně odsuzuje stále častější útoky Ruska, Číny, Íránu, Severní Koreje a dalších, jejichž cílem je podkopávat nebo mařit normativní základy a zásady evropských demokracií a svrchovanost všech zemí Východního partnerství, ovlivňovat volby a podporovat extremistická hnutí, přičemž je třeba vzít v úvahu, že počet kybernetických útoků neustále roste;

                  m)

                  věnovat zvláštní pozornost zprávám a obsahu, jež otevřeně usilují o podporu násilí, rasismu, sebevražedných útoků, náboru „zahraničních bojovníků“, nejrůznějších trestných činů, nebo otevřenému podněcování k jedné nebo více z těchto činností;

            Průmysl a sociální média

                  n)

                  vzhledem k tomu, že společnosti provozující sociální média nově investují úsilí do boje proti dezinformacím, věnovat zvláštní pozornost účinnému provádění unijního kodexu zásad boje proti dezinformacím, a zároveň vyzvat sousední a partnerské země EU, aby se k tomuto kodexu připojily a zároveň věnovaly zvláštní pozornost nové taktice využívání služeb šifrovaných zpráv a sociálních médií, které jsou – navzdory svému úsilí o opak – považovány za nejobvyklejší nástroj k šíření dezinformací, nepřátelské propagandy a obsahů, které podněcují k nenávisti a násilí;

                  o)

                  společně s členskými státy regulovat činnost společností provozujících sociální média, služeb zasílání zpráv i poskytovatelů internetových vyhledávačů a zajistit jejich plnou transparentnost, a zejména odpovědnost prostřednictvím přijetí přístupu v rámci EU, a umožnit odhalit totožnost a umístění nejen autorů, ale také sponzorů předkládaných politických obsahů, a vést tyto společnosti k odpovědnosti za sociální dopad automatizovaných systémů doporučení, které propagují dezinformace, a zdůrazňuje, že tyto společnosti odpovídají za rychlé odstranění systémových falešných zpráv; naléhavě vyzývá členské státy, kandidátské země a přidružené země, aby přijaly účinné a jasné právní předpisy, které zajistí transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků; věnovat zvláštní pozornost financování, transparentnosti a cílům nevládních organizací, které mají vazby na autoritářské státy působící v EU a v rámci jejích partnerských zemí;

                  p)

                  zajistit, aby příslušné odvětví a internetové platformy plnily závazky, které přijaly v rámci kodexu zásad boje proti dezinformacím, a aby proti problému dezinformací účinně bojovaly prostřednictvím: (i) zajištění transparentnosti politické reklamy na základě účinných hloubkových kontrol totožnosti sponzorů, ii) rozhodným postupem proti falešným účtům, jež jsou aktivní v rámci jejich služeb, iii) identifikace zneužívání automatizovaných služeb („botů“) a iv) účinné spolupráce s nezávislými ověřovateli faktů;

                  q)

                  naléhavě vyzvat společnosti provozující sociální média a poskytovatele služeb zasílání zpráv, aby zajistili plné dodržování právních předpisů EU na ochranu údajů a další legislativy a aby úzce spolupracovali s příslušnými orgány při všech vyšetřováních údajného využívání jejich platforem pro nepřátelské účely a aby prováděli transparentní audity subjektů, u nichž bylo zjištěno podezření z šíření dezinformací; vyzvat technologické společnosti, aby více investovaly do nástrojů pro zjišťování propagandy, zvyšování odpovědnosti na internetu i zajištění lepší kontroly totožnosti uživatelů před vstupem na příslušné platformy za účelem vyloučení botnetů, a také snižování finančních pobídek pro ty, kdo těží z dezinformací; naléhavě vyzvat společnosti provozující sociální média, aby v případě, že dochází k šíření podezřelého obsahu politického charakteru, rychle reagovaly, zvláště pokud tento obsah podněcuje k nenávisti nebo k trestné činnosti;

                  r)

                  zohlednit skutečnost, že zákaz podezřelých účtů lze považovat za cenzuru, a proto je třeba zajistit, aby tyto akce byly odůvodněné, jsou-li stanoveny zákonem a prováděny transparentně ve spolupráci s příslušnými orgány členských států a s občanskou společností v členských státech a partnerských zemích, a s plným pochopením příslušných důvodů, a to i prostřednictvím tlaku na společnosti provozující sociální média, aby všem uživatelům jasně oznámily, jaké druhy obsahu jsou zakázány, a jasně oznámit každému dotčenému uživateli důvody pro odstranění jeho obsahu nebo pozastavení jeho účtu; vyzývá sociální média k tomu, aby pro své uživatele sladily vnitřní soubor předpisů s právním řádem země, ve které působí;

            Osvědčené postupy

                  s)

                  pokračovat v rozvoji větší odolnosti na základě přístupů prosazovaných všemi vládami a celou společností a v rozvoji větší schopnosti reagovat na hrozby v reálném čase, připravovat předběžná a proaktivní opatření a uvažovat o krok napřed, a nejen pouze reagovat na útoky, k nimž v oblasti kybernetiky a informatiky již došlo, a provádět jejich následnou analýzu; upozorňovat na technický pokrok v této oblasti a sdílet příklady osvědčených postupů v podobě opatření, která již přijaly jednotlivé členské státy, včetně přezkumu fungování vnitrostátních přístupů zavedených členskými státy, a zároveň rozvíjet způsoby podpory úzké spolupráce se Spojeným královstvím po brexitu a pracovat ve spolupráci se zpravodajskými službami a spojenci, jako jsou USA a Kanada, NATO a Středisko EU pro analýzu zpravodajských informací (INTCEN);

                  t)

                  věnovat zvláštní pozornost zlepšení úsilí o vyšetření probíhajícího procesu outsourcingu propagandy a využívání souboru nástrojů pro znásobení síly ze strany nepřátelských třetích stran a rovněž významu nejen odkrývání a odhalování těchto útoků, ale i tomu, aby byly jednoznačně veřejně pojmenovani pachatelé, jejich sponzoři a cíle, o které usilují, a rovněž posuzování účinku těchto útoků na cílové skupiny; zveřejnit všechny odhalené případy nepřátelské propagandy prostřednictvím podrobného informačního přehledu ve snaze upozornit veřejnost způsobem, který osloví publikum, na něž míří dané případy nepřátelské propagandy;

                  u)

                  podporovat a zapojovat občanskou společnost, odbornou komunitu, soukromé instituce, akademickou obec, místní aktivisty v oblasti kybernetiky, hlavní tisk, sdružení novinářů a sdělovacích prostředků a rostoucí počet dotčených subjektů do dalšího posilování opatření zaměřených na ověřování faktů a odhalování dezinformací, prohlubování výzkumu, včetně podrobných studií a sociologického výzkumu, a účinnějšího provádění analýz manipulace s informacemi; podporovat profesionální žurnalistiku, investigativní reportáže a projekty, které se snaží odhalovat dezinformace, a rovněž podporovat začínající podniky v oblasti vyspělých technologií, které vytvářejí digitální nástroje, jež publikum vyzbrojují proti dezinformačním útokům; zdůraznit význam a potřebu poskytování finančních prostředků a vzdělávání, včetně seminářů a vzdělávacích kurzů ve spolupráci s členskými státy a občanskou společností, jako je například on-line knihovna mediální gramotnosti a vzdělávací středisko, zaměřených na zvyšování informovanosti a boj proti dezinformacím a na zvyšování mediální gramotnosti;

                  v)

                  ocenit soubor opatření, která přijala NATO a jež se zaměřují na boj proti novým typům hybridní hrozby, a společné prohlášení o spolupráci EU a NATO v této oblasti; vyzvat EU, aby zajistila účinné a rychlé provedení těchto doporučení, a to i na úrovni společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP);

            Evropský přístup

                  w)

                  ocenit vytvoření nových pracovních skupin ESVČ pro strategickou komunikaci, které tvoří odborníci s příslušnými jazykovými dovednostmi a znalostmi, konkrétně pracovní skupiny pro západní Balkán a pracovní skupiny „Jih“ pro země Blízkého východu, severní Afriky a Perského zálivu, jejichž úkolem je zajistit koordinovanou a konzistentní komunikaci EU v těchto regionech a potírat dezinformace a propagandu namířenou proti EU;

                  x)

                  uznat hmatatelné výsledky, kterých dosáhla pracovní skupina East StratCom a k nimž patří například vytvoření internetové stránky euvsdisinfo.eu a účtu @EUmythbuster na Twitteru; zdůrazňuje, že od svého vzniku odhalila více než 4 000 případů dezinformačních kampaní na nejrůznější témata; nadále podporovat společné úsilí Komise a ESVČ a pracovní skupiny EU East StratCom po provedení analýzy jejích silných a slabých stránek a potřebných zlepšení, včetně zlepšení schopnosti zjišťovat, analyzovat a odhalovat dezinformace tím, že pracovní skupiny ESVČ pro strategickou komunikaci a delegace EU v sousedství dostanou k dispozici nové zaměstnance, nástroje a dovednosti, včetně nových nástrojů pro analýzu údajů, náboru dalších vědců specializovaných na údaje a odborníků na dezinformace, a rovněž pokrytím širší škály zdrojů a jazyků, pokud jde o dosah a dopad dezinformací;

                  y)

                  naléhavě přeměnit pracovní skupinu East StratCom na plnohodnotnou jednotku, nebo dokonce větší strukturu v rámci ESVČ, a prostřednictvím příštího přidělování finančních prostředků Evropským parlamentem podpořit všechny tři pracovní skupiny ESVČ pro strategickou komunikaci, a to tím, že jim budou poskytnuty odpovídající finanční a personální zdroje, které jsou stále potřebné, a to s cílem významně zvýšit jejich potenciál, účinnost, profesionalitu, institucionální kontinuitu a kvalitu práce, a rovněž je chránit před politickým vměšováním ze strany úředníků a zemí, které podporují ruské dezinformace;

                  z)

                  řešit současné nedostatky pracovní skupiny East StratCom, včetně nedostatku regionálních odborných znalostí, velké fluktuace zaměstnanců a nedostatečné institucionální kontinuity, a zajistit odpovídající finanční zdroje a organizační strukturu, neboť je to jediný způsob, jak zajistit úplnou profesionalitu, efektivitu a výsledky;

                  aa)

                  vyzvat členské státy, které tak dosud neučinily, aby jmenovaly své vlastní vyslané národní odborníky do tří pracovních skupin StratCom, čímž se zajistí, že odborníci, které EU zapojí do boje proti dezinformacím, budou politicky nezávislí nebo že nebudou aktivními účastníky vnitřních politických sporů v dané zemi; vyzvat rovněž země, které jsou blízkými partnery, k tomu, aby pracovní skupině poskytovaly poradenství, pokud jde o taktiky společných státních a nestátních nepřátel, a uznat význam a nezbytnost lepší koordinace v rámci EU;

                  ab)

                  zintenzívnit spolupráci mezi pracovní skupinou East StratCom a všemi orgány EU, členskými státy a podobně smýšlejícími partnery; vybízet zastoupení EU v rámci Evropské unie a delegace EU mimo Evropskou unii k tomu, aby podporovaly práci pracovní skupiny East StratCom, pracovní skupiny Jih a pracovní skupiny pro západní Balkán, a to mj. sdílením mezinárodních zkušeností a osvědčených postupů a zajištěním překladů jejich publikací v místních jazycích; žádá, aby se na práci v oblasti strategické komunikace vyčlenilo více pracovníků, zejména v delegacích EU ve východním a jižním sousedství a na západním Balkánu;

                  ac)

                  zaměřit se na přistupující země a partnery v sousedství EU, a to tím, že jim pomůže bojovat proti nepřátelské propagandě a dezinformacím, včetně odborníků ze třetích zemí v sousedství EU, které jsou vystaveny stejným hrozbám, a že upřednostní rozvoj dlouhodobého strategického přístupu a oslovování zejména zemí Východního partnerství; posílit schopnosti delegací EU v zahraničí a zastoupení Komise a kontaktních kanceláří Evropského parlamentu v členských státech za účelem rozvoje místní kapacity pro zjišťování a odhalování dezinformací a pro účinnou komunikaci o hodnotách a politikách EU a rozšířit komunikaci založenou na kampaních a lepší koordinaci a šíření pozitivní argumentace ve všech orgánech EU a v členských státech; zvážit stávající šíření a budoucí hrozby dezinformací, jež mají za cíl ohrozit nezávislost, svrchovanost a územní celistvost všech zemí Východního partnerství v rámci jejich mezinárodně uznaných hranic; upřednostnit zejména rozvoj dlouhodobého strategického přístupu a oslovování zemí Východního partnerství se zaměřením na mezilidské kontakty a spolupracovat se stávajícími sítěmi občanské společnosti, které již představují zdroj odolnosti založené na společenství;

                  ad)

                  upřednostňovat strategickou komunikaci a provádět pravidelný přezkum politiky EU v této oblasti; nadále podporovat práci Evropské nadace pro demokracii na cestě k praktickým řešením na podporu a posílení demokratických, nezávislých a různorodých sdělovacích prostředků v ruském jazyce v zemích Východního partnerství i mimo něj; vyzvat Komisi a všechny členské státy a podobně smýšlející země, aby se pozitivně zapojily do tohoto projektu a podporovaly ho; věnovat pozornost všem mezinárodním subjektům, které v současné době jednají podobným způsobem;

                  ae)

                  navrhnout Evropské radě, aby byl upřednostňován boj proti dezinformační a nepřátelské propagandě, na což budou poskytnuty dostatečné zdroje a nástroje k zabezpečení objektivního zpravodajství a šíření informací;

                  af)

                  propojit stávající národní a místní specializovaná střediska, zpravodajské sdělovací prostředky, think tanky, nevládní organizace a další subjekty a instituce, zejména NATO, které se zabývají hybridní válkou, do sítě v rámci celé EU, která by pomohla koordinovat jejich činnost a shromažďovat jejich zjištění; přidělit tomuto podniku dostatečné zdroje; zdůrazňuje, že tato síť by měla být otevřená podobně smýšlejícím partnerům EU, kteří by se mohli podělit o své zkušenosti týkající se situací, kdy se stali terčem dezinformací a o boji proti dezinformacím a nepřátelské propagandě; zajistit účinné a rychlé provádění doporučení EU a NATO v oblasti boje proti novým typům hybridních hrozeb, rovněž na úrovni SBOP, a zavést téma boje proti strategické propagandě do osnov Evropské bezpečnostní a obranné školy a její sítě;

            Ochrana voleb před nepřátelskou propagandou

                  ag)

                  důrazně odsoudit jakékoli vměšování třetích stran, včetně soukromých společností, do voleb a referend a úmyslné používání botů, algoritmů, umělé inteligence, trollů, realistické videomontáže a falešných účtů v politických kampaních a vyzvat postižené členské státy, aby provedly důkladné vyšetřování těchto nepřátelských kampaní; je znepokojen nedávným vývojem v algoritmech velkých sociálních sítí a jejich potenciálně škodlivou úlohou při zdůrazňování obsahu, který obsahuje nepravdivé informace nebo nenávistné projevy; zdůraznit schopnost nezávislých demokratických společností činit vlastní legitimní nezávislá politická rozhodnutí;

                  ah)

                  vyzvat členské státy a podobně smýšlející země, aby sdílely údaje o jakémkoli zahraničním nebo vnitřním vměšování do volebních procesů a vyměňovaly si osvědčené postupy boje proti takovým zásahům s cílem zvýšit odolnost vůči takovému vměšování;

                  ai)

                  vyzvat členské státy, aby zajistily, aby volební zákony zohledňovaly možné hrozby vyplývající z dezinformačních kampaní, kybernetických útoků, zločinů v oblasti kybernetiky a porušování svobody projevu při volbách; a zdůrazňuje, že by tyto zákony měly být odpovídajícím způsobem pozměněny, aby členské státy mohly takovým hrozbám účinně a proaktivně čelit; v tomto ohledu chválí iniciativy, jako je švédský úřad pro civilní připravenost; podporovat země přidružené k EU a země západního Balkánu prostřednictvím osvědčených postupů, ale i lidských zdrojů a technologií, a zajistit tak důslednou ochranu jejich volebních procesů před nepřátelskými aktivitami v oblasti kybernetiky, dezinformací a propagandy pocházejícími z Ruska a ze strany dalších nepřátelských aktérů;

                  aj)

                  vyzvat členské státy, aby přizpůsobily své volební předpisy pro online kampaně a sledovaly a vyhodnocovaly prvky transparentnosti ve vztahu k politické reklamě, kterou uvádějí internetové platformy;

                  ak)

                  navrhnout právní předpisy pro řešení problematiky využívání údajů ve volebních kampaních, a to v návaznosti na odhalení týkající se zneužívání údajů ze strany společnosti Cambridge Analytica v roce 2016 při kampani předcházející referendu ve Spojeném království, aby tak bylo možné dále zabezpečit budoucí volební kampaně před nepatřičným ovlivňováním;

                  al)

                  zhodnotit takové iniciativy, jako je Transatlantická komise pro integritu voleb složená ze dvou stran, která shromažďuje politické, technické, mediální a obchodní zástupce s cílem ochránit volební proces před zahraničními zásahy;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, jakož i pro informaci ESVČ a NATO a prezidentovi, vládě a parlamentu Ruska.

         (1)  Úř. věst. C 224, 27.6.2018, s. 58.

         (2)  Úř. věst. C 356, 4.10.2018, s. 130.

         (3)  Přijaté texty, P8_TA(2018)0483.


               21.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 23/159

      P8_TA(2019)0188
      Dohoda o přidružení mezi EU a Monakem, Andorrou a San Marinem
      Doporučení Evropského parlamentu ze dne 13. března 2019 Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku týkající se dohody o přidružení mezi EU a Monakem, Andorrou a San Marinem (2018/2246(INI))
      (2021/C 23/25)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na rozhodnutí Rady (EU) 2014/… ze dne 22. prosince 2014 zmocňující Komisi, aby jménem členských států jednala o ustanoveních jedné či několika dohod o přidružení s Andorským knížectvím, Monackým knížectvím a Republikou San Marino, která spadají do pravomoci členských států,

                  —

                  s ohledem na článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na článek 8 Smlouvy o Evropské unii a na prohlášení k článku 8 Smlouvy o Evropské unii, v němž se uvádí, že Unie vezme v úvahu zvláštní situaci malých zemí, které s ní udržují specifické blízké vztahy,

                  —

                  s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. listopadu 2012 s názvem „Vztahy EU s Andorrským knížectvím, Monackým knížectvím a Republikou San Marino: Možnosti hlubší integrace do EU“ (COM(2012)0680),

                  —

                  s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise ze dne 20. listopadu 2012 nazvaný „Překážky bránící vstupu Andorry, Monaka a San Marina na vnitřní trh EU a spolupráci v ostatních oblastech“ (SWD(2012)0388),

                  —

                  s ohledem na zprávu Komise ze dne 18. listopadu 2013 nazvanou „Vztahy EU s Andorrským knížectvím, Monackým knížectvím a Republikou San Marino: Možnosti jejich účasti na vnitřním trhu“ (COM(2013)0793),

                  —

                  s ohledem na závěry Rady ze dne 11. prosince 2018 o homogenním rozšířeném vnitřním trhu a o vztazích EU se zeměmi západní Evropy, které nejsou členy EU,

                  —

                  s ohledem na článek 113 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A8-0074/2019),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Andorrské knížectví (dále jen „Andorra“,) Monacké knížectví (dále jen „Monako“) a Republika San Marino (dále jen „San Marino“) mají dlouhodobou historii státnosti; vzhledem k tomu, že vždy patřily k jádru evropské historie a mají hluboké a dlouhodobé politické, hospodářské, sociální a kulturní vztahy s členskými státy v jejich bezprostřední blízkosti i s EU jako celkem; vzhledem k tomu, že partnerství EU s těmito zeměmi je založeno na společném souboru politických a kulturních hodnot;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že Andorra, Monako a San Marino prokázaly silné politické, hospodářské a kulturní evropské směřování a velké přání usilovat o užší politické, hospodářské a kulturní vztahy s Evropskou unií; vzhledem k tomu, že v zájmu Andorry, Monaka a San Marina na jedné straně i EU na straně druhé je důležité včas kladně reagovat na toto směřování a usnadnit rychlé uzavření jednání o nové dohodě o přidružení, která bude představovat nový rámec pro vztahy mezi EU a těmito zeměmi;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že je rovněž v zájmu členských států, které mají tradičně na Andorru, Monako a San Marino úzké historické, politické a hospodářské vazby, podpořit prohloubení a upřesnění vztahů těchto států s Evropskou unií obecně; vzhledem k tomu, že je v tomto ohledu třeba zohlednit zvláštní dvoustranné vztahy, které tyto členské státy již s Andorrou, Monakem a San Marinem udržují zejména z důvodů právní jistoty;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že Andorra, Monako a San Marino již dlouho podporují politický postoj Evropské unie v OSN;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že Andorra, Monako a San Marino jsou samy o sobě důležitými hospodářskými partnery členských států ve své bezprostřední blízkosti a poskytují pracovní příležitosti pro značný počet občanů EU; vzhledem k tomu, že užší propojení mezi Andorrou, Monakem, San Marinem a EU by všem stranám přineslo významnou příležitost k dalšímu hospodářskému rozvoji, což by mělo pozitivní vedlejší dopad na regiony členských států v jejich bezprostřední blízkosti, a to i prostřednictvím dalších pracovních příležitostí, a posílení mezinárodních profesních dovedností;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že při jednáních o dohodě o přidružení je důležité plně zohlednit specifika Andorry, Monaka a San Marina jakožto malých států, v souladu s prohlášením č. 3 k článku 8 Smlouvy o Evropské unii; vzhledem k tomu, že je proto důležité uznat malé rozměry území i počet obyvatel Andorry, Monaka a San Marina a související důsledky z hlediska zachování náležitého socioekonomického přístupu a začlenění pro občany těchto států; vzhledem k tomu, že tento přístup a začlenění mají zásadní význam pro zachování kultury, tradic a hodnot specifických pro tyto tři komunity; vzhledem k tomu, že bez těchto speciálně zaměřených mechanismů přístupu a začlenění mohou někteří občané jen obtížně nalézt prostředky nezbytné k tomu, aby mohli žít ve své zemi původu; vzhledem k tomu, že je proto nezbytné zachovat, a to i prostřednictvím odpovídajících ustanovení v dohodě o přidružení, politickou, sociálně-hospodářskou, kulturní a s identitou související strukturu Andorry, Monaka a San Marina a přizpůsobit je realitě integrace Evropské unie;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že Andorra, Monako a San Marino uzavřely dlouhodobé dvoustranné dohody se svými příslušnými sousedními zeměmi, které se týkají témat společného zájmu, zohledňují zvláštní rysy a citlivé stránky všech tří zemí a odrážejí potřebu zachovat životaschopnost těchto států; vzhledem k tomu, že tyto zvláštní rysy a citlivé stránky uznalo i Parlamentní shromáždění Rady Evropy;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že Andorra, Monako a San Marino samostatně zahájily významné reformy a sbližování právních předpisů s EU, se zvláštním ohledem na regulaci bankovního a finančního sektoru;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že Rada na svém zasedání dne 4. prosince 2018 rozhodla o vynětí Andorry a San Marina z přílohy II k závěrům Rady ze dne 5. prosince 2017, čímž potvrdila, že tyto země splnily všechny zbývající závazky týkající se transparentnosti, spravedlivého zdanění a opatření proti oslabování daňové základny a přesouvání zisku („eroze základu daně a přesouvání zisku“); vzhledem k tomu, že Monako nebylo do této přílohy nikdy zahrnuto a vzhledem k tomu, že Rada již 5. prosince 2017 konstatovala, že Monako veškeré tyto závazky plní; vzhledem k tomu, že Globální fórum OECD pro transparentnost a výměnu informací v daňových záležitostech na svých schůzích konaných v dubnu a červenci 2018 konstatovalo, že Andorra, Monako a San Marino splňují mezinárodní standard výměny informací na základě žádosti;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že je třeba pochválit důležité reformy, jež provádí Andorra, a postupné slaďování jejího práva s legislativou EU, pokud jde o finanční nařízení; vzhledem k tomu, že EU a Andorra dosáhly cenné dohody o tabáku, a vzhledem k tomu, že Andorra bude nyní schopna pokročit v přechodu na rozmanitější ekonomiku; vzhledem k tomu, že tento dlouhodobý proces bude doprovázen problémy, a proto je třeba, aby při přechodu k rozmanitější ekonomice byla zajištěna náležitá ochrana andorrských pracovníků; vzhledem k tomu, že širší přístup na vnitřní trh podpoří hospodářský rozvoj z dlouhodobého hlediska a vytvoří v Andoře nové hospodářské příležitosti a pracovní místa;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že San Marino má v současnosti problémy při vývozu do členských států s výjimkou Itálie, a to v důsledku požadované dodatečné dokumentace DPH (T2); vzhledem k tomu, že by dohoda o přidružení měla být příležitostí k tomu, aby v celé EU vznikly rovné podmínky, které by byly pro vývozce ze San Marina velmi cenné; vzhledem k tomu, že dohodou o přidružení by banky Andorry a San Marina měly získat plný přístup k systému pasportizace EU pro banky a společnosti poskytující finanční služby;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že občané Monaka jsou menšinou ve své vlastní zemi a že situace na trhu s nemovitostmi a na pracovním trhu je taková, že je pro občany Monaka velmi důležitá aktivní podpora, která jim umožní, aby mohli v této zemi nadále bydlet; vzhledem k tomu, že ustanovení o snadnějším přístupu k zaměstnání se rovnocenným způsobem vztahují na občany Monaka i obyvatele měst na území, které s Monakem bezprostředně sousedí; vzhledem k tomu, že 92 % pracovníků v Monaku tvoří občané EU;

                  M.

                  vzhledem k tomu, že dohoda o přidružení s EU je příležitostí k rozvinutí spolupráce v oblastech společného zájmu a k tomu, aby se dotyčné země zapojily do některých horizontálních politik EU týkajících se například problematiky výzkumu, životního prostředí a vzdělávání (Erasmus+);

                  N.

                  vzhledem k tomu, že dohoda o přidružení bude vyžadovat souhlas Parlamentu, aby mohla vstoupit v platnost;

                  1.

                  doporučuje Radě, Komisi a místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku:

                              a)

                              využít příležitosti, kterou představují jednání o dohodě o přidružení, aby se prokázala hodnota užších vztahů a integrace s EU – se zaměřením na veřejné mínění v Andoře, Monaku a San Marinu i v EU – a znovu potvrdit význam začlenění těchto zemí do orgánů a politik EU z dlouhodobého hlediska;

                              b)

                              předejít riziku odmítnutí dohody o přidružení, jakmile budou ukončena jednání, a vyvinout nové úsilí s cílem poskytnout té části veřejnosti v Andoře, Monaku a San Marinu, která se cítí být zranitelnější, informace o dohodě o přidružení a vysvětlit jí zcela transparentně a ve spolupráci s orgány těchto tří států rozsah, výhody a možné nedostatky dohody s ohledem na politickou jednotu a co nejširší veřejnou podporu v každém z těchto tří států; nabádat Andorru, Monako a San Marino, aby tak také učinily, a podpořit je v tomto úsilí;

                              c)

                              plně zohledňovat malé územní rozměry a relativně omezené správní zdroje Andorry, Monaka a San Marina a v rámci vyjednávacího procesu tomu náležitě uzpůsobit požadované přijímání a provádění acquis communautaire, s cílem minimalizovat nadměrný tlak na rozpočet, což by poté mělo negativní dopady na veřejné mínění a na dostupné rozpočtové zdroje; poskytnout, bude-li to nutné, Andoře, Monaku a San Marinu pomoc při zabezpečení nezbytné administrativní kapacity s cílem zajistit rychlou, dynamickou a jednotnou transpozici acquis communautaire;

                              d)

                              vyzvat k vytvoření soudržného, efektivního a účinného institucionálního rámce v každém z těchto tří států, jehož prostřednictvím by se dohoda o přidružení prováděla s cílem zajistit dynamickou transpozici acquis communautaire všemi třemi zeměmi, jakož i jednotné uplatňování a konzistentní výklad ustanovení dohody, což musí zahrnout fórum pro konzultaci a mechanismus řešení sporů;

                              e)

                              vysvětlit Andoře, Monaku a San Marinu význam celkové integrity a homogenity vnitřního trhu a dodržování základních aspektů všech čtyř svobod vnitřního trhu; připomenout přínosy a ekonomické výhody plného přístupu na vnitřní trh, včetně přístupu pro výrobky a služby, i skutečnost, že je zapotřebí, aby byly v rámci vnitřního trhu zachovány rovné podmínky a pevné, odolné a účinné institucionální základy ku prospěchu všech;

                              f)

                              poskytovat Andoře, Monaku a San Marinu přiměřenou podporu EU, pokud jde o jejich schopnost plně přijmout a provádět acquis communautaire na dlouhodobějším základě, mimo jiné prostřednictvím užší institucionální spolupráce s členskými státy v jejich bezprostřední blízkosti; zajistit přístup k financování EU pro cílené projekty a možnost spoléhat se na stávající správní orgány v členských státech, které se prováděním acquis communautaire zabývají;

                              g)

                              podpořit zvýšení kapacity pro náležité přijímání a provádění acquis communautaire prostřednictvím vysílání úředníků veřejné správy z Andorry, Monaka a San Marina do příslušných orgánů a institucí EU a jejích členských států;

                              h)

                              vzít v potaz možnost dočasných odchylek vycházejících z posouzení skutečných potřeb všech tří států, podléhajících doložkám o přezkumu a zakotvených ve zvláštních sociálně-ekonomických kritériích pro každý vyjednávací stát a přizpůsobených lhůtám potřebným k postupnému zajištění skutečně rovných podmínek a odpovídající konkurenceschopnosti pracovníků a společností v každém z těchto států, a sice s ohledem na potřebu sladit svobodu usazování stanovenou v dohodě o přidružení a vnitrostátní předpisy Andorry, Monaka a San Marina s cílem zachovat sociálně-ekonomické začlenění jejich občanů; vzít na vědomí skutečnost, že vzhledem k tomu, jak jsou tyto země malé, by byl dopad vyjednaných dočasných odchylek týkajících se acquis communautaire zanedbatelný;

                              i)

                              využít příležitosti vyplývající z dohody o přidružení k další spolupráci s Andorrou, Monakem a San Marinem v rámci směrnice (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu (1);

                              j)

                              přizpůsobit požadavky na poskytování statistických údajů podle dohody o přidružení velikosti Andorry, Monaka a San Marina;

                              k)

                              prozkoumat souběžně s jednáním o dohodě o přidružení možnost a proveditelnost zajištění přístupu k likviditě Eurosystému pro Andorru a San Marino, a to s cílem posílit odolnost a stabilitu jejich příslušných vnitrostátních bankovních systémů v případě vnitřního nebo vnějšího systémového šoku, a zároveň zajistit řádný dohled Evropské centrální banky; vybídnout Andorru a Monako, aby se staly členy Mezinárodního měnového fondu, a, bude-li to nutné, poskytnout jim v tomto ohledu technickou pomoc; vybídnout Andorru, Monako a San Marino, aby nadále vyvíjely odpovídající úsilí ve vztahu ke sbližování s EU, pokud jde o finanční nařízení, správu daní a boj proti praní peněz;

                              l)

                              pokročit v jednáních o dohodě o přidružení s Andorrou, Monakem a San Marinem a poskytnout jednajícím stranám včas veškerou nezbytnou institucionální a politickou podporu, včetně posouzení a odborného poradenství příslušných generálních ředitelství Komise, aby mohlo být vyjednávání dokončeno co nejdříve a v každém případě v příštích dvou letech;

                              m)

                              dospět před koncem současného mandátu s Andorrou, Monakem a San Marinem ke společnému politickému prohlášení o rámci dohody o přidružení, s cílem zhodnotit a uchovat pokrok, jehož bylo dosud při jednáních dosaženo, aby nová Komise a Evropská služba pro vnější činnost mohly na základě tohoto společného porozumění vyhodnotit a dále rozvíjet jednání a pokročit v něm;

                              n)

                              chápat jednání o dohodě o přidružení jako příležitost k přijetí opatření pro společné investice do infrastruktury společného zájmu, jakož i opatření, jejichž cílem je posílit společný akademický výzkum zahrnující Andorru, Monako, San Marino a členské státy EU;

                  2.

                  domnívá se, že by se příští legislativní období Evropského parlamentu mohlo stát cennou příležitostí k vytvoření nové meziparlamentní delegace věnované meziparlamentnímu dialogu a spolupráci s Andorrou, Monakem a San Marinem; domnívá se dále, že by Parlament měl v rámci jednání o dohodě o přidružení usilovat o úzkou spolupráci mezi svými útvary a příslušnými útvary parlamentů Andorry, Monaka a San Marina a pravidelně přijímat mladé politické a obchodní představitele a osobnosti zastupující občanskou společnost těchto tří zemí s cílem prohloubit pozitivní aspekty prostřednictvím užšího strategického, hospodářského a politického styku s EU; je toho názoru, že by Parlament měl podporovat pravidelné výměny názorů s vnitrostátními parlamentními delegacemi z Andorry, Monaka a San Marina po dobu trvání jednání; domnívá se, že by se výměny názorů mezi Evropským parlamentem a vnitrostátními parlamentními delegacemi z Andorry, Monaka a San Marina měly uskutečňovat také k otázkám, které Evropský parlament projednává a jež by mohly mít přímý dopad na ekonomiku těchto zemí, na jejich vztah s EU či na účinnost dohody o přidružení;

                  3.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto doporučení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, spoluknížatům, vládě a generální radě Andorry, knížeti, státnímu tajemníkovi a národní radě Monaka a kapitánům regentům, státnímu kongresu a velké generální radě San Marina.

         (1)  Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73.


title: Doporučení Komise (EU) 2020/518 ze dne 8. dubna 2020 o společné sadě nástrojů Unie pro využití technologií a dat k boji proti krizi COVID-19 a ukončování souvisejících mimořádných opatření, zejména pokud jde o mobilní aplikace a využívání anonymizovaných dat o mobilitě

text:
               14.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 114/7

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2020/518
      ze dne 8. dubna 2020
      o společné sadě nástrojů Unie pro využití technologií a dat k boji proti krizi COVID-19 a ukončování souvisejících mimořádných opatření, zejména pokud jde o mobilní aplikace a využívání anonymizovaných dat o mobilitě
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Kvůli krizi v oblasti veřejného zdraví vyvolané současnou pandemií COVID-19 (dále jen „krize COVID-19“) čelí Unie a členské státy bezprecedentnímu ohrožení systémů zdravotní péče, způsobu života, ekonomické stability a hodnot. V boji proti krizi COVID-19 nemůže žádný členský stát uspět sám. Mimořádná krize tohoto rozsahu vyžaduje rozhodné kroky všech členských států a orgánů a institucí EU a jejich spolupráci v duchu pravé solidarity.

                  (2)

                  Vzhledem k tomu, že mnoho lidí v Evropě je prostřednictvím mobilních zařízení připojeno k internetu, mohou digitální technologie a data sehrát v boji proti krizi COVID-19 cennou úlohu. Tyto technologie a data mohou být důležitým nástrojem, který zajistí informování veřejnosti a pomůže příslušným orgánům veřejné správy v jejich úsilí o omezení šíření viru nebo umožní zdravotnickým organizacím, aby si vyměňovaly údaje o zdravotním stavu. Roztříštěný a nekoordinovaný přístup však může ohrozit účinnost opatření zaměřených na boj proti krizi COVID-19 a zároveň vážně poškodit jednotný trh a základní práva a svobody.

                  (3)

                  Je proto nezbytné vypracovat společný přístup k využití digitálních technologií a dat v reakci na současnou krizi. Tento přístup by měl účinně podpořit příslušné vnitrostátní orgány, zejména orgány v oblasti veřejného zdraví a tvůrce politik, a to tak, že jim poskytne dostatečná a přesná data pro pochopení vývoje a šíření viru vyvolávajícího onemocnění COVID-19, jakož i jeho účinků. Tyto technologie mohou rovněž umožnit občanům, aby podnikli účinná a cílenější opatření k omezení fyzického kontaktu. Navrhovaný přístup zároveň usiluje o zachování celistvosti jednotného trhu a ochranu základních práv a svobod, zejména práva na soukromí a na ochranu osobních údajů.

                  (4)

                  Při monitorování a omezování stávající pandemie COVID-19 mohou orgánům v oblasti veřejného zdraví na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU pomoci mobilní aplikace. Mohou poskytnout vodítka občanům a usnadnit organizaci následné lékařské péče o pacienty. Při vysledování kontaktů, omezování šíření nemoci a přerušení řetězců přenosu mohou sehrát důležitou úlohu aplikace, které umožňují zasílání varování a vysledování kontaktů. Proto mohou být tyto aplikace – v kombinaci s vhodnými strategiemi testování a vysledováním kontaktů – zvláště důležité jako zdroj informací o úrovni cirkulace viru, při hodnocení účinnosti opatření zaměřených na omezování fyzického kontaktu a izolaci a při koncipování deeskalačních strategií.

                  (5)

                  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU (1) stanoví zvláštní pravidla pro epidemiologický dozor, sledování vážných přeshraničních zdravotních hrozeb a včasné varování před těmito hrozbami a boj proti nim. Ustanovení čl. 2 odst. 5 požaduje, aby Komise ve spojení s členskými státy zajistila koordinaci a vzájemnou výměnu informací mezi mechanismy a strukturami zřízenými podle uvedeného rozhodnutí a podobnými mechanismy a strukturami zřízenými na úrovni Unie nebo podle Smlouvy o Euratomu, jejichž činnosti se vztahují na plánování připravenosti a reakce na vážné přeshraniční zdravotní hrozby, na jejich sledování, na včasné varování před nimi a na boj proti nim. Fórem pro koordinaci úsilí v souvislosti s vážnými přeshraničními zdravotními hrozbami je Výbor pro zdravotní bezpečnost zřízený článkem 17 výše uvedeného rozhodnutí. Současně je v čl. 6 odst. 1 rozhodnutí zřízena síť pro epidemiologický dozor nad přenosnými nemocemi, kterou provozuje a koordinuje Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí.

                  (6)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU (2) o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči požaduje, aby síť pro elektronické zdravotnictví usilovala o dosažení trvalého hospodářského a sociálního přínosu v oblasti evropských systémů a služeb elektronického zdravotnictví a interoperabilních aplikací s cílem dosáhnout vysoké úrovně důvěry a bezpečnosti, posílit kontinuitu zdravotní péče a zajistit přístup k bezpečné a vysoce kvalitní zdravotní péči.

                  (7)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (3) o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů stanoví podmínky pro zpracování osobních údajů, včetně údajů o zdravotním stavu. Takové údaje mohou být zpracovány mimo jiné, pokud subjekt údajů udělí výslovný souhlas nebo pokud je zpracování ve veřejném zájmu vymezeném v právu členského státu nebo Unie, zejména pro účely sledování a varování, prevenci nebo kontrolu přenosných nemocí a další vážné zdravotní hrozby.

                  (8)

                  Několik členských států přijalo zvláštní právní předpisy, které jim umožňují zpracovávat údaje o zdravotním stavu (čl. 6 odst. 1 písm. c) nebo e) a čl. 9 odst. 2 písm. i) nařízení (EU) 2016/679). V každém případě by účely a prostředky zpracování těchto údajů a to, jaké údaje mají být zpracovány a kým, měly být jasné a konkrétní.

                  (9)

                  Komise může konzultovat s evropským inspektorem ochrany údajů a s Evropským sborem pro ochranu osobních údajů v souladu s článkem 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (4) a článkem 70 nařízení (EU) 2016/679.

                  (10)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (5) stanoví pravidla platná pro provozní a lokalizační údaje a pro uchovávání informací a získávání přístupu k informacím uchovávaným v koncovém zařízení uživatele nebo účastníka, jako je mobilní zařízení. Podle čl. 5 odst. 3 směrnice je takové uchovávání nebo získávání přístupu povoleno pouze za úzce vymezených okolností nebo se souhlasem uživatele nebo účastníka poté, co mu byly poskytnuty jasné a úplné informace v souladu s nařízením (EU) 2016/679. Kromě toho čl. 15 odst. 1 směrnice umožňuje členským státům přijmout legislativní opatření, kterými omezí rozsah práv a povinností stanovených směrnicí, včetně těch uvedených v článku 5, pokud takové omezení představuje v demokratické společnosti nezbytné, vhodné a přiměřené opatření pro zajištění určitých cílů.

                  (11)

                  Evropská komise oznámila ve svém sdělení „Evropská strategie pro data“ (6), že EU vytvoří jednotný trh, v němž data budou moci proudit v rámci EU a napříč odvětvími ve prospěch všech, kde evropská pravidla a hodnoty, zejména právní předpisy v oblasti ochrany osobních údajů a ochrany spotřebitele a právo v oblasti hospodářské soutěže jsou plně dodržovány a kde pravidla pro přístup k datům a jejich využívání jsou spravedlivá, praktická a jasná. Zejména Komise uvedla, že posoudí potřebu legislativních opatření s cílem posílit sdílení dat mezi podniky a veřejnou správou ve veřejném zájmu.

                  (12)

                  Od začátku krize COVID-19 byla vyvinuta řada mobilních aplikací, přičemž některé z nich vytvořily orgány veřejné moci, a jak členské státy, tak soukromý sektor vyzývají ke koordinaci na úrovni Unie, mimo jiné i za účelem řešení otázek kybernetické bezpečnosti, bezpečnosti a ochrany soukromí. Aplikace zpravidla plní tři obecné funkce: i) informovat občany a nabízet jim poradenství a usnadňovat organizaci následné lékařské péče pro osoby s příznaky, často v kombinaci s dotazníkem pro sebediagnostiku; ii) varovat osoby, které se ocitly v blízkosti nakažené osoby, aby se přerušily infekční řetězce a zabránilo se opakovanému výskytu infekcí po zmírnění restriktivních opatření; iii) sledování a vymáhání dodržování karantény infikovaných osob, případně v kombinaci s prvky pro posouzení jejich zdravotního stavu v průběhu karantény. Některé aplikace jsou k dispozici široké veřejnosti, zatímco jiné – určené k vysledování kontaktů na pracovišti – pouze uzavřeným skupinám uživatelů. Efektivita těchto aplikací zatím obecně nebyla vyhodnocena. Informace a aplikace pro vyhodnocování příznaků mohou být užitečné při informování občanů. Nicméně dle názorů odborníků se aplikace určené k informování a varování uživatelů jeví ve snaze zabránit šíření viru jako nejslibnější, a to i s ohledem na to, že představují menší zásah do soukromí, a několik členských států v současné době zkoumá jejich využití.

                  (13)

                  Některé z těchto mobilních aplikací by mohly být považovány za zdravotnické prostředky, pokud jsou výrobcem určeny mimo jiné k diagnostice, prevenci, monitorování, predikci, prognóze, léčbě nebo mírnění choroby, a spadají tudíž do působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/745 (7) nebo směrnice Rady 93/42/EHS (8). U aplikací umožňujících sebediagnostiku a vyhodnocení příznaků, které poskytují informace týkající se diagnostiky, prevence, monitorování, predikce nebo prognózy, by se možné zařazení mezi zdravotnické prostředky podle regulačního rámce pro zdravotnické prostředky (směrnice 93/42/EHS nebo nařízení (EU) 2017/745) mělo posoudit.

                  (14)

                  Efektivita těchto mobilních aplikací závisí na řadě faktorů. K těm patří míra rozšíření mezi uživateli, tj. procento populace, které používá mobilní zařízení, a z nich pak procento těch, kteří si aplikaci stáhli a souhlasili se zpracováním svých osobních údajů a poté svůj souhlas nestáhli. Dalšími důležitými faktory jsou důvěra veřejnosti v to, že data budou chráněna odpovídajícími bezpečnostními opatřeními a používána výhradně k varování osob, které mohly být vystaveny viru, podpora ze strany orgánů v oblasti veřejného zdraví, schopnost zdravotnických orgánů na základě dat generovaných aplikacemi jednat, integrace a sdílení dat s jinými systémy a aplikacemi, přeshraniční a meziregionální interoperabilita s dalšími systémy.

                  (15)

                  Aplikace určené k varování a vysledování jsou pro členské státy užitečné pro vysledování kontaktů a mohou hrát důležitou úlohu v omezování šíření v deeskalačních scénářích. Mohou být také cenným nástrojem pro občany při účinném a lépe cíleném omezování fyzického kontaktu. Jejich dopad lze zvýšit pomocí strategie podporující širší testování. Vysledování kontaktů předpokládá, že orgány v oblasti veřejného zdraví rychle identifikují veškeré kontakty potvrzených pacientů s onemocněním COVID-19, vyzvou je k samoizolaci a v případě, že se u nich objeví příznaky, je urychleně otestují a izolují. Anonymizovaná a souhrnná data získaná z těchto aplikací v kombinaci s informacemi o výskytu onemocnění by také mohla být využita k posouzení efektivity komunitních opatření a omezení fyzického kontaktu. Tyto aplikace jsou nejen zjevně užitečné pro členské státy, ale mohou rovněž přispět k práci střediska ECDC.

                  (16)

                  Aplikace umožňující sebediagnostiku a vyhodnocení příznaků by mohly poskytnout relevantní informace o počtu případů vykazujících příznaky kompatibilní s COVID-19 podle věku a týdne, z dobře vymezených oblastí, v nichž mají tyto aplikace velké pokrytí. V případě úspěchu se vnitrostátní orgány v oblasti veřejného zdraví mohou rozhodnout využít data z těchto aplikací pro surveillanci příznaků COVID-19 v primární péči. Tato data by mohla být středisku ECDC poskytována jednou týdně v agregovaném formátu (např. počet onemocnění podobných chřipce (ILI) nebo akutních respiračních infekcí (ARI) za týden, podle věkové skupiny a z celkové populace pokryté monitorujícími lékaři). To by vnitrostátním orgánům a středisku ECDC umožnilo odhadnout pozitivní prediktivní hodnotu respiračních příznaků v dané komunitě, a poskytnout tak informace o míře cirkulace viru na základě dat z takových aplikací.

                  (17)

                  Vzhledem k tomu, jaké funkce mají výše popsané aplikace v chytrých telefonech, může být jejich využitím dotčen výkon některých základních práv, mimo jiné práva na respektování soukromého a rodinného života. Jelikož by jakýkoli zásah do uvedených práv měl být v souladu se zákonem, právní předpisy členských států, které stanoví nebo povolují omezení výkonu některých základních práv, by měly být v souladu s obecnými zásadami práva Unie uvedenými v článku 6 Smlouvy o Evropské unii, jejich ústavními zvyklostmi a jejich povinnostmi podle mezinárodního práva.

                  (18)

                  Pro akceptaci různých druhů aplikací (a souvisejících informačních systémů zachycujících mechanismus přenosu infekce) a zajištění toho, aby plnily zamýšlený účel epidemiologického dozoru, musí vnitrostátní orgány v oblasti veřejného zdraví sladit a koordinovaně realizovat příslušné politiky, požadavky a kontroly. Zkušenosti několika členských států, které začaly zavádět aplikace pro vysledování kontaktů, ukazují, že za účelem zvýšení akceptace je pro přípravu a realizaci daných opatření užitečná integrovaná správa, do níž se zapojí nejen zdravotní, ale i další orgány (včetně orgánů pro ochranu údajů), jakož i soukromý sektor, odborníci, akademická obec a sdružení zastupující pacienty. Využití a úspěch dané aplikace závisí také na široce pojaté komunikaci.

                  (19)

                  Aby bylo možné zjišťovat případy potkání uživatelů různých aplikací pro vysledování kontaktů (k nimž bude nejspíše docházet u osob překračujících státní či regionální hranice), měla by se plánovat interoperabilita mezi aplikacemi. Vnitrostátní orgány v oblasti veřejného zdraví monitorující mechanismus přenosu infekce by měly mít možnost vyměňovat si s jinými členskými státy nebo regiony interoperabilní informace o pozitivně testovaných uživatelích, což jim umožní reagovat na přeshraniční přenos.

                  (20)

                  Některé společnosti, včetně poskytovatelů telekomunikačních služeb a významných technologických platforem, zveřejnily nebo poskytly orgánům veřejné správy anonymizované a agregované lokalizační údaje. Uvedená data jsou nezbytná pro výzkum za účelem boje proti viru, tvorby modelů umožňujících porozumět jeho šíření a predikce hospodářských důsledků této krize. Obzvláště tato data pomohou porozumět prostorové dynamice epidemie a modelovat ji a posoudit dopad, který mají opatření k omezení fyzického kontaktu (omezení cestování, zákaz zbytných aktivit, úplný zákaz volného pohybu atd.) na mobilitu. To má zásadní význam za prvé pro omezení účinků viru a pro posouzení potřeb, zejména pokud jde o osobní ochranné prostředky a jednotky intenzivní péče, a za druhé pro podporu strategie ukončování mimořádných opatření prostřednictvím modelů založených na datech, které indikují možné účinky zmírnění opatření k omezení fyzického kontaktu.

                  (21)

                  Současná krize ukázala, že orgány v oblasti veřejného zdraví a výzkumné instituce by pro účely analýzy vývoje viru a posouzení účinnosti opatření v oblasti veřejného zdraví potřebovaly lepší přístup k podstatným informacím.

                  (22)

                  Některé členské státy přijaly opatření, která přístup k nezbytným datům zjednodušují. Společné úsilí EU v boji proti viru však ztěžuje současná roztříštěnost různých přístupů.

                  (23)

                  Společný přístup Unie ke krizi COVID-19 je nyní nezbytný také proto, že opatření přijatá v některých zemích, jako je geolokační sledování osob, využití technologií k vyhodnocení míry zdravotního rizika jednotlivců a centralizace citlivých dat, vyvolávají otázky z hlediska několika základních práv a svobod, jež jsou zaručeny v právním řádu EU, včetně práva na soukromí a práva na ochranu osobních údajů. Na základě Listiny základních práv Evropské unie v každém případě platí, že omezení výkonu v ní stanovených základních práv a svobod musí být odůvodněná a přiměřená. Veškerá takováto omezení by zejména měla být dočasná v tom smyslu, že budou striktně omezena na to, co je nezbytné pro boj s krizí, a nebudou bez adekvátního odůvodnění existovat po jejím skončení.

                  (24)

                  Světová zdravotnická organizace a další orgány kromě toho varovaly před rizikem toho, že aplikace a nepřesná data mohou z důvodu vnímaného spojení s onemocněním způsobit stigmatizaci osob, které sdílejí určité charakteristiky.

                  (25)

                  V souladu se zásadou minimalizace údajů by orgány v oblasti veřejného zdraví a výzkumné instituce měly zpracovávat osobní údaje pouze v případech, kdy je to adekvátní, relevantní a nezbytné, a měly by uplatňovat vhodná ochranná opatření, jako je pseudonymizace, agregace, šifrování a decentralizace.

                  (26)

                  Účinná opatření v oblasti kybernetické bezpečnosti a bezpečnosti dat jsou zásadní pro ochranu dostupnosti, autenticity, integrity a důvěrnosti dat.

                  (27)

                  Konzultace s orgány pro ochranu údajů v souladu s požadavky stanovenými v právních předpisech Unie o ochraně osobních údajů mají zásadní význam pro zajištění toho, aby byly osobní údaje zpracovávány v souladu s právními předpisy a aby byla dodržována práva dotčených jednotlivců.

                  (28)

                  Podle článku 14 směrnice 2011/24/EU má Unie podporovat a usnadňovat spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy, které působí v rámci dobrovolné sítě spojující vnitrostátní orgány odpovědné za elektronické zdravotnictví, jež určily členské státy („síť pro elektronické zdravotnictví“). Tato síť mimo jiné vyvíjí úsilí o dosažení trvalého hospodářského a sociálního přínosu v oblasti evropských systémů a služeb elektronického zdravotnictví a interoperabilních aplikací s cílem dosáhnout vysoké úrovně důvěry a bezpečnosti, posílit kontinuitu zdravotní péče a zajistit přístup k bezpečné a vysoce kvalitní zdravotní péči. Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1765 (9) stanoví pravidla pro zřízení, řízení a fungování sítě vnitrostátních orgánů odpovědných za elektronické zdravotnictví. Vzhledem ke svému složení a oblasti odborných znalostí by síť pro elektronické zdravotnictví měla být hlavním fórem pro diskuse o potřebách orgánů veřejného zdraví a výzkumných institucí v oblasti dat, přičemž by měli být zapojeni i úředníci vnitrostátních regulačních orgánů pro elektronické komunikace, ministerstev pro digitální záležitosti a úřadů pro ochranu údajů.

                  (29)

                  Síť pro elektronické zdravotnictví a Komise by rovněž měly úzce spolupracovat s jinými subjekty a sítěmi, které mohou poskytnout poznatky pro provádění tohoto doporučení, mimo jiné s Výborem pro zdravotní bezpečnost, sítí epidemiologického dozoru nad přenosnými nemocemi, Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí, Evropským sborem pro ochranu osobních údajů, Sdružením evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací a skupiny pro spolupráci v oblasti bezpečnosti sítí a informací.

                  (30)

                  Transparentnost, jasná a pravidelná komunikace, která umožní využívání informací od nejvíce postižených osob a komunit, bude mít zásadní význam pro zajištění důvěry veřejnosti v boji proti krizi COVID-19.

                  (31)

                  Vzhledem k rychlému vývoji situace v jednotlivých členských státech, pokud jde o krizi COVID-19, je zásadně důležité, aby členské státy podávaly zprávy o přístupu zakotveném v tomto doporučení a aby Komise tento přístup po dobu trvání krize rychle a pravidelně podrobovala přezkumu.

                  (32)

                  Toto doporučení by mělo být v případě potřeby doplněno o další pokyny ze strany Komise, včetně informací o důsledcích používání mobilní aplikací pro varování a prevenci na ochranu osobních údajů a soukromí,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

         ÚČEL TOHOTO DOPORUČENÍ

                  1)

                  Toto doporučení stanoví postup pro vypracování společného přístupu k využívání digitálních prostředků k řešení krize, který je označován jako sada nástrojů. Tato sada nástrojů bude zahrnovat praktická opatření pro účinné využívání technologií a dat se zaměřením zejména na dvě oblasti:

                              1)

                              celoevropský přístup pro používání mobilních aplikací koordinovaný na úrovni Unie s cílem posílit postavení občanů, pokud jde o přijímání účinných a cílenějších opatření k omezení fyzického kontaktu, a pro varování, prevenci a vysledování kontaktů s cílem pomoci omezit šíření onemocnění COVID-19. Bude zahrnovat metodiku sledování a sdílení hodnocení účinnosti těchto aplikací, jejich interoperabilitu a přeshraniční dopady a to, zda respektují soukromí a ochranu údajů, a

                              2)

                              společný systém pro využívání anonymizovaných a agregovaných dat o mobilitě obyvatel s cílem i) modelovat a předpovídat vývoj nákazy, ii) sledovat účinnost rozhodovacího procesu orgánů členských států ohledně opatření, jako je omezení fyzického kontaktu a izolace, a iii) formovat koordinovanou strategii pro ukončování mimořádných opatření zavedených v reakci na krizi COVID-19.

                  2)

                  Členské státy by měly tyto kroky přijmout co nejdříve a v úzké spolupráci s ostatními členskými státy, Komisí a dalšími příslušnými zúčastněnými stranami a aniž by byly dotčeny pravomoci členských států v oblasti veřejného zdraví. Měly by zajistit, aby byla veškerá opatření přijata v souladu s právem Unie, zejména s právními předpisy týkajícími se zdravotnických prostředků a práva na soukromí a ochranu osobních údajů, jakož i s jinými právy a svobodami zakotvenými v Listině základních práv Evropské unie. Sada nástrojů bude doplněna pokyny Komise, včetně pokynů týkajících se dopadů používání mobilních aplikací pro varování a prevenci na ochranu údajů a soukromí.

         DEFINICE

                  3)

                  Pro účely tohoto doporučení se rozumí:

                              a)

                              „mobilními aplikacemi“ softwarové aplikace fungující na inteligentních zařízeních, zejména chytrých telefonech, které jsou obvykle navrženy k rozsáhlé a cílené interakci s webovými zdroji, zpracovávají data o vzájemném přiblížení a další kontextuální informace shromážděné pomocí mnoha senzorů nacházejících se v jakémkoli inteligentním zařízení a jsou schopny si vyměňovat informace prostřednictvím řady síťových rozhraní s jinými připojenými zařízeními;

                              b)

                              „sítí pro elektronické zdravotnictví“ síť zřízená článkem 14 směrnice 2011/24/EU, jejíž úkoly byly upřesněny prováděcím rozhodnutím (EU) 2019/1765;

                              c)

                              „Výborem pro zdravotní bezpečnost“ orgán složený ze zástupců členských států, zřízený podle článku 17 rozhodnutí č. 1082/2013/EU;

                              d)

                              „sítí epidemiologického dozoru“ síť pro epidemiologický dozor nad přenosnými nemocemi a souvisejícími zvláštními zdravotními problémy, kterou provozuje a koordinuje Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) a která zajišťuje neustálou komunikaci mezi Komisí, ECDC a příslušnými orgány odpovědnými za epidemiologický dozor na vnitrostátní úrovni, zřízená podle článku 6 rozhodnutí č. 1082/2013/EU.

         POSTUP VYTVOŘENÍ SADY NÁSTROJŮ PRO VYUŽITÍ TECHNOLOGIÍ A DAT

                  4)

                  Tento postup by měl usnadnit bezodkladné vytvoření sady nástrojů – praktických opatření včetně evropského přístupu k mobilním aplikacím souvisejícím s COVID-19 a k využívání dat o mobilitě pro modelování a předpovídání vývoje viru – a její přijetí členskými státy a Komisí.

                  5)

                  Za účelem vytvoření sady nástrojů by se měli ihned sejít a poté často scházet členské státy (zastoupené v síti pro elektronické zdravotnictví) a zástupci Komise a ECDC. Měli by sdílet názory na to, jak nejlépe využít data z různých zdrojů k řešení krize COVID-19 a zároveň dosáhnout vysoké úrovně důvěry a bezpečnosti způsobem slučitelným s právem Unie, zejména pokud jde o ochranu osobních údajů a soukromí, jakož i v tomto ohledu sdílet osvědčené postupy a usnadnit společné přístupy.

                  6)

                  Síť pro elektronické zdravotnictví by se měla ihned sejít za účelem uvedení tohoto doporučení do praxe.

                  7)

                  Při provádění tohoto doporučení by členské státy, zastoupené v síti pro elektronické zdravotnictví, měly v příslušných případech informovat a konzultovat Výbor pro zdravotní bezpečnost, Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací, skupinu pro spolupráci v oblasti bezpečnosti sítí a informací, příslušné agentury Komise včetně agentur ENISA a Europol a pracovní skupiny Rady.

                  8)

                  Rovněž by měli být úzce zapojeni Evropský sbor pro ochranu osobních údajů a evropský inspektor ochrany údajů, aby se zajistilo, že sada nástrojů bude zahrnovat zásady ochrany osobních údajů a ochrany soukromí již od návrhu.

                  9)

                  Orgány členských států a Komise by měly zajistit pravidelné, jasné a úplné informování veřejnosti o opatřeních přijatých na základě tohoto doporučení a poskytnout veřejnosti příležitosti k interakci a účasti v diskusích.

                  10)

                  V průběhu celého procesu by mělo být prvořadé dodržovat veškerá základní práva, zejména právo na soukromí a ochranu osobních údajů, jakož i předejít sledování a stigmatizaci. V těchto konkrétních otázkách by proto sada nástrojů měla:

                              1)

                              striktně omezovat zpracování osobních údajů na účely boje proti krizi COVID-19 a zajistit, že osobní údaje nebudou použity k žádným jiným účelům, jako jsou prosazování práva nebo komerční účely;

                              2)

                              zajistit pravidelný přezkum, zda nadále trvá potřeba zpracování osobních údajů pro účely boje proti krizi COVID-19, a stanovit vhodná ustanovení o skončení platnosti, aby bylo zajištěno, že zpracování nepřekročí rámec toho, co je pro tyto účely nezbytně nutné;

                              3)

                              přijmout opatření k zajištění toho, aby ve chvíli, kdy zpracování již nebude nezbytně nutné, bylo zpracování účinně ukončeno a dotčené osobní údaje byly nevratně zničeny, ledaže by na základě doporučení etických komisí a orgánů pro ochranu údajů jejich vědecká hodnota pro plnění veřejného zájmu převažovala nad dopadem na dotčená práva, s výhradou vhodných ochranných opatření.

                  11)

                  Sada nástrojů by měla být vytvářena postupně s ohledem na diskuse se všemi zúčastněnými stranami a na sledování situace, osvědčených postupů, otázek a řešení týkajících se zdrojů a typů dat, které orgány v oblasti veřejného zdraví a výzkumné instituce v oblasti veřejného zdraví potřebují a mají k dispozici pro boj proti pandemii COVID-19.

                  12)

                  Sada nástrojů by měla být sdílena s mezinárodními partnery Evropské unie za účelem výměny osvědčených postupů a pomoci při boji s šířením viru ve světě.

         CELOEVROPSKÝ PŘÍSTUP K MOBILNÍM APLIKACÍM SOUVISEJÍCÍM S COVID-19

                  13)

                  Hlavní prioritou sady nástrojů by měl být celoevropský přístup k mobilním aplikacím souvisejícím s COVID-19, který by do 15. dubna 2020 měly vypracovat členské státy společně s Komisí. Do tohoto postupu bude zapojen Evropský sbor pro ochranu osobních údajů a evropský inspektor ochrany údajů. Tento přístup by měl zahrnovat:

                              1)

                              specifikace pro zajištění toho, aby mobilní aplikace umožňující poskytování informací, zasílání varování a vysledování pro účely boje s COVID-19 byly z lékařského a technického hlediska účinné;

                              2)

                              opatření k zamezení šíření aplikací, které nejsou slučitelné s právem Unie, opatření na podporu požadavků na přístupnost pro osoby se zdravotním postižením a opatření k zajištění interoperability a na podporu společných řešení, bez vyloučení případné celoevropské aplikace;

                              3)

                              řídicí mechanismy, které mají uplatňovat orgány v oblasti veřejného zdraví, a spolupráci s ECDC;

                              4)

                              stanovení vhodných postupů a mechanismů pro výměnu informací o fungování aplikací a

                              5)

                              sdílení dat s příslušnými epidemiologickými veřejnými orgány a výzkumnými institucemi v oblasti veřejného zdraví, včetně sdílení agregovaných dat s ECDC.

                  14)

                  Orgány členských států, zastoupené v síti pro elektronické zdravotnictví, by měly zavést postup pro výměnu informací a zajištění interoperability aplikací v případech, kdy se předpokládá jejich přeshraniční využití.

         ASPEKTY TÝKAJÍCÍ SE OCHRANY SOUKROMÍ A OSOBNÍCH ÚDAJŮ PŘI POUŽÍVÁNÍ MOBILNÍCH APLIKACÍ

                  15)

                  Vypracování sady nástrojů by se mělo řídit zásadami ochrany soukromí a osobních údajů.

                  16)

                  Při používání zejména mobilních aplikací souvisejících s COVID-19, které umožňují zasílání varování a prevenci, by měly být dodržovány tyto zásady:

                              1)

                              ochranná opatření zajišťující dodržování základních práv a prevenci stigmatizace, zejména platná pravidla upravující ochranu osobních údajů a důvěrnost komunikace;

                              2)

                              upřednostnění nejméně rušivých, ale účinných opatření, včetně využití dat o vzájemném přiblížení a zamezení zpracovávání dat o umístění nebo pohybu osob, jakož i použití anonymizovaných a agregovaných dat vždy, kdy je to možné;

                              3)

                              technické požadavky týkající se vhodných technologií pro zjištění vzájemného přiblížení zařízení (např. „Bluetooth Low Energy“), šifrování, zabezpečení dat, ukládání dat na mobilním zařízení, možného přístupu zdravotnických orgánů a ukládání dat;

                              4)

                              účinné požadavky v oblasti kybernetické bezpečnosti s cílem chránit dostupnost, autenticitu, integritu a důvěrnost dat;

                              5)

                              ukončení platnosti přijatých opatření a vymazání osobních údajů získaných prostřednictvím těchto opatření nejpozději tehdy, až bude pandemie prohlášena za zvládnutou;

                              6)

                              odesílání dat o vzájemném přiblížení v případě potvrzené nákazy a vhodné metody varování osob, které byly v úzkém kontaktu s nakaženou osobou, jíž bude zaručena anonymita, a

                              7)

                              požadavky na transparentnost nastavení ochrany soukromí k zajištění důvěry v aplikace.

                  17)

                  Komise vydá pokyny k dalšímu upřesnění zásad ochrany soukromí a údajů s ohledem na praktické aspekty, které vyplynou z vypracování a provádění sady nástrojů.

         VYUŽITÍ DAT O MOBILITĚ JAKO PODKLADU PRO PŘIJÍMÁNÍ OPATŘENÍ A VYPRACOVÁNÍ STRATEGIE PRO UKONČOVÁNÍ MIMOŘÁDNÝCH OPATŘENÍ

                  18)

                  Druhou prioritou sady nástrojů by měl být společný přístup k využívání anonymizovaných a agregovaných dat o mobilitě potřebných pro:

                              1)

                              vytváření modelů za účelem mapování a předpovídání šíření onemocnění a dopadu na potřeby zdravotnických systémů v členských státech, jako jsou mimo jiné jednotky intenzivní péče v nemocnicích a osobní ochranné prostředky, a

                              2)

                              optimalizaci účinnosti opatření k omezení šíření onemocnění COVID-19 a řešení jeho dopadů, včetně izolace (a jejího ukončení), a k získání a využívání souvisejících dat.

                  19)

                  Při vypracování tohoto přístupu by si členské státy (zastoupené v síti pro elektronické zdravotnictví, která bude koordinovat svou činnost s Výborem pro zdravotní bezpečnost, sítí epidemiologického dozoru, ECDC a v případě potřeby s agenturou ENISA) měly vyměňovat osvědčené postupy týkající se využívání dat o mobilitě, sdílet a porovnávat modely a předpovědi šíření viru a sledovat dopad opatření na omezení jeho šíření.

                  20)

                  Tento cíl by měl zahrnovat:

                              1)

                              vhodné využívání anonymních a agregovaných dat o mobilitě pro tvorbu modelů umožňujících porozumět tomu, jak se virus bude dále šířit, a pro predikci hospodářských důsledků krize;

                              2)

                              doporučení pro orgány veřejné moci, aby od poskytovatelů dat vyžadovaly uvedení metodiky použité k anonymizaci dat a provedení kontroly věrohodnosti dané metodiky;

                              3)

                              ochranná opatření, která mají být zavedena s cílem předejít deanonymizaci a zamezit opětovné identifikaci jednotlivců, včetně zajištění odpovídající úrovně zabezpečení dat a IT a posouzení rizik opětovné identifikace v případě korelace anonymizovaných dat s jinými daty;

                              4)

                              okamžité a nevratné vymazání všech náhodně zpracovaných dat, na jejichž základě lze identifikovat jednotlivce, a oznámení tohoto náhodného zpracování a následného vymazání poskytovatelům dat a příslušným orgánům;

                              5)

                              vymazání dat v zásadě po 90 dnech a v každém případě nejpozději v momentě, kdy bude pandemie prohlášena za zvládnutou, a

                              6)

                              omezení zpracování dat výhradně na výše uvedené účely a vyloučení sdílení dat s jakoukoli třetí stranou.

         PODÁVÁNÍ ZPRÁV A PŘEZKUM

                  21)

                  Celoevropský přístup k mobilním aplikacím souvisejícím s COVID-19 bude zveřejněn dne 15. dubna a bude doplněn pokyny Komise v oblasti ochrany soukromí a osobních údajů.

                  22)

                  Členské státy by měly do 31. května 2020 podat Komisi zprávu o opatřeních přijatých na základě tohoto doporučení. Zprávy by následně měly být podávány v pravidelných intervalech po celou dobu trvání krize COVID-19.

                  23)

                  Členské státy by měly opatření prováděná v oblastech, na které se vztahuje toto doporučení, zpřístupnit ke dni 8. dubna 2020 členským státům a Komisi za účelem vzájemného hodnocení. Členské státy a Komise mohou k těmto opatřením do jednoho týdne předložit své připomínky. Dotčený členský stát by měl dané připomínky v co nejvyšší míře zohlednit.

                  24)

                  Komise bude od června 2020 na základě těchto zpráv členských států hodnotit dosažený pokrok a účinnost tohoto doporučení. Komise může vydat další doporučení pro členské státy, včetně doporučení týkajících se načasování opatření prováděných v oblastech, na které se vztahuje toto doporučení.

         V Bruselu dne 8. dubna 2020.

               Za Komisi

            Thierry BRETON

               člen Komise

         (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU ze dne 22. října 2013 o vážných přeshraničních zdravotních hrozbách a o zrušení rozhodnutí č. 2119/98/ES (Úř. věst. L 293, 5.11.2013, s. 1).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči (Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 45).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).

         (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37).

         (6)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Evropská strategie pro data, COM(2020) 66 final.

         (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/745 ze dne 5. dubna 2017 o zdravotnických prostředcích, změně směrnice 2001/83/ES, nařízení (ES) č. 178/2002 a nařízení (ES) č. 1223/2009 a o zrušení směrnic Rady 90/385/EHS a 93/42/EHS (Úř. věst. L 117, 5.5.2017, s. 1).

         (8)  Směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, 12.7.1993, s. 1).

         (9)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1765 ze dne 22. října 2019, kterým se stanoví pravidla pro zřízení, řízení a fungování sítě vnitrostátních orgánů odpovědných za elektronické zdravotnictví a zrušuje prováděcí rozhodnutí 2011/890/EU (Úř. věst. L 270, 24.10.2019, s. 83).


title: Doporučení Rady (EU) 2020/1186 ze dne 7. srpna 2020, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení

text:
                  11.8.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 261/83

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2020/1186
         ze dne 7. srpna 2020,
         kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a e) a čl. 292 první a druhou větu této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 30. června 2020 přijala Rada doporučení o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (1) (dále jen „doporučení Rady“). Dne 16. července 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/1052 ze dne 16. července 2020, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (2). Dne 30. července 2020 přijala Rada doporučení Rady (EU) 2020/1144 ze dne 30. července 2020, kterým se mění doporučení Rady (EU) 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení (3).

                     (2)

                     V doporučení Rady se stanoví, že členské státy by měly od 1. července 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady. Seznam třetích zemí uvedený v příloze I by měla Rada každé dva týdny přezkoumat a případně aktualizovat, a to po důkladné konzultaci s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU na základě celkového posouzení založeného na metodice, kritériích a informacích uvedených v doporučení Rady.

                     (3)

                     Od té doby se v Radě za důkladné konzultace s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU uskutečnila jednání ohledně přezkumu seznamu třetích zemí uvedeného v příloze I doporučení Rady při uplatnění kritérií a metodiky stanovených v doporučení Rady. Na základě těchto jednání by měl být seznam zemí uvedený v příloze I změněn. Především by z tohoto seznamu mělo být vypuštěno Maroko.

                     (4)

                     Ochrana hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se provádí, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu vnitřních hranic. Členské státy by proto měly zajistit, aby opatření přijatá na vnějších hranicích byla koordinována, aby bylo zajištěno řádné fungování schengenského prostoru. Za tímto účelem by měly členské státy od 8. srpna 2020 nadále koordinovaně rušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I doporučení Rady změněného tímto doporučením.

                     (5)

                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke SFEU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto doporučení a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto doporučení doplňuje schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto doporučení Radou, zda je provede.

                     (6)

                     Toto doporučení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto doporučení pro ně není závazné ani použitelné.

                     (7)

                     Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (5).

                     (8)

                     Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (6) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (7).

                     (9)

                     Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto doporučení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (8) ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (9).

               PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
         Doporučení Rady (EU) 2020/912 ve znění doporučení (EU) 2020/1052 a doporučení (EU) 2020/1144 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení se mění takto:

                     1)

                     První odstavec bodu 1 doporučení Rady se nahrazuje tímto:

                                 „1.

                                 Členské státy by měly od 8. srpna 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I.“

                     2)

                     Příloha I doporučení se nahrazuje tímto:
                     „

                           PŘÍLOHA I
                           Třetí země, na jejichž rezidenty by se nemělo vztahovat dočasné omezení na vnějších hranicích, pokud jde o cesty do EU, jež nejsou nezbytně nutné

                                       1.

                                       AUSTRÁLIE

                                       2.

                                       KANADA

                                       3.

                                       GRUZIE

                                       4.

                                       JAPONSKO

                                       5.

                                       NOVÝ ZÉLAND

                                       6.

                                       RWANDA

                                       7.

                                       JIŽNÍ KOREA

                                       8.

                                       THAJSKO

                                       9.

                                       TUNISKO

                                       10.

                                       URUGUAY

                                       11.

                                       ČÍNA (*1)

                        (*1)  pokud bude potvrzena vzájemnost"

            V Bruselu dne 7. srpna 2020.

                  Za Radu

                  předseda

               M. ROTH

            (1)  Úř. věst. L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Úř. věst. L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (5)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

            (6)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (7)  Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (8)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (9)  Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).