				|

		52012DC0328

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Švédska na rok 2012a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska na období 2012–2015 /* COM/2012/0328 final */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Švédska na rok
2012
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Švédska na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne
16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické
nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem
posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států[5], které
společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské
státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci
svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Švédska na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Švédska
na období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6], ve které
je Švédsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu.
Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace
podporující růst, obnovy běžného poskytování úvěrů
ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení
nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné
správy.
(6)       Dne 20. dubna 2012
předložilo Švédsko svůj konvergenční program na období 2012–2015
a národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich
vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně. Komise
rovněž v hloubkovém přezkumu podle článku 5 nařízení (EU)
č. 1176/2011 posoudila, zda je Švédsko postiženo makroekonomickou
nerovnováhou. Komise ve svém hloubkovém přezkumu[7]
dospěla k závěru, že Švédsko se potýká s nerovnováhou, i když nikoliv
nadměrnou.
(7)       Na základě posouzení
konvergenčního programu podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 Rada zastává stanovisko, že makroekonomický scénář, z
něhož vycházejí rozpočtové projekce v programu, je vesměs
realistický pro rok 2012 a optimistický pro období 2013–2015, kdy se
očekává průměrný růst HDP o 3,5 %. Podle prognózy Komise z
jara 2012 bude růst HDP v roce 2013 činit 2,1 %. Cílem
rozpočtové strategie nastíněné v programu je zajistit dlouhodobou
udržitelnost na základě dodržování pravidel švédského fiskálního rámce
včetně dosažení přebytku čistých půjček
veřejných ve výši 1 % HDP v průběhu cyklu. Cílem strategie je i
splnění požadavků Paktu o stabilitě a růstu, zejména
dodržení referenční hodnoty 3 % HDP. V programu byl změněn
střednědobý rozpočtový cíl z přebytku veřejných
financí 1,0 % HDP na schodek 1,0 % HDP. Nový střednědobý cíl
náležitě zohledňuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu.
Vzhledem k této změně a na základě (nově vypočteného)
strukturálního rozpočtového salda[8]
je pravděpodobné, že střednědobého cíle bude během
programového období dosaženo, a to i s přihlédnutím k dalším možným
expanzivním diskrečním opatřením v roce 2013 nebo 2014, jež budou vyplývat
z potřeby obnovit skutečnou hodnotu neindexovaných veřejných
výdajů. Jistá rizika horšího vývoje ohrožující rozpočtové projekce na
rok 2013 a následující roky souvisejí s optimistickými makroekonomickými
odhady. Po dočasném porušení výdajového kritéria v roce 2012 by plánovaná
míra růstu veřejných výdajů měla být při
zohlednění diskrečních opatření na straně příjmů
v souladu s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a růstu od roku 2013.
Míra zadlužení je nižší než 60 % HDP a v programu se během programového
období předpokládá její další snižování.
(8)       Hloubkový přezkum Komise
podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011 potvrdil, že Švédsko
vykazuje poměrně vysoké zadlužení domácností. I když se situace na
trzích s bydlením a hypotékami v roce 2011 stabilizovala, přetrvávají
některé strukturální deformace, které ohrožují stabilitu těchto
trhů v dlouhodobém horizontu. Byla přijata
příslušná opatření na zvýšení odolnosti finančního sektoru.
Některé současné politiky, kterým bylo věnováno
méně pozornosti, však mohou vést k větší volatilitě švédského
trhu s bydlením a k nárůstu hypotečního zadlužení: velkorysé možnosti
daňového odpočtu plateb úroků a nízké daně z nemovitosti,
nízká míra amortizace a přísná regulace nájmů. Pokud jde o nabídku
bydlení, brání větší flexibilitě monopol v rámci místního plánování,
zdlouhavé postupy v územním plánování a absence hospodářské soutěže.
(9)       I když se situace na trhu
práce v průběhu roku 2011 celkově zlepšila, míra nezaměstnanosti
mladých lidí a zranitelných skupin, zejména lidí z rodin migrantů, je
nadále vysoká. Ve Švédsku v současné době probíhá několik
opatření aktivní politiky trhu práce a reforem v oblasti vzdělávání,
jež mají tuto situaci řešit. Většina těchto opatření
působí smysluplně a věrohodně, nicméně na hodnocení
jejich dopadu je ještě příliš brzy. V každém případě je
nejistá relevantnost a účinnost hlavního opatření
zaměřeného na nezaměstnanost mladých lidí – nižší DPH na restaurační
a stravovací služby, proto je třeba jej přezkoumat. Kromě toho
by kladené cíle mohly být vyšší, pokud by se k uvedeným problémům
přistupovalo komplexněji a řešily by se rovněž
poměrně vysoké mzdy na dolním konci mzdové stupnice a rozdílná
pracovněprávní ochrana stálých a dočasných zaměstnanců.
(10)     Výdaje Švédska na výzkum a
vývoj (vyjádřené jako procentní podíl na HDP) jsou druhé nejvyšší v EU a
země podle srovnávacího přehledu výzkumu a inovací Unie stojí v
oblasti v inovací na předním místě. Pokud však jde o uvádění
inovativních výrobků na trh, Švédsko nedosahuje průměru EU a
vykazuje negativní trend. Rovněž se zdá, že Švédsko zaostává v zakládání
rychle rostoucích inovativních podniků. Vůbec celkově silná
pozice Švédska v oblasti výzkumu a vývoje je ohrožena, a to z důvodu
značné závislosti země na několika málo velkých nadnárodních
společnostech, jež ve stále větší míře přemísťují své
výzkumné a vývojové aktivity ze Švédska jinam. Tyto otázky by měl
řešit nový zákon o výzkumu a inovacích, jenž má být předložen na
podzim 2012.
(11)     V rámci evropského semestru
provedla Komise důkladnou analýzu hospodářské politiky Švédska.
Posoudila konvergenční program a národní program reforem a předložila
hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou
fiskální a sociálně-hospodářskou politiku ve Švédsku, ale také jejich
soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu, že je potřeba posílit
celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím, že budou do
vnitrostátních rozhodnutí zahrnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v
rámci evropského semestru se odrážejí v doporučeních v bodech 1 až 4 níže.

(12)     Na základě tohoto
posouzení Rada přezkoumala konvergenční program Švédska a její
stanovisko[9]
se odráží zejména v doporučení v bodě 1 níže.
(13)     Na základě hloubkového
přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program
reforem Švédska na rok 2012 a jeho konvergenční program. Její
doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 se
odrážejí zejména v doporučení v bodě 2 níže,
DOPORUČUJE, aby Švédsko v období
2012–2013 provedlo tato opatření:
1.           Udržovat zdravou fiskální pozici v roce 2012 a
následujících letech tím, že bude podle plánu prováděna rozpočtová
strategie a že budou zajištěny další kroky k dosažení
střednědobého rozpočtového cíle včetně splnění
výdajového kritéria.
2.           Přijmout další
preventivní opatření, jež ve střednědobém horizontu posílí
stabilitu trhů s bydlením a hypotékami, včetně podpory opatrné
úvěrové politiky, omezení tendence k zadlužování při financování
investic do bydlení a odstranění nedostatků v nabídce bydlení a
regulace nájmů.
3.           Přijmout další
opatření, jež zlepší účast mladých lidí a zranitelných skupin na trhu
práce tím, že pozornost bude zaměřena na účinná opatření
aktivní politiky trhu práce, bude podporována větší mzdová flexibilita,
zejména na dolním konci mzdové stupnice, budou přezkoumány vybrané aspekty
právních předpisů na ochranu zaměstnanců, jako jsou
zkušební lhůty, s cílem usnadnit přechod na trvalý pracovní poměr,
a bude přezkoumána účinnost stávající snížené sazby DPH na
restaurační a stravovací služby, jež má podpořit tvorbu pracovních
míst.
4.           Zaměřit se v
budoucím zákoně o výzkumu a vývoji na opatření, jimiž se zdokonalí
uvádění inovativních produktů na trh a vývoj nových technologií na
podporu rychle rostoucích inovativních podniků.
V[e] Bruselu dne […].
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Úř.
věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř.
věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012)
328 final.
[4]               P7_TA(2012)0048
a P7_TA(2012)0047.
[5]               Rozhodnutí
Rady 201/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[6]               COM(2012)
68 final.
[7]               SWD(2012)
160 final.
[8]               Cyklicky
očištěné saldo, bez vlivu jednorázových a dočasných
opatření, jež útvary Komise pomocí společně dohodnuté metodiky
znovu vypočítaly na základě údajů v programu.
[9]               Podle
čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Komise ze dne 23. ledna 2009 o pokynech pro osvědčené postupy při kontrole týkající se kontrol záznamového zařízení prováděných při silničních kontrolách a schválenými servisními dílnami (oznámeno pod číslem K(2009) 108) (Text s významem pro EHP)

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 21/87

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 23. ledna 2009
   o pokynech pro osvědčené postupy při kontrole týkající se kontrol záznamového zařízení prováděných při silničních kontrolách a schválenými servisními dílnami
   (oznámeno pod číslem K(2009) 108)
   (Text s významem pro EHP)
   (2009/60/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS (1) a zejména jejího čl. 11 odst. 1,
   vzhledem k tomu, že:

               (1)

               Podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2006/22/ES má Komise stanovit pokyny o osvědčených postupech při kontrole týkající se kontrol vozidel prováděných kontrolními pracovníky buď na silnici, nebo v provozovnách dopravců či schválenými servisními dílnami a montéry.

               (2)

               Záznamové zařízení v silniční dopravě je nezbytné pro udávání časových období, která řidiči strávili při řízení a odpočinku, a také pro zajištění, že příslušné vnitrostátní kontrolní orgány mohou provádět účinné kontroly předpisů v sociální oblasti v silniční dopravě.

               (3)

               Pro zajištění, že takové záznamové zařízení pracuje správně a spolehlivě a že záznam a ukládání údajů může být zaručeno, jsou nezbytná pravidelná ověřování a kontroly po instalaci záznamového zařízení.

               (4)

               Zdá se však, že pravidelná ověřování a kontroly nejsou prováděny s takovou četností, která by pravděpodobně účinně odrazovala ty řidiče a provozovatele, kteří se snaží o zneužívání systému prostřednictvím manipulačních přístrojů nebo jiných podobných prostředků.

               (5)

               Výzkum a informace od odborníků prokázaly, že pokusy o obcházení systému tachografů jsou značně rozšířené u vozidel vybavených analogovými tachografy; k podobným útokům a hrozbám nyní dochází u systému digitálních tachografů.

               (6)

               Stejný výzkum ukázal, že řada manipulací je možná a je známo, že k ní dochází v odvětví silniční dopravy ve snaze o obcházení tachografu, zejména u systému digitálních tachografů.

               (7)

               Takové pokusy a hrozby představují vážné riziko pro bezpečnost silničního provozu a mají také nepřijatelné záporné dopady na volnou soutěž a na sociální podmínky řidičů v silniční dopravě.

               (8)

               V důsledku lepší bezpečnosti digitálního tachografu oproti analogovému tachografu lze snadněji zjišťovat hrozby a pokusy o útok na systém, takže hrozba, že bezohlední řidiči a provozovatelé budou dopadeni s takovými přístroji, se v souladu s tím zvýšila a měla by působit jako významný odstrašující prostředek.

               (9)

               V souladu s tím se toto doporučení zaměřuje na podporu a pomoc členských států při přijímání postupů a metod, které na základě výzkumu a technických odborných znalostí z odvětví značně zlepší možnosti bránění a zjišťování takových pokusů o obcházení.

               (10)

               Toto doporučení zejména předkládá osvědčené postupy při kontrole, jak byly určeny při výzkumu provedeném Společným výzkumným střediskem.

               (11)

               Toto doporučení tvoří spolu s navrhovanou směrnicí o dalších kontrolách prováděných na silnici balík opatření při kontrole zaměřených na významné zlepšení zjišťování a prevence přístrojů používaných k obcházení systému digitálních tachografů.

               (12)

               Opatření stanovená v tomto doporučení jsou v souladu se stanoviskem výboru ustanoveného podle čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 (2),

         DOPORUČUJE:

               1)

               Přijmout a použít pokyny pro osvědčené postupy stanovené v příloze tohoto doporučení týkající se kontrol vozidel prováděných kontrolními pracovníky na silnici nebo v provozovnách dopravců či montéry a techniky v servisních dílnách schválených příslušným úřadem členského státu pro zjištění a prevenci používání manipulačních přístrojů u záznamového zařízení používaného v silniční dopravě.

               2)

               Podle potřeby použít tyto pokyny v souvislosti s národními prováděcími strategiemi zmíněnými v článku 2 směrnice 2006/22/ES.

      V Bruselu dne 23. ledna 2009.

            Za Komisi

         Antonio TAJANI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst L 102, 11.4.2006, s. 35.

      (2)  Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8.

      PŘÍLOHA
      DOPORUČENÍ O PROTIOPATŘENÍCH, KTERÁ MAJÍ PŘIJMOUT ČLENSKÉ STÁTY KE ZJIŠŤOVÁNÍ A PREVENCI POUŽÍVÁNÍ MANIPULAČNÍCH PŘÍSTROJŮ
      OBSAH

                  KAPITOLA 1:

               ÚVOD

                  KAPITOLA 2:

               ÚČINNÉ SILNIČNÍ KONTROLY

                  A

               Organizace a vybavení

                  B

               Metody dvou kontrolních bodů s analýzou skutečné rychlosti a vzdálenosti vozidel

                  C

               Metody jednoho kontrolního bodu vycházející z analýzy stažených údajů

                  D

               Metody jednoho kontrolního bodu vycházející z technické kontroly plomb

                  E

               Odeslání vozidla do servisní dílny

                  F

               Kontrola vozidel nebo údajů v procozovně dopravce

                  KAPITOLA 3:

               ŠKOLENÍ; VYBAVENÍ A OSVĚDCENÉ POSTUPY

                  KAPITOLA 4:

               KONTROLY SERVISNÍCH DÍLEN

                  A

               Právní základ

                  B

               Rozbité nebo chybějící plomby

                  C

               Analýza datových záznamů

                  D

               Kontrola párování mezi snímačem pohybu a celkem ve vozidle

                  E

               Zvláštní postupy v důsledku silniční kontroly

                  KAPITOLA 5:

               ZPRÁVA A AUDIT SERVISNÍCH DÍLEN

                  KAPITOLA 6:

               ZÁVÉREČNÁ USTANOVENÍ
            Kapitola 1:   Úvod
      1.1   Toto doporučení Komise popisuje, v čem by mohly být členské státy podporovány proto, aby čelily hrozbám představovaným používáním manipulačních přístrojů u tachografů a současně aby propagovaly a podporovaly preventivní protiopatření mezi členskými státy pro řešení těchto hrozeb.
      1.2   Přítomnost manipulačních přístrojů ve vozidlech, které mají zasahovat do správného provozu a funkcí systému digitálních tachografů, představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro bezpečnost systému. Používání nebo záměr použít takové přístroje pokřiví volnou soutěž a poskytne bezohledným provozovatelům a řidičům nekalou obchodní výhodu a vytvoří nepřijatelné záporné sociální dopady pro řidiče tím, že jim umožní nebo je donutí řídit po daleko delší období, než je právně přípustné. Možným důsledkem těchto faktorů je snížení bezpečnosti silničního provozu pro všechny uživatele silnic, kterou je Komise odhodlána v nadcházejících letech zlepšovat.
      1.3   Navíc provozovatelé a řidiči, kteří dodržují zákon, musí být schopni důvěřovat digitálnímu tachografu a vnitrostátní kontrolní orgány ve Společenství musí být schopny se spolehnout na autentičnost a úplnost údajů, které zařízení zaznamenalo a uložilo, a to bez ohledu na to, zda byly staženy a analyzovány z celku vozidla nebo karty řidiče. Pro zaručení spolehlivosti údajů musí být prováděna pravidelná ověřování a kontroly zařízení pro zajištění jeho správné činnosti a provozu.
      1.4   Dlouhodobě je zásadní celková bezpečnost systému a jeho součástí, pokud má být zajištěna autentičnost a úplnost zaznamenaných údajů. Pro odstranění nejobvyklejšího zneužívání a pokusů obcházet systém Komise podle potřeby prozkoumá možnost zavedení dalších, podrobnějších opatření při přezkumu nařízení (EHS) č. 3821/85 a jeho příloh.
      1.5   Krátkodobě však přílušné úřady členských států mohou přesto vytvořit vhodná a účinná opatření pro daleko pravděpodobnější zjištění manipulačních přístrojů, a snížit tak riziko, že provozovatelé a řidiči budou používat takové zařízení.
      1.6   Zatímco mají členské státy právní odpovědnost vyžadovat provádění ověřování a kontrol takovým způsobem, aby zajistily účinné provedení předpisů silniční dopravy Společenství v sociální oblasti, tyto pravidelné kontroly nemohou zaručit, že přístroje nebudou instalovány a používány později po dokončení kontrol. Zkušenosti ukázaly, že takové přístroje jsou mnohem pravděpodobněji nalézány při silničních kontrolách, když lze vozidlo zkontrolovat podrobněji. Členské státy by měly podporovat četnost a povahu těchto kontrol, aby se významně posílil odstrašující činitel zvýšením rizika zjištění takových přístrojů.
      1.7   Dodatek 10 (Všeobecné požadavky na bezpečnost) přílohy 1B nařízení (EHS) c. 3821/85 představuje rozsah bezpečnostních funkcí při kontrole potřebných pro zajištění nedotčenosti systému digitálních tachografů. Cíle bezpečnosti i hrozby pro celý systém je třeba řešit na základě kombinace technických řešení, prostřednictvím schválení ITSEC i fyzických, personálních a procedurálních prostředků, jejichž provedení je v odpovědnosti členských států a výrobců tachografů. Záměrem tohoto doporučení Komise je tedy navrhnout členským státům nejúčinnější postupy na základě výzkumu i známých osvědčených postupů pro podporu těchto procedurálních a personálních prostředků.
      1.8   Toto doporučení Komise by však nemělo být považováno za náhradu těch technických řešení, které poskytla ITSEC (1), a v ideálním případě by mohlo být snadno použito ve spojení s nimi a na jejich podporu.
      1.9   Zpráva, kterou poskytlo Společné výzkumné středisko (2), stanovila druhy známých a možných útoků na bezpečnost digitálního tachografu. Proto by tuto zprávu mohly členské státy použít jako základ pro zavedení nezbytných kroků a opatření pro zajištění, že lze poskytnout odpovídající informace a pokyny vnitrostátním kontrolním pracovníkům, takže když tito provádějí ověřování a kontroly vozidel na silnici, jsou toho schopni. Navíc podobné informace a pokyny by mohly být poskytnuty montérům a servisním dílnám, které provádějí povinné instalace, kontroly, ověřování a opravy záznamového zařízení v silniční dopravě. Pokyny by mohly být v dostatečném rozsahu pro zajištění, že takové osoby mohou plně a kvalifikovaně provádět kontroly popsané v této příloze a že členské státy jsou schopny jednat při stíhání těch osob, u kterých bylo zjištěno, že zneužívají nebo se pokoušejí zneužít systém.
      1.10   Následující pokyny a doporučení nejsou vyčerpávající a mohou nastat okolnosti, kdy použití takových doporučení nemůže zajistit žádoucí výsledek (například v případech, kdy referenční kabel nelze připojit ke snímači pohybu). V takových případech by mohly být členské státy podporovány, aby vytvořily alternativní metody, které lze ověřit jako účinné. Taková alternativní opatření by mohla být rozsáhleji sdílena v rámci kontrolního společenství.
      1.11   Navíc přestože je záměrem tohoto doporučení Komise řešit oba typy tachografu, jak jsou definovány v nařízení (EHS) č. 3821/85 a jeho přílohách, členské státy již možná mají zavedené metody, postupy a pokyny týkající se kontrol analogových tachografů a zjišťování manipulačních přístrojů. Proto by se na toto doporučení Komise nemělo hledět tak, že nahrazuje nebo zlehčuje tato již zavedená opatření, ale že je dále podporuje, zejména s ohledem na digitální tachograf, kde se může metodika lišit, ale cíl zůstává stejný. Doporučuje se, aby tam, kde jsou již zavedena opatření pro kontrolu analogových tachografů, mohla být tato opatření podle potřeby rozšířena také na digitální tachografy (například situace týkající se platby servisním dílnám za provedení speciálních úkolů, které jim stanovili kontrolní pracovníci po odeslání vozidla do schválené servisní dílny, jak je popsáno v části F).
      1.12   Členské státy by měly být přesvědčivé a měla by jim být poskytována podpora při stanovení jejich národních prováděcích strategií, jejich metod a procesů při řešení nových hrozeb vůči systému tachografů. Takové osvědčené postupy by mohly být sdíleny s jinými členskými státy.
      Kapitola 2:   Účinné silniční kontroly
      A   Organizace a vybavení
      2.1   Pro provádění úplných a účinných kontrol by kontrolní pracovníci měli být plně vybaveni a řádně vyškoleni. Měli by mít alespoň kontrolní karty a příslušné nástroje pro stažení datových souborů celku ve vozidle a karty řidiče a měli by být schopni analyzovat takové datové soubory a výpisy ze záznamového zařízení typu přílohy IB ve spojení s listy nebo grafy z typů přílohy 1. Kontrolní pracovníci by měli být také vybaveni softwarem, který je schopen analyzovat tyto údaje rychle a při minimálních obtížích, protože se uznává, že pro účely zjišťování manipulačních přístrojů nelze snadno analyzovat výpisy na silnici kvůli délce a obsahu některých souborů, které se mají vytisknout.
      2.2   Do rozsahu, do kterého je to možné, by mohli kontrolní pracovníci, ať už na silnici nebo v provozovně dopravce a ať při kontrole dodržování počtu hodin řidiče nebo zkoušek technické způsobilosti nebo při jiných druzích kontrol, také využít příležitosti, která se nabízí, k přezkoušení správné činnosti a používání tachografu a být schopni na základě takových kontrol zjistit používání manipulačního přístroje.
      2.3   Za tímto účelem se doporučuje, aby se členské státy pokusily organizovat kontroly vozidel z hlediska manipulačních přístrojů ve spojení s jinými kontrolami (jako jsou zkoušky technické způsobilosti, dodržování pravidel počtu hodin řidiče atd.) a aby bylo pro informaci alespoň 10 % celkového počtu kontrolovaných vozidel kontrolováno z hlediska přítomnosti manipulačních zařízení. Členské státy si samy určí vhodnou metodiku a okolnosti pro provádění takových kontrol navíc, ale obsah by se mohl odrazit v jejich celkové národní prováděcí strategii.
      2.4   Účinná kontrola by mohla být prováděna například při použití následujících metod:

                  dva kontrolní body s analýzou rychlosti nebo vzdálenosti (viz B);

                  jeden kontrolní bod s podrobnou analýzou údajů (viz C);

                  jeden kontrolní bod vycházející z technické kontroly (viz D).

            2.5   Pokud se kontrolní pracovník domnívá, že shromáždil dostatek důkazů, mohl by odeslat vozidlo do servisní dílny k provedení dalších zkoušek (viz E).
      2.6   Členské státy mohou samozřejmě vždy použít další nebo jiné metody kontroly vozidel.
      B   Metody dvou kontrolních bodů s analýzou skutečné rychlosti a vzdálenosti vozidel
      2.7   Rychlostní kontrola v určitém čase: pro použití této metody by kontrolní pracovníci, kteří používají pevné nebo mobilní kamery či rychlostní děla, mohli měřit skutečnou rychlost vozidla před jeho zastavením při silniční kontrole v určitém čase. Mohli by pak z celku ve vozidle (CV) stáhnout 24-hodinový podrobný rychlostní soubor a porovnat rychlost zaznamenanou v tomto určitém čase s rychlostí změřenou o několik kilometrů dříve. V kontrolním bodu vyžaduje tato metoda pouze porovnat dvě čísla po stažení 24-hodinového podrobného rychlostního souboru.
      2.8   Kontrola pevné vzdálenosti v určitém čase: pro použití této metody by kontrolní bod mohl být zvolen ve známé vzdálenosti od určitého místa, kde mají kontrolní pracovníci zařízení nebo prostředky k záznamu času, kdy určené vozidlo zastavilo nebo projelo tento určitý bod (stvrzenky o platbě mýtného, kamerové záznamy, zprávy o hraničních kontrolách atd.). V kontrolním bodu by pak kontroloři mohli stáhnout z celku ve vozidle 24-hodinový soubor přesné rychlosti a rychle porovnat průměrnou rychlost zaznamenanou mezi kontrolním bodem a určitým místem s rychlostí vypočtenou ze známé vzdálenosti na základě doby potřebné k dosažení kontrolního bodu.
      2.9   U obou metod kontroloři v kontrolním bodu musí pouze porovnat dvě čísla poté, co stáhli 24-hodinový soubor přesné rychlosti a změřili nebo vypočetli skutečnou průměrnou rychlost. Jakýkoli významný rozdíl by mohl u kontrolního pracovníka vzbudit podezření, že byl použit přístroj. Kontrolní pracovník by pak mohl odeslat řidiče a vozidlo do servisní dílny, aniž by nutně musel provést další kontroly na místě.
      2.10   Pokud se týká údajů z tachografů typu přílohy IB, všechny soubory, které jsou staženy ze záznamového zařízení nebo jeho prostřednictvím, musí doprovázet příslušný digitální podpis, který původně vygeneroval celek ve vozidle nebo karta řidiče proto, aby se ověřila autentičnost a úplnost údajů a kontrolní pracovníci by mohli také kontrolovat, že jsou staženy také tyto informace.
      C   Metody jednoho kontrolního bodu vycházející z analýzy stažených údajů
      2.11   Kdyby byl manipulační přístroj používán, když se provádí silniční kontrola, nebo byl používán krátce před kontrolou, náznaky manipulace by se mohly zjistit prostřednictvím řady jednoduchých postupů.
      2.12   Pro stanovení podezření na přítomnost manipulačního přístroje, které by opravňovalo kontrolní pracovníky k tomu, aby učinili jakékoli opatření, které považují nezbytné pro jeho zjištění, by kontrolní pracovníci mohli:

                  —

                  Porovnat činnosti řidiče stažené z karty a celku ve vozidle s jakoukoli jinou dokumentací ve vozidle a výpověďmi řidiče. Rozpory mezi těmito údaji by mohly zakládat počátek podezření. V takovém případě by kontrolor mohl šetřit dále.

                  —

                  Zkontrolovat soubor událostí a závad uložený na celku ve vozidle a zejména za posledních 10 dnů:

                              —

                              Pokus o poškození bezpečnosti

                              —

                              Přerušení napájení (nejdelší událost)

                              —

                              Chybu údajů pohybu (nejdelší událost)

                              —

                              Závadu na snímači

                        Jestliže by řidič nebyl schopen vysvětlit a odůvodnit všechny události nebo závady, kontrolor by mohl šetřit dále.

                  —

                  Zkontrolovat soubory technických údajů uložené na celku ve vozidle a zejména:

                              —

                              Údaje o nastavení času

                              —

                              Kalibrační údaje (5 nejnovějších kalibrací, název servisní dílny a jejich číslo karty)

                  —

                  Druhé údaje jsou užitečné pro zjištění příliš mnoha kalibračních zásahů, které mohou znamenat, že byly provedeny s odcizenou kartou servisní dílny (nebo kartou servisní dílny ohlášenou jako ztracenou). Doporučuje se, aby kontrolní pracovníci ověřili u svého úřadu vydávajícího karty (3) stav takových karet servisní dílny, které byly zjištěny, a zda byly platné v době, kdy byly použity pro kalibraci celku ve vozidle.

            2.13   Jestliže by i po kontrole všech údajů uvedených v 2.14 – 2.19 měl kontrolní pracovník stále za to, že je něco v nepořádku, mohl by stáhnout 24-hodinový soubor přesné rychlosti a zkontrolovat ještě za pomoci svého softwaru, zda se vyskytují nerealistická zvýšení nebo snížení zrychlení vozidla a podle potřeby zda profil jízdy odpovídá jiné dokumentaci ve vozidle a výpovědím řidiče (počet zastávek, rychlost v horské nebo v městské oblasti …). Tyto důkazy spolu s předchozími by mohly ospravedlnit podezření, že je přítomen manipulační přístroj.
      2.14   V kontrolním bodu tato metoda vyžaduje vhodný software, který je chopen vygenerovat čitelné zobrazení časového profilu rychlosti pro určení neobvyklých rozdílů ve zrychlení nebo zpomalení rychlosti pro zdůraznění a obecněji pro automatickou signalizaci:

                  —

                  nerealistických zvýšení nebo snížení zrychlení vozidla;

                  —

                  všech podezřelých kalibrací celku ve vozidle;

                  —

                  přerušení napájení.

            D   Metody jednoho kontrolního bodu vycházející z technické kontroly plomb
      2.15   Tam, kde je to možné a když je to bezpečné, kontrolní pracovník by mohl zkontrolovat plomby. Pokud by plomby chyběly nebo by byly rozbité či poškozené, měl by být řidič požádán o zdůvodnění situace.
      2.16   Jestliže řidič může poskytnout písemné prohlášení uvádějící důvody takového zásahu, jak se předpokládá v části V bodu 4 přílohy 1, nebo požadavku 253 přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85, pak by mohl kontrolní pracovníka požadovat, aby jel řidič do servisní dílny pro opětovné zaplombování systému a překalibrování zařízení.
      2.17   Jestliže nemůže, mohlo by to být porušením a doporučuje se, aby byl řidič se svým vozidlem ihned odeslán do schválené servisní dílny v doprovodu a kontrolního pracovník ke kontrole zařízení, jak se předpokládá v následující kapitole 3.
      E   Odeslání vozidla do servisní dílny
      2.18   Kdyby po silniční kontrole při použití předchozích metod stále existovalo odůvodněné podezření, že je instalován manipulační přístroj, mohl by kontrolní pracovník odeslat vozidlo do schválené servisní dílny. Kontrolní pracovníci nebo příslušný vnitrostátní úřad by mohl být oprávněn vydávat schváleným servisním dílnám pokyn k provedení určitých zkoušek určených pro zkoušku na přítomnost manipulačních přístrojů.
      2.19   Tyto určité zkoušky by ve většině případů umožnily zjistit špatné párování mezi snímačem pohybu a celkem ve vozidle, což může naznačovat přítomnost manipulačního přístroje. Takové zkoušky by mohly zahrnovat (viz popis v kapitole 3):

                  —

                  kontrolu plomb a montážních štítků;

                  —

                  zkoušku referenčního kabelu;

                  —

                  analýzu stažených datových souborů.

            2.20   Kdyby byly zjištěny manipulační přístroje, bez ohledu na to, zda je řidič použil nebo ne, zařízení (a to může zahrnovat samotný přístroj, celek ve vozidle nebo jeho součásti a kartu řidiče) by mohlo být odstraněno z vozidla a být použito jako důkaz.
      2.21   Dále by se po schválených servisních dílnách mohlo navíc požadovat, aby kontrolovaly, že záznamové zařízení: (a) pracuje řádně; (b) správně zaznamenává a ukládá údaje a (c) že kalibrační parametry jsou správné.
      2.22   Doporučuje se, aby u vozidel vybavených záznamovým zařízením typu přílohy IB a pouze po stažení všech datových souborů a jejich analýze (s jejich neporušenými digitálními podpisy) a po zkontrolování, že se nevyskytuje žádný manipulační přístroj, bylo záznamové zařízené plně překalibrováno a připevněn nový montážní štítek. Dále se doporučuje, že by měla schválená servisní dílna systém opětovně zaplombovat pouze pod vedením kontrolního orgánu.
      2.23   Pokud se týká zařízení vyhovujícího příloze 1, zařízení by mohlo být po odstranění každého manipulačního přístroje zkontrolováno z hlediska řádného fungování a správného provozu a plně překalibrováno a mohl by být upevněn nový montážní štítek. Doporučuje se, že by pak měla schválená servisní dílna systém opětovně zaplombovat pouze pod vedením kontrolního orgánu.
      F   Kontrola vozidel nebo údajů v provozovně dopravce
      2.24   Doporučuje se, aby kompetentní úřady členského státu využily možnosti kontrolovat vozidla (a celky ve vozidle) a řidiče (a karty řidiče), které se mohou na místě vyskytovat v průběhu kontroly provozovny dopravce.
      2.25   Údaje vedené dopravcem musí být uchovávány alespoň jeden rok a zpřístupněny pro kontrolu, kdykoliv to kontrolní pracovník požaduje. Proto by mohli kontrolní pracovníci v rámci svého standardního kontrolního postupu zkontrolovat jakékoliv vozidlo, které naleznou v provozovně dopravce, a provést veškeré zkoušky nebo činnosti, které považují za vhodné, přičemž by současně způsobili co nejkratší zpoždění řidičů a vozidel.
      2.26   Takové kontroly v provozovně dopravce by také mohly počítat s možností, že se může vyskytovat kombinace vozidel a záznamů souvisejících buď se záznamovým zařízením typu přílohy I, nebo přílohy 1B, a bylo by vhodné, aby byli kontrolní pracovníci na tuto eventualitu připraveni a řádně vybaveni.

         SHRNUTÍ

         PREVENCE ÚTOKŮ NA DIGITÁLNÍ TACHOGRAF

         KONTROLY NA SILNICÍCH NEBO V PROVOZOVNĚ DOPRAVCE

         Mohly by být vytvořeny národní prováděcí strategie pro podporu účinných ověřování a kontrol při kontrole vozidel, které by mohly být vybaveny manipulačními přístroji, a to buď na silnici nebo v průběhu kontrol provozoven dopravců.

         Řádně vyškolení a vybavení kontrolní pracovníci by byli schopni rychle zpřístupnit, stáhnout a analyzovat údaje z celků ve vozidle a pohotově provést kontroly a byli by schopni provést podobnou analýzu elektronicky uložených údajů nebo v kombinaci s listy, grafy a výpisy.

         Členské státy by mohly vytvořit strategie pro zajištění, že když jsou vozidla kontrolována z hlediska přítomnosti manipulačních přístrojů, mohla by být taková vozidla do roku 2010 kontrolována podle jedné z následujících metod:

                  —

                     dva kontrolní body s analýzou skutečné rychlosti a vzdálenosti;

                  —

                     jeden kontrolní bod s podrobnou analýzou stažených údajů;

                  —

                     jeden kontrolní bod vycházející z technické kontroly plomb.

         Pro informaci by bylo možné, že 10 % kontrolovaných vozidel (ať už prostřednictvím zkoušek technické způsobilosti, dodržování počtu hodin řidiče nebo jiných kontrol) by bylo také kontrolováno z hlediska přítomnosti manipulačních přístrojů, i když je na členských státech, aby si vytvořily nejúčinnější prostředky, které budou definovány v jejich strategiích.

         Pokud by byl zjištěn dostatek důkazů vedoucích k oprávněnému podezření, kontrolní pracovníci by mohli odeslat vozidlo do schválené servisní dílny pro provedení dalších zkoušek.

         Kdyby byly zjištěny manipulační přístroje bez ohledu na to, zda je řidič použil nebo ne, doporučuje se, aby bylo zařízení odstraněno z vozidla a použito jako důkaz v souladu s vnitrostátními pravidly postupu, který se týká nakládání s takovými důkazy. Kontrolní pracovníci by mohli použít vhodné procesy a související sankce vždy, když je použití takového zařízení prokázáno, protože představuje nejzávažnější porušení.

      Kapitola 3:   Školení, vybavení a osvědčené postupy
      3.1   I když by měly členské státy zajistit, že jsou kontrolní pracovníci řádně vyškoleni pro provádění svých úkolů, mohlo by být také provedeno přiměřené školení všech dalších příslušných stran; bylo by výhodné a vysoce žádoucí, kdyby byly pořádány společné návštěvy a koordinace kontrolních pracovníků mezi členskými státy, aby se harmonizovaly osvědčené postupy a rozšířilo ponaučení ze zkušeností mezi pracovníky.
      3.2   Kontrolní pracovníci by měli být přiměřeně vybaveni pro provádění celého rozsahu kontrol souvisejících s digitálním tachografem. To znamená, že by měli mít k dispozici vhodné nástroje pro čtení, tisk a stahování údajů z takového záznamového zařízení. Členské státy by mohly vyvinout úsilí, aby zajistily, že je takto vybaven dostatečný počet jejich kontrolních pracovníků.
      3.3   Osvědčené postupy zjišťování a prevence při silničních kontrolách i v provozovně dopravce (jako použití referenčního kabelu, technika pevné vzdálenosti, zjištění abnormálních rychlostních stop nebo profilů vzdálenosti, přerušení napájení, rozbité plomby) by mohly být sdíleny a podporovány uvnitř kontrolního společenství.
      Kapitola 4:   Kontroly servisních dílen
      Servisní dílny a montéři poskytují rozhodující vazbu v bezpečnosti systému tachografů bez ohledu na to, zda je zařízení analogový nebo digitální tachograf. Jejich schválení a oprávnění musí vycházet z jasného souboru vnitrostátních kritérií, která prokazují jejich spolehlivost a důvěryhodnost. Pro tento účel se doporučuje, aby členské státy zajistily, že servisní dílny oprávněné k instalaci, aktivaci, kalibraci, kontrole a opravě záznamového zařízení jsou schváleny, pravidelně kontrolovány, certifikovány a že jsou jim poskytovány včasné, příslušné aktualizace a informace. Doporučuje se také, aby kompetentní úřady poskytovaly montérům a servisním dílnám jasné instrukce a pokyny o jejich povinnostech a odpovědnosti, zejména o chápání jejich úlohy v souvislostech celkové bezpečnosti systému. Doporučuje se také, aby ty úřady, které schvalují dílny a montéry, poskytovaly prostřednictvím Komise všem členským státům přesné a pravidelně aktualizované informace týkající se značení plomb a podrobností a stavu každé servisní dílny na jejich území.
      A   Právní základ
      4.1   Obvykle bude požadováno, aby vozidla jela do servisní dílny ke kontrole pokaždé, když:

                  (a)

                  tachograf potřebuje svoji kontrolu v souladu s přílohami nařízení (ES) č. 3821/85;

                  (b)

                  vozidlo je podrobeno své roční kontrole technické způsobilosti podle ustanovení přílohy II směrnice 96/96/ES;

                  (c)

                  kontrolní pracovníci odešlou vozidlo do servisní dílny pro provedení podrobnější kontroly záznamového zařízení;

                  (d)

                  záznamové zařízení musí být opraveno nebo vyměněno.

            4.2   Při všech těchto příležitostech by mohl být servisním dílnám nebo montérům vydán pokyn, aby vizuálně a fyzicky kontrolovali, že je záznamové zařízení zaplombováno a že má záznamové zařízení svůj popisný štítek od výrobce i montážní štítek.
      4.3   Kompetentní úřad členského státu by mohl svým servisním dílnám pravidelně připomínat, že pokaždé, když zkontrolují a opětovně zaplombují systém tachografu a připevní montážní štítek, servisní dílna vlastně potvrzuje, že je systém bezpečný, že pracuje správně, zaznamenává řádně a že k zařízení nejsou připojeny žádné manipulační přístroje.
      4.4   Servisním dílnám by mohlo být připomínáno, že mohou spáchat vážné porušení, pokud vědomě opětovně zaplombují systém tachografu, aniž by nejdříve odstranily všechny manipulační přístroje, které samy naleznou, nebo aniž by požadovaly, aby byl manipulační přístroj před opětovným zaplombováním odstraněn. Pokud se později prokáže, že je přítomen manipulační přístroj bez ohledu na to, zda byl použit nebo ne, a že servisní dílna provedla opětovné zaplombování systému a připevnila montážní štítek, pak by se servisní dílna a jednotliví montéři mohli odpovídat za vážné porušení.
      4.5   Doporučuje se, aby kompetentní úřady členských států při zohlednění důležité úlohy, kterou mají servisní dílny a montéři s ohledem na bezpečnost systému, zvážily vhodné sankce, které by dokonce mohly vést ke ztrátě schválení nebo oprávnění provádět práci na tachografech, pokud již na servisní dílny nelze nadále spoléhat.
      4.6   Naopak, členské státy by mohly servisním dílnám připomínat, že mají právo odmítnout provést jakékoli další kontroly nebo kalibrace na každém vozidle, pokud mají podezření nebo vědí, že je u tohoto vozidla přítomen manipulační přístroj. Kompetentní úřad by mohl podpořit servisní dílny, jestliže servisní dílna trvá na tom, aby před pokračováním kontroly byl nejdříve odstraněn manipulační přístroj. Servisní dílna může vždy odmítnout buď opětovně zaplombovat spoje rozhraní, nebo připevnit každý montážní štítek, dokud není přístroj odstraněn.
      4.7   Členské státy, které to považují za vhodné, by mohly požadovat, aby schválené servisní dílny oznámily takové skutečnosti, jak je popsáno v 4.4 – 4.6.
      4.8   Jinak by mohly členské státy, které nepovažují takové opatření servisní dílny za vhodné, místo toho servisním dílnám vydat pokyn, aby tato oznámení byla uchovávána po určité časové období a zpřístupněna kompetentnímu úřadu, když jsou požadována. Toto časové období by mohlo být nejméně 24 měsíců, což by odpovídalo nejkratšímu období mezi kontrolami zařízení.
      4.9   Servisním dílnám by také mohlo být připomínáno, že pouhé odstranění manipulačního přístroje z vozidla nutně neočišťuje provozovatele nebo řidiče od veškerých porušení, protože je velmi pravděpodobné, že předtím zaznamenané a uložené údaje na celek ve vozidle a jednotlivé karty řidiče mohly již být zmanipulovány. Neoznámením takové věci by samotné servisní dílny mohly přispívat k trestným činům spáchaným těmito provozovateli nebo řidiči a mohly by očekávat, že budou čelit stejným trestům, pokud by byly přistiženy.
      4.10   Přesto by však servisní dílny a montéři mohli oznamovat použití nebo přítomnost manipulačních přístrojů svému kompetentnímu úřadu, který by zase mohl například zvážit systém odměn nebo prémií, aby podpořil servisní dílny v poskytování informací přispívajících ke zjišťování a prevenci manipulačních přístrojů nebo všech dalších typů útoků na systém.
      4.11   Následující pokyny a doporučení nejsou vyčerpávající a mohly by nastat okolnosti, kdy použití těchto doporučení nemůže dosáhnout žádoucího výsledku (například v případech, kdy referenční kabel (bod 1.23) nelze připojit ke snímači pohybu). Za takových okolností by mohly členské státy vytvořit jiné metody, které jsou stejně účinné. Tato jiná opatření by mohla být sdílena uvnitř širšího kontrolního společenství.
      4.12   Dále vzhledem k tomu, že se tyto pokyny vztahují na oba typy tachografu, jak je definováno nařízením (EHS) č. 3821/85 a jeho přílohami, členské státy již možná mají zavedené metody, postupy a pokyny týkající se kontrol analogových tachografů a zjišťování manipulačních přístrojů. Pokyny v tomto doporučení Komise by proto neměly být považovány za pokyny, které nahrazují nebo zlehčují tato již zavedená opatření, ale za pokyny, které je dále podporují, zejména s ohledem na digitální tachograf, kde se může metodika lišit, ale cíle zůstávají stejné. Doporučuje se, aby tam, kde jsou již zavedena opatření pro kontrolu analogových tachografů, mohla být tato opatření podle potřeby rozšířena také na digitální tachografy. Například situace týkající se platby servisním dílnám za provedení speciálních úkolů, které jim stanovili kontrolní pracovníci po odeslání vozidla do schválené servisní dílny.
      B   Rozbité nebo chybějící plomby
      4.13   Servisní dílny mohou vždy zkontrolovat, zda plomby chybí, jsou rozbité nebo poškozené.
      4.14   Za žádných okolností by vozidlo nemělo být opětovně zaplombováno nebo vybaveno montážním štítkem, dokud nebyl systém obnoven tak, aby vyhovoval požadavkům nařízení.
      4.15   Servisní dílny by mohly zaznamenat v kontrolní zprávě skutečnost, že plomby chybí nebo zaregistrovat a provést další ověření (jako ověření referenčního kabelu) a kontroly pro zajištění, že ve vozidle není přítomen žádný manipulační přístroj.
      4.16   Pokud byly, jak se předpokládá v části V bodu 4 přílohy I a požadavku 252 přílohy IB nařízení 3821/85, odstraněny plomby v případě nutnosti nebo pro zabudování nebo opravu omezovače rychlosti, pak při každé příležitosti rozbití plomby musí být vyhotoveno písemné prohlášení uvádějící důvod takového opatření a zpřístupněno kompetentnímu úřadu.
      4.17   Pokud ne, servisní dílna by mohla provést úplnou kontrolu pomocí následujících doporučených metod a oznámit svému kompetentní úřadu, co bylo přesně provedeno a zjištěno.
      C   Analýza datových záznamů
      4.18   Konkrétně u digitálního tachografu údaje, které by mohly být staženy, kdykoli je to možné spolu s jejich digitálním podpisem, v servisní dílně a zabudovány do zprávy o auditu, by měly vyhovovat požadavkům uvedeným v bodu 4.4 (Požadavky na bezpečnost snímače pohybu) a v bodu 4.4 (Požadavky na bezpečnost celku ve vozidle) dodatku 10 přílohy I B nařízení 3821/85. Dodatek 1 poskytuje úplný seznam informací ve zprávě o auditu.
      4.19   Servisní dílna by také mohla stáhnout a analyzovat soubor událostí a závad uložený na celku ve vozidle. Tyto události a závady zahrnují například (viz také úplný seznam v dodatku 2):

                  —

                  pokus o poškození bezpečnosti;

                  —

                  závadu prokazování totožnosti snímače pohybu;

                  —

                  neoprávněnou změnu snímače pohybu;

                  —

                  neoprávněné otevření pouzdra;

                  —

                  událost přerušení napájení

                  —

                  nebo závadu čidla

            4.20   Zjištění použití manipulačního přístroje poté, co byl odinstalován, je také obtížné prokázat. Kontrola souboru událostí a závad by však mohla ukázat případy, kdy došlo k přerušení napájení, která nelze vysvětlit. Kromě toho studie podrobné rychlostní stopy by mohla naznačit abnormality rychlostního signálu. Nerealistická zpomalení nebo zrychlení by mohla být příznakem zapínání nebo vypínání manipulačního přístroje.
      4.21   Za všech okolností by servisní dílny mohly vytisknout a připojit výpis ke kontrolní zprávě nebo registru (viz kapitola 4) a podle potřeby odkázat na jakékoliv údaje stažené pomocí karty servisní dílny.
      4.22   Jestliže nelze údaje z celku ve vozidle stáhnout pomocí karty servisní dílny, lze celek ve vozidle považovat za selhávající nebo rozbitý. V takových případech by se mohly servisní dílny pokusit o opravu zařízení. Jestliže takové pokusy o opravu stále neumožní stažení údajů, měl by být vydán certifikát o nemožnosti stažení a kopie uchována spolu s kontrolní zprávou.
      4.23   Doporučuje se také, aby řidiči měli u sebe každý certifikát o nemožnosti stažení, který jim vydala servisní dílna, pro případ, že budou později kontrolováni, když používají vozidlo se selhávajícím digitálním tachografem. Dále se doporučuje, aby pokud řidič změní vozidla, zůstaly takové certifikáty ve vozidle, dokud dopravce nebude schopen převzít certifikát v rámci svých celkových povinností uchovávat záznamy a dokud nebude schopen nechat zařízení opravit.
      D   Kontrola párování mezi snímačem pohybu a celkem ve vozidle
      4.24   Jestliže je zjištěno, že od poslední kontroly nastaly jakékoli údaje popsané v předchozí části, servisní dílna by mohla provést porovnání mezi identifikačními údaji snímače pohybu snímače pohybu zapojeného do převodovky s údaji spárovaného snímače pohybu zaregistrovaného v celku ve vozidle.
      4.25   Použití referenčního kabelu je účinným prostředkem zkoušení, zda byly do vozidla instalovány určité typy manipulačního přístroje. Referenční kabel je zapojen do zadní části celku ve vozidle a druhý konec je připojen ke snímači pohybu. Jestliže snímač pohybu v převodovce nebyl spárován s celkem ve vozidle, spustí se „událost závady údajů pohybu“ nebo závada snímače. Tato zpráva bude naznačovat přítomnost manipulačního přístroje. Pokud by se objevila tato událost, vozidlo by mohlo být zkontrolováno z hlediska skrytých přístrojů.
      4.26   Alternativně by v průběhu kontroly mohl být snímač pohybu odpojen a odstraněn. Jestliže nebylo se systémem digitálního tachografu manipulováno, objeví se chybová zpráva (žádný snímač pohybu). Pokud však k žádné takové zprávě nedojde, bude to naznačovat přítomnost dalšího, skrytého snímače pohybu nebo nějakého jiného elektronického manipulačního přístroje.
      4.27   Mělo by být poznamenáno, že před použitím techniky referenčního kabelu musí technici servisní dílny (nebo kontrolní pracovníci) vložit svoji kartu servisní dílny (nebo kontrolní kartu), aby poskytli vysvětlení, proč byla spuštěna „událost přerušení napájení“ a zaznamenána do souboru událostí a závad celku ve vozidle. Pokud se tak neučiní, mohlo by to v průběhu pozdější kontroly vydat chybný signál, že se buď řidič, nebo provozovatel mohl pokusit o útok na bezpečnost snímače pohybu.
      4.28   I když to není vždy možné, alternativně by se mohlo značení na snímači pohybu na převodovce porovnat s identifikačními údaji snímače pohybu spárovaného snímače pohybu zaregistrovaného v celku ve vozidle. Servisní dílny by tak mohly provést tyto kroky:

                  —

                  Porovnání informací zaznamenaných na montážním štítku s informacemi obsaženými v záznamu celku ve vozidle. Když je zjištěno, že informace neodpovídají, mohly by být informovány kontrolní úřady členského státu a událost zaznamenána v kontrolní zprávě a v kontrolním registru.

                  —

                  Porovnání identifikačního čísla snímače pohybu vytištěného na těle snímače pohybu s informacemi obsaženými v záznamu celku ve vozidle. Pokud by bylo třeba, mohl by být použit elektronický zkušební nástroj pro kontrolu elektronické identifikace snímače pohybu. Kde dochází k jakémukoli nesouladu identifikačních čísel, lze předpokládat, že je instalován manipulační přístroj. Kontrolní úřady členského státu by mohly být informovány a událost zaznamenána v kontrolní zprávě a kontrolním registru.

            E   Zvláštní postupy v důsledku silniční kontroly
      4.29   Kontrolní pracovníci by mohli odeslat podezřelé vozidlo do servisní dílny. Za takových okolností by kontrolní pracovníci mohli nejdříve vydat servisním dílnám a montérům pokyn, aby stáhli všechny datové soubory z celku ve vozidle. Tyto soubory zahrnují soubor přehledu, soubor přesné rychlosti, technický soubor a soubor událostí a závad. Takové soubory musí doprovázet vhodný digitální podpis.
      4.30   Mohla by být provedena úplná kontrola zaznamenaných údajů i s technickými prostředky (referenční kabel, kontrola plomb …).
      4.31   Jestliže jsou nalezeny vážné neshody, ale bez zjištění manipulačního přístroje, mohlo by se dojít k závěru, že byl použit a odstraněn manipulační přístroj. V takovém případě by měl kontrolní pracovník informovat orgán pro koordinaci opatření při kontrole podle článku 2 směrnice 2006/22/ES a/nebo orgán pro styk v rámci Společenství podle článku 7 stejné směrnice, jestliže je vozidlo zaregistrováno v jiném členském státě. To by mohlo vést k dalšímu šetření, pokud jde o vozidlo dopravce.
      Kapitola 5:   Zpráva a audit servisních dílen
      5.1   Servisní dílny by mohly sestavit kontrolní zprávu pro každou kontrolu jednoho vozidla, kde je nutné zkontrolovat záznamové zařízení, ať už se jedná o kontrolu jako součásti pravidelné kontroly, nebo na základě konkrétního požadavku vnitrostátního kompetentního úřadu. Mohly by také do registru zaznamenat seznam všech kontrolních zpráv.
      5.2   Servisní dílna by mohla uchovávat kontrolní zprávu nejméně po dobu dvou let od doby, kdy byla zpráva vytvořena, a kdykoli by tak požadoval vnitrostátní kompetentní úřad, zpřístupnit všechny záznamy kontrol a kalibrací za toto období.
      5.3   Takové nálezy učiněné schválenými servisními dílnami (záznamy o rozbitých, poškozených nebo chybějících plombách; chybějících štítcích; neúplných nebo nesouhlasných informacích mezi tím, co bylo zaznamenáno na celku ve vozidle a co obsahoval snímač pohybu, a každé zjištění manipulačních přístrojů; kopie výpisů týkajících se souboru událostí a závad a všechny další příslušné výpisy) by například mohly být součástí pravidelného oznamovacího formátu a doporučuje se, aby kompetentní úřady členských států zajistily, že tomu tak skutečně bude.
      5.4   Členské státy by mohly považovat neposkytnutí řádně vyplněných kontrolních zpráv servisními dílnami za porušení pravidel, které by mohlo vést k odejmutí schválení servisní dílny.
      5.5   Členské státy by mohly provádět audity kontrolních zpráv servisních dílen a registrů nejméně jednou za dva roky. Takové audity by mohly zahrnovat náhodné ověření kontrolních zpráv týkajících se kontroly a kalibrace digitálních tachografů. Karty servisní dílny by také mohly být kontrolovány a pravidelně stahovány, aby se zamezilo ztracení nebo přepsání údajů.

         SHRNUTÍ

         PREVENCE ÚTOKŮ NA DIGITÁLNÍ TACHOGRAF PŘI KONTROLE SERVISNÍ DÍLNY

         Při schvalování a pravidelné kontrole servisních dílen by měly členské státy zajistit, aby byl jejich personál řádně vyškolen a měl přístup k veškerému nezbytnému vybavení pro stahování údajů a provádění určitých specifických zkoušek.

         Kompetentní úřad by mohl vydat pokyn servisním dílnám, aby neprováděly opětovné zaplombování digitálního tachografu, kde by zjištěn manipulační přístroj, dokud nebude přístroj odstraněn a tachograf plně překalibrován tak, aby zaznamenával správně. Dále by také kompetentní úřad mohl vydat pokyn servisním dílnám, aby odstranily montážní štítek.

         Tyto kontroly servisními dílnami by mohly zahrnovat:

                  —

                     fyzické kontroly plomb, montážních štítků a štítků od výrobce

                  —

                     analýzu stažených datových souborů, zejména souboru událostí a závad

                  —

                     kde je to vhodné, zkoušku technikou referenčního kabelu

         Servisní dílny by mohly zaznamenat do kontrolní zprávy chybějící nebo poškozené plomby a připojit ke zprávě výpis stažených souborů. Kontrolní zprávy by mohly být zpřístupněny pro vnitrostátní úřady po dobu dvou let.

         Pravidelné kontroly servisních dílen členskými státy by mohly zahrnovat audit kontrolních postupů, včetně náhodného ověření kontrolních zpráv.

         Členské státy by mohly zajistit, aby servisní dílny informovaly kompetentní úřad, kdykoliv zjistí manipulační přístroje nebo naleznou vážné neshody naznačující, že před jeho demontáží byl použit manipulační přístroj.

         V takovém případě a když je vozidlo zaregistrováno v jiném členském státu, členské státy by mohly informovat orgány pro styk v rámci Společenství pro provedení dalšího šetření, pokud jde o vozidlo dopravce.

      Kapitola 6:   Závěrečná ustanovení
      6.1   Zjišťování a prevence použití přístrojů pro obcházení systému tachografů je pokračující proces, který vyžaduje neustálou ostražitost při řešení. Jak se vyvíjí technologie, vyvíjejí se i metody a hrozby pro překonání systému. Proto mají svoji úlohu všichni zapojení do bezpečnosti systému tachografů, ať už jde o kontrolní pracovníky, schválené servisní dílny a montéry nebo rozumné provozovatele a řidiče dodržující zákon.
      6.2   Na vnitrostátní úrovni by měly být členské státy podpořeny, aby získaly co možná nejvíce informací pro vytvoření vlastních strategií, jak se vypořádat s takovými hrozbami, a měla by jim být poskytnuta silná podpora při sdílení takových informací. Na nové nebo odlišné hrozby nebo pokusy o obcházení systému by měla být upozorněna Komise.
      6.3   Na úrovni Společenství bude Komise i nadále provádět přezkoumání situace a používání pravidel a usilovat o podporu a spolupráci všech členských států a zainteresovaných stran v tomto odvětví.

         (1)  ITSEC – Kritéria posouzení bezpečnosti informační technologie, 1991 Verze 1.2

         (2)  Technické poznámky JRC. „Zpráva o útocích na bezpečnost digitálního tachografu a o riziku spojeném se zavedením adaptérů pro instalaci do lehkých vozidel.“ Omezený náklad pro vnitrostátní manažery rizik (29. listopadu 2007).

         (3)  Pro zaslání požadavku jiným úřadům vydávajícím karty by měl být použit TACHONET.


				|

		52014PC0430

			Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se zrušuje rozhodnutí 2010/290/EU o existenci nadměrného schodku na Slovensku /* COM/2014/0430 final */

			   	Doporučení pro
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se zrušuje rozhodnutí 2010/290/EU o
existenci nadměrného schodku na Slovensku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 126 odst. 12 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Rozhodnutím Rady 2010/290/EU
ze dne 2. prosince 2009[1]
bylo na základě doporučení Komise rozhodnuto, že na Slovensku
existuje nadměrný schodek. Rada uvedla, že podle údajů oznámených
slovenskými orgány v říjnu 2009 měl schodek veřejných financí
v roce 2009 dosáhnout 6,3 % HDP, a překročit tak
referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě, zatímco hrubý
veřejný dluh se měl v témže roce pohybovat kolem 36 % HDP, tedy
výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP podle Smlouvy[2].
(2)       V souladu s čl. 126
odst. 7 Smlouvy a čl. 3 odst. 4 nařízení Rady (ES)
č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a
vyjasnění postupu při nadměrném schodku[3] a na základě
doporučení Komise vydala Rada dne 2. prosince 2009 Slovensku doporučení,
aby nejpozději do roku 2013 nadměrný schodek odstranilo.
Doporučení bylo zveřejněno.
(3)       Podle článku 4 Protokolu
o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvám
poskytuje údaje pro provedení postupu při nadměrném schodku Komise.
V rámci uplatňování tohoto protokolu musí členské státy
oznamovat údaje o výši schodku veřejných financí a veřejném dluhu a
další související proměnné dvakrát ročně, a to před
1. dubnem a 1. říjnem, v souladu s článkem 3
nařízení Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o
použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného
ke Smlouvě o založení Evropského společenství[4].
(4)       Při posuzování, zda by
rozhodnutí o existenci nadměrného schodku mělo být zrušeno, by
Rada měla přijmout rozhodnutí na základě oznámených údajů.
Rozhodnutí o existenci nadměrného schodku by navíc mělo být zrušeno
pouze tehdy, pokud z prognóz Komise vyplývá, že v horizontu prognózy schodek
nepřekročí referenční hodnotu 3 % HDP[5].
(5)       Podle údajů poskytnutých
Komisí (Eurostatem) v souladu s článkem 14 nařízení (ES)
č. 479/2009 na základě údajů oznámených Slovenskem
před 1. dubnem 2014 a podle prognózy Komise z letošního jara jsou
oprávněné následující závěry:
–
Po dosažení nejvyšší hodnoty 8 % HDP
v roce 2009 byl schodek veřejných financí na Slovensku
v souladu s doporučením Rady ze dne 2. prosince 2009 snížen
na 2,8 % HDP v roce 2013. Snížení schodku bylo dosaženo fiskální
konsolidací na straně příjmů i výdajů,
včetně jednorázových opatření.
–
Program stability na rok 2014 stanoví cíl pro celkový
schodek ve výši 2,6 % HDP v roce 2014 a další snižování
na 2,5 % HDP v roce 2015, 1,6 % HDP v roce 2016 a 0,5 %
HDP v roce 2017. Jarní prognóza Komise předpokládá mírné zvýšení
schodku veřejných financí na 2,9 % HDP v roce 2014 a jeho
opětovné snížení na 2,8 % HDP v roce 2015. Po celé období prognózy
tedy schodek zůstane pod referenční hodnotou 3 % HDP podle Smlouvy.
–
Strukturální saldo, tj. cyklicky
očištěné saldo veřejných financí bez vlivu jednorázových
a jiných dočasných opatření, se mezi lety 2009 a 2013
zlepšovalo v průměru o 1½ % HDP ročně.
Přestože se má podle projekcí v roce 2014 mírně zhoršit, za předpokladu
neměnné politiky by se v roce 2015 zlepšilo. V této souvislosti je
třeba poznamenat, že se zdá, že strukturální saldo v současnosti
začíná o 0,3 % HDP zaostávat za požadovanou korekcí směrem
k dosažení střednědobého cíle v roce 2014, což
naznačuje, že je třeba posílit rozpočtová opatření,
aby byl zajištěn úplný soulad s preventivní složkou Paktu
s ohledem na vyvstávající riziko, že dojde k odchýlení
od požadovaného postupu korekce.
–
Veřejný dluh činil v roce 2013
55,4 % HDP. Letošní jarní prognóza Komise předpokládá, že
veřejný dluh dále poroste na 56,3 % HDP v roce 2014 a 57,8 % HDP
v roce 2015.
(6)       Rada připomíná,
že počínaje rokem 2014, což je rok následující po nápravě
nadměrného schodku, podléhá Slovensko preventivní složce Paktu o
stabilitě a růstu a mělo by přiměřeným tempem
směřovat k dosažení svého střednědobého cíle,
včetně dodržení výdajového kritéria.
(7)       V souladu
s čl. 126 odst. 12 Smlouvy má být rozhodnutí Rady
o existenci nadměrného schodku zrušeno, byl-li podle názoru Rady
nadměrný schodek v dotyčném členském státě napraven.
(8)       Podle názoru Rady byl
nadměrný schodek na Slovensku napraven a rozhodnutí 2010/290/EU by proto
mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Z celkového hodnocení vyplývá, že
nadměrný schodek na Slovensku byl napraven.
Článek 2
Rozhodnutí 2010/290/EU se zrušuje.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Slovenské
republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 125, 21.5.2010, s. 48.
[2]               Schodek veřejných financí za rok 2009 činil
8 % HDP a veřejný dluh 35,6 % HDP.
[3]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               V souladu s dokumentem „Technické podmínky
provádění Paktu o stabilitě a růstu a obecné zásady pro formu
a obsah programů stability a konvergenčních programů“ ze
dne 3. září 2012. Viz:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Doporučení Komise ze dne 5. června 2008 o omezení občanskoprávní odpovědnosti statutárních auditorů a auditorských společností (oznámeno pod číslem K(2008) 2274) (Text s významem pro EHP)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 162/39

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 5. června 2008
   o omezení občanskoprávní odpovědnosti statutárních auditorů a auditorských společností
   (oznámeno pod číslem K(2008) 2274)
   (Text s významem pro EHP)
   (2008/473/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 druhou odrážku této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1) stanoví minimální harmonizaci požadavků na povinný audit. Podle článku 31 uvedené směrnice musí Komise předložit zprávu o dopadu vnitrostátních pravidel o odpovědnosti na provádění povinných auditů na evropských kapitálových trzích a na pojistné podmínky pro statutární auditory a auditorské společnosti a předložit doporučení, pokud to bude považovat za vhodné.

               (2)

               Bezproblémové fungování kapitálových trhů vyžaduje trvalou kapacitu pro provádění auditů a konkurenční trh pro auditorské služby, na němž existuje dostatečný výběr auditorských společností, které jsou schopny a ochotny provádět povinné audity společností, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu členského státu. Avšak rostoucí nestálost tržní kapitalizace společností vedla k mnohem vyšším odpovědnostním rizikům, zatímco přístup k pojistnému krytí rizik spojených s takovýmito audity je stále omezenější.

               (3)

               Jelikož neomezená společná a nerozdílná odpovědnost může auditorské společnosti a sítě odrazovat od vstupu na mezinárodní trh pro audity kotovaných společností ve Společenství, existuje jen malá vyhlídka, že by se objevily nové auditorské sítě, které by byly schopny provádět povinné audity těchto společností.

               (4)

               Odpovědnost auditorů a auditorských společností, včetně skupin auditorů, provádějících povinné audity kotovaných společností by proto měla být omezena. Jakékoli omezení odpovědnosti však není odůvodněné v případech úmyslného porušení pracovních povinností na straně auditora a nemělo by se na tyto případy vztahovat. Tímto omezením by nemělo být dotčeno rovněž právo poškozené strany na spravedlivou náhradu škody.

               (5)

               Vzhledem k značným rozdílům mezi systémy občanskoprávní odpovědnosti v jednotlivých členských státech je v této fázi vhodné, aby si každý členský stát mohl zvolit způsob omezení, jenž pro svůj systém občanskoprávní odpovědnosti považuje za nejvhodnější.

               (6)

               V souladu s tím by členské státy měly mít možnost stanovit v rámci svého vnitrostátního práva horní hranici odpovědnosti auditorů. Alternativně by členské státy měly mít možnost zavést v rámci vnitrostátního práva systém přiměřené odpovědnosti, podle něhož statutární auditoři a auditorské společnosti odpovídají pouze v rozsahu, v němž přispěly ke způsobené škodě, aniž by byli odpovědní společně a nerozdílně spolu s ostatními stranami. V členských státech, v nichž mohou uplatnit nárok vůči statutárním auditorům pouze auditované společnosti, nikoli jednotliví akcionáři nebo jiné třetí strany, by členský stát měl být rovněž schopen společnosti, jejím akcionářům a auditorovi umožnit, aby stanovili omezení odpovědnosti auditora s výhradou přiměřených záruk pro investory auditované společnosti,

         DOPORUČUJE:
   Předmět

               1.

               Toto doporučení se týká občanskoprávní odpovědnosti auditorů a auditorských společností provádějících povinný audit konsolidované nebo roční účetní závěrky společnosti, která je registrována v členském státě a jejíž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu v členském státě.

         Omezení odpovědnosti

               2.

               Občanskoprávní odpovědnost statutárních auditorů a auditorských společností vyplývající z porušení jejich pracovních povinností by měla být omezena s výjimkou případů úmyslného porušení povinností ze strany statutárního auditora nebo auditorské společnosti.

               3.

               Omezení odpovědnosti by mělo platit vůči auditované společnosti a jakékoli třetí straně, která je podle vnitrostátního práva oprávněna požadovat náhradu škody.

               4.

               Jakékoli omezení občanskoprávní odpovědnosti by nemělo poškozeným stranám bránit v tom, aby získaly spravedlivou náhradu škody.

         Způsoby omezení odpovědnosti

               5.

               Členské státy by měly přijmout opatření k omezení odpovědnosti. Za tímto účelem se doporučuje použít jeden či několik z níže uvedených způsobů:

                           a)

                           stanovení maximální finanční částky nebo vzorce umožňujícího výpočet této částky;

                           b)

                           stanovení souboru zásad, podle nichž statutární auditor nebo auditorská společnost nejsou odpovědní v rozsahu překračujícím jejich skutečné přispění ke ztrátě, kterou utrpěla strana uplatňující nárok, a nejsou proto odpovědní společně a nerozdílně spolu s ostatními pachateli;

                           c)

                           přijetí ustanovení, které společnosti, u níž má být proveden audit, a statutárnímu auditorovi nebo auditorské společnosti umožňuje stanovit omezení odpovědnosti dohodou.

               6.

               Je-li odpovědnost omezena dohodou podle bodu 5 písm. c), členské státy by měly zajistit, aby byly splněny veškeré tyto podmínky:

                           a)

                           dohoda podléhá soudnímu přezkumu;

                           b)

                           co se týká společnosti, u níž má být proveden audit, o omezení rozhodnou společně členové správních, řídících a dozorčích orgánů podle článku 50b směrnice Rady 78/660/EHS (2) nebo, v případě auditu skupiny, podle článku 36a směrnice Rady 83/349/EHS (3) a toto rozhodnutí je schváleno akcionáři společnosti, u níž má být proveden audit;

                           c)

                           omezení a jeho případné změny jsou zveřejněny v komentáři k účetní závěrce auditované společnosti.

               7.

               Před přijetím opatření k zavedení některého ze způsobů uvedených v bodě 5 písm. a), b) nebo c) či jakéhokoliv jiného způsobu k omezení odpovědnosti, který je v souladu s body 2, 3 a 4, by členský stát měl vzít v úvahu dopad na finanční trhy a investory a na podmínky přístupu na trh pro povinný audit kotovaných společností, jakož i dopad na kvalitu auditu, pojistitelnost rizik a společnosti, u nichž má být audit proveden.

         Následná opatření

               8.

               Členské státy se vyzývají, aby do 5. června 2010 Komisi informovaly o opatřeních přijatých na základě tohoto doporučení.

         Určení

               9.

               Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 5. června 2008.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87. Směrnice ve znění směrnice 2008/30/ES (Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 53).

      (2)  Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES (Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1).

      (3)  Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/99/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 137).


				|

		52012DC0311

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Estonska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Estonska na období 2012–2015 /* COM/2012/0311 final - 2012/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Estonska na rok
2012
a stanovisko Rady k programu stability Estonska
na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na usnesení Evropského
parlamentu[3],

s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové
oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem
posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (na období
2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských
států[4],
které společně tvoří „integrované hlavní směry“.
Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v
úvahu v rámci své vnitrostátní hospodářské politiky a politiky
zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Estonska na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Estonska na
období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politik ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[5], ve které Estonsko není uvedeno
mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability,
fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst,
obnovy běžného poskytování úvěrů v ekonomice, podpory růstu
a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních
dopadů krize a modernizace veřejné správy. Vyzvala členské státy,
aby provedly specifická doporučení Rady na rok 2011 a promítly své
priority do konkrétních opatření, jež by se zahrnula do jejich
programů stability nebo konvergenčních programů a do jejich
národních programů reforem.
(6)       Evropská rada dne 2.
března 2012 také vyzvala členské státy, které se účastní Paktu euro
plus, aby včas předložily své závazky, aby mohly být zahrnuty do
jejich programů stability či konvergenčních programů a do
národních programů reforem.
(7)       Dne 26. dubna 2012
předložilo Estonsko svůj program stability na období 2012–2015 a
svůj národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly v úvahu jejich
vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.
(8)       Na základě posouzení
programu stability podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 Rada zastává stanovisko, že makroekonomický scénář,
na němž jsou založeny rozpočtové projekce v programu je
realistický na období 2012–2013, neboť se očekává průměrný
růst HDP kolem 2,4 %. Prognóza Komise z jara 2012 počítá v roce
2013 s růstem HDP ve výši 3,8 %. Cílem rozpočtové strategie
nastíněné v programu je zajistit udržitelnou fiskální politiku, jež
podporuje vyvážený růst, dosažením strukturálního přebytku a
zároveň zajištěním dostatečných rozpočtových rezerv a
snížením daňového zatížení práce. Strategie je také zaměřena na
plnění požadavků Paktu o stabilitě a růstu. Program hodlá
překročit střednědobý rozpočtový cíl, který
spočívá ve vytváření strukturálního přebytku od roku 2012.
Tento střednědobý cíl odpovídá požadavkům Paktu o stabilitě
a růstu. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového
salda[6]
je míra růstu veřejných výdajů, při zohlednění
diskrečních opatření na straně příjmů, v souladu
s výdajovým kritériem Paktu o stabilitě a růstu ve všech letech
kromě roku 2013 (kdy má být střednědobého cíle podle plánu
dosaženo) a roku 2014. Souběžně je program zacílen na dosahování
celkových přebytků od roku 2014. Poměr dluhu k HDP je
zřetelně pod 60 % a podle programu by po roce 2013 měl
klesat tak, aby v roce 2015 dosahoval kolem 10 %.
(9)       V roce 2011 dosáhlo
Estonsko značného rozpočtového přebytku. Projektovaná míra
hospodářského růstu pro rok 2012 v prognóze Komise z jara
2012 se jeví daleko slabší než pro rok 2011, neboť klesá ze 7,6 % na
1,6 %, a je tudíž nezbytná další kontrola efektivity výdajů. Estonsko
v roce 2012 hodlá zavést strukturální rozpočtové pravidlo, aby
napomohlo udržení kontroly nad výdaji. Toto pravidlo by mělo být
doplněno posílením závazné povahy víceletých cílů na straně
výdajů, jakmile bude toto rozpočtové pravidlo zavedeno. Estonsko tedy
v této oblasti částečně provedlo doporučení
z roku 2011.
(10)     Pokud jde o trh práce, byla
učiněna řada kroků v oblasti zdanění práce.
Motivaci pracovat však lze zlepšit vyřešením narůstajícího trendu
pobírání invalidních důchodů a dávek v pracovní neschopnosti a
zajištěním toho, aby se osobám z nízkých i vysokých příjmových
kategorií, které pobírají dávky v nezaměstnanosti a rodičovské
příspěvky, vyplatilo pracovat. Ačkoli se vynakládá slibné úsilí
na snížení vysoké nezaměstnanosti, je stále vysoká dlouhodobá
nezaměstnanost a nezaměstnanost mládeže. V důsledku toho se
zvyšuje riziko chudoby u dětí v domácnostech nezaměstnaných a
musí být řešeno efektivními sociálními službami, včetně služeb
péče o rodinu. Samotná podpora rodiny by mohla být efektivnější
rozpočtově neutrálním způsobem, pokud by lépe zacílila na
přidělování rodičovských a rodinných dávek a odstranila se
neefektivní osvobození od daně z příjmů související s
dětmi.
(11)     Opatření v národním
akčním plánu energetické účinnosti jsou stále nedostatečná
vzhledem k současnému trendu přechodu na jiný druh dopravy
opouštěním prostředků veřejné dopravy. Vozový park nových
vozidel v Estonsku je energeticky nejnáročnější v EU
Spotřební daně z pohonných hmot jsou pro změnu modelů
chování spotřebitelů nedostatečné. Provedení několika
směrnic EU z oblasti energetiky do vnitrostátního práva doposud
nebylo plně završeno. Estonsko stále potřebuje diverzifikovat své
zásobování energií. Elektrická infrastruktura by se mohla zmodernizovat tak,
aby začlenila narůstající objemy větrné energie.
(12)     Kvalita a dostupnost odborného
vzdělávání se značně zlepšila a na období 2012–2013 se plánují
další modernizační opatření. Přechod od obecného vzdělání
k odbornému vzdělávání je třeba zlepšit a mohlo by se zvážit
zobecnění programů více založených na učení prací. Účast na
celoživotním učení se zlepšuje, zaměření na málo kvalifikované
pracovníky je však nedostatečné. Nadále jsou problémy se slaďováním
výstupů ze vzdělání s potřebami trhu práce. Rovněž je
naléhavě třeba zreformovat vyšší sekundární vzdělávání a dále
zlepšovat poskytování služeb vzdělávání místními orgány. Spolupráce mezi
podnikovým sektorem a zařízeními vysokoškolského vzdělávání je nadále
slabá, ačkoli by se měla dále vyvíjet část soukromého sektoru
náročná na znalosti.
(13)     Existuje dlouhodobá
potřeba zajistit finanční udržitelnost místních správ s cílem
zohlednit trend demografického poklesu a zajistit vyrovnaný a konkurenceschopný
regionální rozvoj, jakož i zajistit lepší poskytování veřejných služeb na
místní úrovni a optimalizovat využití poměrně rozptýlených
zdrojů. Většina místních správ má omezenou velikost, a tudíž obtíže
s tím, aby všem poskytovala nezbytné služby sociální, zdravotní, služby
trhu práce, služby dopravní a vzdělávací.
(14)     V rámci Paktu
euro plus přijalo Estonsko řadu závazků. Tyto závazky a
provádění závazků předložených v roce 2011 souvisejí
s podporou zaměstnanosti, zlepšováním konkurenceschopnosti a
zvyšování udržitelnosti veřejných financí. Komise posoudila plnění
závazků z Paktu euro plus. Výsledky tohoto posouzení byly zohledněny
v doporučeních.
(15)     V kontextu evropského
semestru provedla Komise důkladnou analýzu hospodářské politiky
Estonska. Zabývala se programem stability i národním programem reforem. Zohlednila
nejenom jejich relevanci pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou
politiku v Estonsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU,
vzhledem k tomu, že je potřeba posílit celkovou správu ekonomických
záležitostí v Evropské unii přispíváním k tvorbě budoucích
vnitrostátních rozhodnutí z úrovně EU. Její doporučení
v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených
doporučení (1) až (5).
(16)     Rada na základě tohoto
posouzení prozkoumala program stability Estonska a její stanovisko[7] je promítnuto zejména do níže
uvedeného doporučení (1),
DOPORUČUJE, aby Estonsko v období
2012–2013 provedlo tato opatření:
1.           Zachovat zdravou fiskální
pozici provedením rozpočtových plánů jak stanoveno, přitom
zajistit dosažení střednědobého rozpočtového cíle
nejpozději do roku 2013 a dosažení souladu se směrnou hodnotou
pro výdaje. Doplnit plánované rozpočtové pravidlo závaznějšími
víceletými pravidly pro výdaje v rámci střednědobého
rozpočtového rámce, nadále zvyšovat efektivitu veřejných výdajů
a vystupňovat boj proti stínové ekonomice.
2.           Zlepšovat motivaci pracovat
racionalizací systému sociálních dávek a zlepšením pružnosti
v přidělování dávek v invaliditě, dávek
v nezaměstnanosti a rodičovských dávek a přitom zajistit
odpovídající sociální ochranu. Zlepšit poskytování sociálních služeb,
přitom lépe zacílit rodinné a rodičovské dávky a odstranit osvobození
od daně z příjmů související s dětmi, jež
narušují trh práce. Zvýšit zapojení mladých a dlouhodobě nezaměstnaných
do trhu práce.
3.           Propojit školení a
vzdělávání efektivněji s potřebami trhu práce a posílit
spolupráci mezi podniky a akademickou obcí. Zvýšit příležitosti pro málo
kvalifikované pracovníky ke zlepšení jejich přístupu k celoživotnímu
učení. Podporovat upřednostňování a internacionalizaci
výzkumných a inovačních systémů.
4.           Zlepšit energetickou
účinnost, zejména budov a v dopravě a posílit environmentální pobídky
týkající se vozidel a odpadu, v rámci toho zvážit pobídky v podobě
zdanění vozidel. Podporovat využívání obnovitelných zdrojů energie, a
to i pomocí zdokonalené infrastruktury a právních předpisů. Nadále
rozvíjet přeshraniční vztahy v zájmu ukončení relativní
izolace trhu.
5.           Zlepšit
fiskální udržitelnost; přitom zlepšovat efektivitu místních správ a
zajistit efektivní poskytování služeb, zejména výraznějšími pobídkami
ke slučování obcí nebo k jejich zvýšené spolupráci. Relevantní
reformní návrhy by měly být zavedeny v přiměřeném
časovém rámci.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012) 311 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047
[4]               Rozhodnutí Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a
dočasných opatření, nově vypočtené útvary Komise na
základě informací poskytnutých v programu a za použití
společně dohodnuté metodiky.
[7]               Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.