               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskem o výměně osobních údajů mezi Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a tuniskými orgány příslušnými pro boj proti závažné trestné činnosti a terorismu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               V globalizovaném světě, kde má závažná trestná činnost a terorismus stále více nadnárodní a polyvalentní charakter, by orgány pro vymáhání práva měly být plně vybaveny ke spolupráci s externími partnery, aby zajistily bezpečnost občanů ve svých zemích. Europol by proto měl mít možnost výměny osobních údajů s orgány třetích zemí pro vymáhání práva v rozsahu nezbytném pro plnění svých úkolů.

               Od data použitelnosti nařízení 2016/794, tj. od dne 1. května 2017
                  1
               , a v souladu se Smlouvou odpovídá Komise, jménem Unie, za sjednávání mezinárodních dohod se třetími zeměmi o výměně osobních údajů s Europolem
                  2
               . Europol může, je-li to nezbytné pro plnění jeho úkolů, navázat a udržovat spolupráci s vnějšími partnery na základě pracovních a administrativních ujednání, která nemohou být sama o sobě právním základem pro výměnu osobních údajů.

               S ohledem na politickou strategii, která je nastíněna v Evropském programu pro bezpečnost
                  3
               , závěrech Rady
                  4
                a globální strategii
                  5
               , jakož i na operační potřeby orgánů pro vymáhání práva v celé EU a potenciální přínosy užší spolupráce v této oblasti se Komise domnívá, že je nutné zahájit v nejbližší budoucnosti jednání s osmi zeměmi uvedenými v Jedenácté zprávě o pokroku na cestě k účinné a skutečné bezpečnostní unii
                  6
               .

               Komise provedla posouzení prioritních zemí, přičemž zohlednila operativní potřeby Europolu. Strategie Europolu na období 2016–2020 určila oblast Středomoří jako prioritní region pro posílené partnerství
                  7
               . Vnější strategie Europolu na období 2017–2020 zdůrazňuje i potřebu užší spolupráce mezi Europolem a Blízkým východem a severní Afrikou vzhledem k současným teroristickým hrozbám a výzvám spojeným s migrací
                  8
               .

               Europol dosud neuzavřel dohodu s žádnou zemí v tomto regionu. Nicméně tuniská spolupráce prostřednictvím Interpolu ukazuje ochotu této země sdílet informace s partnerskými orgány pro vymáhání práva.

               Toto doporučení se konkrétně týká jednání s Tuniskem, ovšem spolupráce s jakoukoli zemí Blízkého východu a severní Afriky je třeba vnímat v kontextu regionu jako celku. Současná nestabilita v regionu, a zejména vleklé konflikty v Libyi představují pro bezpečnost EU významnou dlouhodobou hrozbu, již je třeba urychleně řešit. To se týká jak účinného boje proti terorismu a související organizované trestné činnosti
                  9
               , tak řešení výzev spojených s migrací, jako je usnadňování nelegální migrace a obchodování s lidmi. Spolupráce s místními orgány pro vymáhání práva má pro řešení těchto problémů zásadní význam.

               Na základě dialogů na technické úrovni vedených za účelem vymezení společných opatření, jež zlepší výměnu informací a společná operativní opatření k prosazování práva proti nedovolenému obchodu s palnými zbraněmi, si EU již s Tuniskem dohodla seznam opatření k posílení spolupráce mezi příslušnými orgány pro vymáhání práva, k zajištění pomoci při budování kapacit v příslušných regionálních a/nebo dvoustranných programech a k rozvíjení operačních aktivit v rámci společně dohodnutého rámce
                  10
               . To však nezahrnuje předávání osobních údajů.

               Politické souvislosti

               Historie vztahů mezi EU a Tuniskem se začala psát v roce 1976. Významným zlomem byl podpis dohody o přidružení mezi Tuniskem a EU v roce 1995, která připravila cestu pro dvě desetiletí vzájemně prospěšných hospodářských a obchodních vztahů.

               Podpora EU pro tuniský lid zahrnuje mnoho oblastí politiky, mj. sledování volebního procesu, prosazování lidských práv, podpora demokratických a sociálně-ekonomických reforem, zlepšování bezpečnosti a posilování občanské společnosti. V souvislosti s přezkumem evropské politiky sousedství byly určeny další tři oblasti spolupráce: 1. hospodářský rozvoj pro stabilizaci; 2. bezpečnostní rozměr a 3. migrace a mobilita
                  11
               . EU rovněž nabídla Tunisku užší vazby na všech úrovních prostřednictvím posílené hospodářské a obchodní integrace a partnerství v oblasti mobility. V roce 2012 se Tunisko a EU dohodly na „privilegovaném partnerství“ v podobě silnějších vztahů a integrace
                  12
               .

               EU je odhodlána zintenzívnit rozsáhlou spolupráci s Tuniskem v oblasti bezpečnosti, boje proti terorismu a předcházení násilné radikalizaci a extremismu
                  13
               , včetně posílení spolupráce Tuniska s příslušnými agenturami a subjekty EU, Europol nevyjímaje
                  14
               . Pro Tunisko jsou předcházení radikalizaci a boj proti terorismu rovněž jedněmi z hlavních priorit
                  15
                a je v nich podporováno mimo jiné prostřednictvím evropské sítě pro zvyšování povědomí o radikalizaci
                  16
               .

               V návaznosti na zasedání Rady přidružení EU-Tunisko dne 11. května 2017 probíhá mezi EU a Tuniskem proces schvalování nových strategických priorit. Na uvedeném zasedání obě strany vyzdvihly pokrok, kterého bylo dosaženo během jejich dvoustranné spolupráce v oblasti bezpečnosti a boje proti terorismu, a s uspokojením konstatovaly, že se bezpečnostní situace v Tunisku výrazně zlepšila, a to zejména díky úsilí státních bezpečnostních sil.

               Druhé zasedání v rámci dialogu na vysoké úrovni o bezpečnosti, konané v Bruselu dne 19. ledna 2017, odráželo společnou vůli zintenzívnit spolupráci v této oblasti a zároveň prosazovat plné dodržování zásad právního státu, lidských práv a základních svobod
                  17
               .

               Dialog o boji proti terorismu a o bezpečnosti s Tuniskem již probíhá v souvislosti s akčním plánem, který zahrnuje spolupráci při vymáhání práva a odkazuje na budoucí dohodu o spolupráci s Europolem. Závěry z jednání konaného dne 19. ledna zařadily spolupráci mezi Europolem a tuniskými orgány mezi priority spolupráce EU a Tuniska.

               Operační potřeby

               Jak vyplývá z údajů uvedených v posouzení SOCTA za rok 2017
                  18
                a ve zprávě TE-SAT za rok 2017
                  19
               , z výše uvedených diskuzí, jakož mimo jiné i z interních odborných znalostí Europolu, je spolupráce s Tuniskem zapotřebí zejména pro účely boje proti těmto druhům trestné činnosti:

               Terorismus: Teroristické skupiny, jež působí v tomto regionu a přes hranice (a to i v Libyi a v oblasti Sahelu), představují hrozbu pro Tunisko i pro EU, které již se obě staly terčem teroristických útoků.

               Vedle zlepšení přehledu o hrozbách a zjišťování nových trendů je nutné navázat užší spolupráci, která zahrnuje výměnu osobních údajů a jejímž účelem je řešit fenomén zahraničních teroristických bojovníků (včetně podezřelých osob s dvojím občanstvím nebo oprávněným pobytem) a účinně předcházet přesunu teroristů (včetně možné infiltrace migračních toků), zneužívání internetu k terorismu, financování terorismu, jakož i propojení s organizovanou trestnou činností, a odhalovat a stíhat je.

               V důsledku vleklých konfliktů v Libyi v tomto regionu dramaticky vzrostl nedovolený obchod s palnými zbraněmi. Obchodní trasy z Libye a oblasti Sahelu přes Tunisko představují závažný problém.

               EU a Tunisko již zahájily spolupráci v oblasti palných zbraní a schválily pracovní program včetně odborné přípravy a budování kapacit. Jak se spolupráce prohlubuje, zvyšuje se naléhavost lepšího sdílení informací a následných vyšetřování.

               Obchod s drogami: Blízký východ a severní Afrika jsou hlavním zdrojem, tranzitním místem i spotřebitelem nelegálních drog. Vzhledem ke stálé základně zákazníků na severu, sahelské trase pro pašování směrem na jih a východozápadní heroinové trase tento region ovlivňuje užívání a výrobu nedovolených návykových látek a současně je jimi sám negativně ovlivňován.

               Tunisko se jeví jako významná tranzitní země pro pašování kokainu z Latinské Ameriky do Evropy. Země hlásí nebývalý počet případů zabavení kokainu z Jižní Ameriky a zdá se být tranzitní i cílovou zemí obchodu s kokainem. V roce 2016 zahájila v Tunisku v rámci programu financovaného z prostředků EU a zaměřeného na kokainovou trasu (součásti AIRCOP) činnost společná speciální letištní protidrogová jednotka.

               Organizované převaděčství migrantů v roce 2017 značně vzrostlo, přičemž tuniští státní příslušníci využívají k usnadnění své nelegální migrace do EU zejména organizovaných převaděčských sítí. Tuniská vláda zaznamenala určitý úspěch při řešení této rostoucí hrozby, avšak poskytnutí další odborné podpory ze strany Europolu by zvýšilo její schopnosti a zdokonalilo sdílení informací. Spolupráce s tuniskými orgány by rovněž přispěla k řešení podvodů s doklady, což je oblast trestné činnosti spojená s převaděčstvím migrantů.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA DOPORUČENÍ

               Nařízení (EU) 2016/794 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) stanoví právní rámec pro Europol, zejména jeho cíle, úkoly, oblast působnosti, záruky ochrany údajů a způsoby spolupráce s externími partnery.

               Toto doporučení je s ustanoveními nařízení o Europolu v souladu.

               Jeho cílem je, aby Rada zmocnila Komisi ke sjednání budoucí dohody jménem EU. Právní základ pro to, aby Rada Komisi zmocnila k zahájení jednání, je čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               V souladu s článkem 218 Smlouvy o fungování Evropské unie je Komise jmenována vyjednavačem Unie pro jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskem o výměně osobních údajů mezi Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a tuniskými orgány příslušnými pro boj proti závažné trestné činnosti a terorismu.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskem o výměně osobních údajů mezi Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a tuniskými orgány příslušnými pro boj proti závažné trestné činnosti a terorismu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794
                  20
                bylo přijato dne 11. května 2016 a je použitelné ode dne 1. května 2017.

               (2)Uvedené nařízení, a zejména jeho článek 25 stanoví pravidla pro předávání osobních údajů z Agentury Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) třetím zemím a mezinárodním organizacím. Europol může předávat osobní údaje orgánu třetí země na základě mezinárodní dohody uzavřené mezi Unií a danou třetí zemí podle článku 218 SFEU, která poskytuje dostatečné záruky ve vztahu k ochraně soukromí, základních práv a svobod fyzických osob.

               (3)Měla by být zahájena jednání za účelem uzavření takové dohody mezi Evropskou unií a Tuniskem.

               (4)Uvedená dohoda by měla dodržovat základní práva a ctít zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, především právo na soukromý a rodinný život uznané v článku 7 Listiny, právo na ochranu osobních údajů uznané v článku 8 Listiny a právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces uznané v článku 47 Listiny. Dohoda by měla být uplatňována v souladu s těmito právy a zásadami,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje k jednání, jménem Unie, o dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskem o výměně osobních údajů mezi Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a tuniskými orgány příslušnými pro boj proti závažné trestné činnosti a terorismu.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Při jednání je konzultován [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení (EU) 2016/794 ze dne 11. května 2016 (Úř. věst. L 135, 24.5.2016, s. 53).

                     (2)

                        Europol může, je-li to nezbytné pro plnění jeho úkolů, navázat a udržovat spolupráci s vnějšími partnery na základě pracovních a administrativních ujednání, která nemohou být sama o sobě právním základem pro výměnu osobních údajů.

                     (3)

                        COM(2015) 185 final.

                     (4)

                        Dokument Rady 10384/17 ze dne 19. června 2017.

                     (5)

                        Sdílená vize, společný postup: Silnější Evropa – Globální strategie zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (6)

                        COM(2017) 608 final.

                     (7)

                        Strategie Europolu na období 2016–2020, přijatá správní radou Europolu dne 1. prosince 2015,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (8)

                        Vnější strategie Europolu na období 2017–2020, přijatá správní radou Europolu dne 13. prosince 2016, EDOC#865852v3.

                     (9)

                        Podle Europolu do relevantní organizované trestné činnosti v regionu patří nedovolený obchod s palnými zbraněmi, obchod s drogami, finanční trestná činnost včetně praní špinavých peněz a kyberkriminalita.

                     (10)

                        Několik iniciativ v této souvislosti bylo zahrnuto do priority týkající se palných zbraní v rámci politického cyklu EU pro boj proti závažné a organizované trestné činnosti, jakož i do sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě nazvaného „Provádění Evropského programu pro bezpečnost: akční plán EU proti nedovolenému obchodu se střelnými zbraněmi a výbušninami a proti jejich používání“ ze dne 2.12.2015 (COM(2015) 624 final).

                     (11)

                        Tyto pilíře doplňují ty, které již byly určeny v roce 2003, kdy byla evropská politika sousedství zahájena (řádná správa věcí veřejných, demokracie, právní stát a lidská práva), https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/overview_en.

                     (12)

                        ESVČ, „Relations Tunisie-Union européenne: Un partenariat privilégié. Plan d'Action 2013-2017.“ (Vztahy Tuniska a Evropské unie: privilegované partnerství. Akční plán 2013–2017.)
                  https://eeas.europa.eu/delegations/tunisia/documents/press_corner/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr.pdf
                  .

                     (13)

                        Závěry Rady ze dne 17. října 2016 (13056/16).

                     (14)

                        „Posílení podpory EU Tunisku“ (JOIN(2016) 47 final).

                     (15)

                        Tunisko v prosinci 2016 vytvořilo mezirezortní „platformu pro alternativní diskurz a boj proti násilnému extremismu“.

                     (16)

                        Evropská síť pro zvyšování povědomí o radikalizaci spojuje odborníky z celé Evropy, kteří pracují na předcházení radikalizaci. V Tunisku uspořádala seminář o radikalizaci v prosinci 2016.

                     (17)

                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/19207/second-high-level-political-dialogue-security-and-counter-terrorism-european-union-and-tunisia_en

                     (18)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017
                   /

                     (19)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (20)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 ze dne 11. května 2016 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a o zrušení a nahrazení rozhodnutí 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV (Úř. věst. L 135, 24.5.2016, s. 53).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            PŘÍLOHA

            doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskem o výměně osobních údajů mezi Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a tuniskými orgány příslušnými pro boj proti závažné trestné činnosti a terorismu

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskem o výměně osobních údajů mezi Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a tuniskými orgány příslušnými pro boj proti závažné trestné činnosti a terorismu

               Během jednání by se Komise měla pokusit dosáhnout cílů uvedených podrobně níže.

               1)Cílem dohody je poskytnout právní základ pro předávání osobních údajů mezi Europolem a příslušnými orgány Tuniska, a podpořit a posílit tak úsilí příslušných orgánů uvedené země a členských států, jakož i jejich vzájemnou spolupráci při předcházení závažné trestné činnosti a terorismu a boji proti nim, a současně zajistit vhodné záruky ve vztahu k ochraně soukromí, osobních údajů a základních práv a svobod fyzických osob.

               2)Pro zaručení účelového omezení se spolupráce podle této dohody vztahuje pouze na trestnou činnost a související trestné činy spadající do působnosti Europolu v souladu s článkem 3 nařízení č. 2016/794 (dále jen společně „trestné činy“). Spolupráce by se měla zaměřit konkrétně na boj proti terorismu a předcházení radikalizaci, potírání organizované trestné činnosti, zejména nedovoleného obchodování s palnými zbraněmi, obchodu s drogami a převaděčství migrantů, a boj proti kyberkriminalitě.

               3)Dohoda jasně a přesně uvede potřebné záruky a kontroly, pokud jde o ochranu osobních údajů, základních práv a svobod fyzických osob, a to bez ohledu na státní příslušnost a místo bydliště, při výměně osobních údajů mezi Europolem a tuniskými příslušnými orgány.

               Zejména:

               a)Účely zpracování osobních údajů stranami v rámci dohody se vymezí jasně a přesně a nepřesáhnou to, co je v jednotlivých případech nezbytné pro účely předcházení terorismu a trestným činům uvedeným v dohodě a boje proti nim.

               b)Osobní údaje předané Europolem v souladu s dohodou se zpracovávají korektně, legitimně a pouze pro účely, pro které byly předány. Dohoda stanoví pro Europol možnost uvést při předávání údajů veškerá omezení přístupu k nim nebo jejich využití, a to i pokud jde o jejich předávání, výmaz nebo zničení. Je třeba, aby byly osobní údaje přiměřené, relevantní a omezené na to, co je nezbytné pro daný účel. Musí také být přesné a aktualizované. Uchovávají se pouze po dobu nezbytnou pro účely, pro které byly předány.

               c)Předávání osobních údajů, které vypovídají o rasovém či etnickém původu, politických názorech, náboženském nebo filozofickém přesvědčení, členství v odborových organizacích, jakož i genetických údajů a údajů týkajících se zdraví a sexuálního života dané osoby Europolem je zakázáno, ledaže je to v jednotlivých případech nezbytně nutné a přiměřené pro předcházení trestným činům uvedeným v dohodě nebo pro jejich potírání, a s výhradou vhodných záruk. Dohoda by měla rovněž obsahovat zvláštní záruky týkající se předávání osobních údajů obětí trestných činů, svědků či jiných osob, které mohou poskytnout informace o trestných činech, jakož i nezletilých osob.

               d)Dohoda zajistí vymahatelná práva jednotlivcům, jejichž osobní údaje jsou zpracovávány, a to stanovením pravidel týkajících se práva na přístup, opravu a výmaz, včetně zvláštních důvodů pro jakákoli nezbytná a přiměřená omezení. Rovněž zajistí vymahatelná práva na správní a soudní ochranu pro všechny osoby, jejichž údaje jsou zpracovávány podle této dohody, a zaručí účinné opravné prostředky.

               e)Dohoda stanoví pravidla týkající se uchovávání, přezkumu, oprav a výmazu osobních údajů a vedení záznamů pro účely evidence a dokumentace, jakož i informací, které mají být jednotlivcům poskytnuty. Měla by rovněž obsahovat záruky týkající se automatizovaného zpracování osobních údajů.

               f)Dohoda vymezí kritéria, na jejichž základě se stanoví spolehlivost zdroje a správnost údajů.

               g)Dohoda obsahuje závazek spočívající v zabezpečení osobních údajů prostřednictvím vhodných technických a organizačních opatření, mimo jiné tím, že se přístup k osobním údajům povolí pouze oprávněným osobám. Dohoda stanoví rovněž oznamovací povinnost pro případy, kdy je zabezpečení osobních údajů porušeno a kdy jsou tímto porušením dotčeny údaje předávané podle této dohody.

               h)Další předávání informací tuniskými příslušnými orgány jiným orgánům v Tunisku se povolí pouze pro účely této dohody a s výhradou vhodných podmínek a záruk.

               i)Na další předávání informací tuniskými příslušnými orgány orgánům ve třetí zemi se vztahují stejné podmínky jako v písmeni h), a to s dodatečným požadavkem, že toto další předávání je povoleno, pouze pokud jde o třetí země, kterým je Europol oprávněn předávat osobní údaje na základě čl. 25 odst. 1 nařízení (EU) 2016/794.

               j)Dohoda zajistí systém dohledu vykonávaného jedním nebo více nezávislými orgány veřejné moci odpovědnými za ochranu údajů, které mají účinné pravomoci k provádění šetření a intervencí, aby mohly vykonávat dohled nad těmi orgány veřejné moci Tuniska, jež používají osobní údaje / vyměňované informace, a účastnit se soudních řízení. Tyto nezávislé orgány mají zejména pravomoci k tomu, aby projednávaly stížnosti jednotlivců týkající se jejich osobních údajů. Orgány veřejné moci, které využívají osobní údaje, jsou odpovědné za soulad s pravidly pro ochranu osobních údajů podle této dohody.

               4)Dohoda stanoví účinný mechanismus řešení sporů, pokud jde o její výklad a uplatňování, aby bylo zajištěno, že budou strany dodržovat společně dohodnutá pravidla.

               5)Dohoda obsahuje ustanovení o vstupu v platnost a době platnosti, jakož i ustanovení, podle něhož má každá strana možnost ji ukončit nebo pozastavit.

               6)Dohoda může v případě potřeby obsahovat ustanovení týkající se její územní působnosti.

               7)Součástí dohody mohou být ustanovení o monitorování a pravidelném hodnocení dohody.

               8)Dohoda má stejnou platnost v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském a obsahuje příslušné ustanovení o jazycích.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o globálním paktu pro životní prostředí

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

               Mezinárodní skupina právních odborníků začala s podporou francouzské vlády pracovat na vytvoření nového nástroje mezinárodního práva v oblasti životního prostředí, jehož cílem je doplnit mezinárodní právní předpisy v oblasti životního prostředí, zlepšit jejich soudržnost a usnadnit provádění stávajících závazků, které z těchto právních předpisů vyplývají. Dne 24. června 2017 byl na Sorbonnské univerzitě v Paříži předložen návrh znění „globálního paktu pro životní prostředí“ (dále jen „pakt“). Prezident Francouzské republiky se při této příležitosti zavázal, že projekt paktu představí Valnému shromáždění OSN, a projekt byl poté OSN předložen dne 19. září 2017 během ministerského týdne 72. zasedání Valného shromáždění.

                  Hlavní cíle paktu ve smyslu jeho navrhovatelů jsou:

               ·zahrnout do právně závazné smlouvy základní zásady právních předpisů v oblasti životního prostředí, které již byly součástí všeobecných politických prohlášení, aby bylo možné je vymáhat u vnitrostátních soudů,

               ·změnit hlavní ustanovení právně závazných úmluv, které nemají všeobecnou platnost, na všeobecně platná ustanovení,

               ·doplnit nové zásady s ohledem na nové výzvy – návrh znění vypracovaný právními odborníky zahrnuje například zásady zákazu snížení úrovně právní ochrany a odolnosti, jakož i povinnost péče o životní prostředí.

                  [Bude aktualizováno, jakmile dojde k formálnímu předložení a/nebo přijetí usnesení] V návaznosti na zasedání dne 19. září 2017 v New Yorku vypracovala skupina zemí ad hoc pod vedením Francie procedurální rezoluci, kterou předložila k přijetí Valnému shromáždění. Návrh rezoluce byl dne 20. prosince 2017 zpřístupněn v elektronické podobě za účelem získání společné podpory [a oficiálně předložen Valnému shromáždění dne [vložit datum] 2018]. Navrhovatelé usilují o přijetí usnesení v březnu 2018, aby v jarních měsících roku 2018 mohla být zahájena formální jednání o paktu. Prostřednictvím této rezoluce, o níž se v současnosti stále vedou neformální diskuse v New Yorku a která dosud nebyla formálně předložena, by Valné shromáždění mohlo:

               ·rozhodnout o vypracování mezinárodního nástroje, tzv. globálního paktu pro životní prostředí, s cílem doplnit mezinárodní právní předpisy v oblasti životního prostředí, zlepšit jejich soudržnost a usnadnit provádění stávajících závazků, které z těchto právních předpisů vyplývají,

               ·ještě před uspořádáním mezivládní konference rozhodnout o zřízení otevřené mezivládní pracovní skupiny, která by se v období od roku 2018 pokud možno nejpozději do roku 2020 scházela v New Yorku s cílem sjednat globální pakt pro životní prostředí,

               ·požádat předsedu Valného shromáždění o jmenování dvou zprostředkovatelů, kteří by vedli konzultace a jednání pracovní skupiny ve stálé koordinaci a za pravidelné konzultace se všemi členskými státy, regionálními skupinami a všemi příslušnými zúčastněnými stranami,

               ·rozhodnout o tom, že na prvním setkání této pracovní skupiny se budou posuzovat záležitosti vztahující se k organizaci práce mezi členy skupiny,

               ·požádat generálního tajemníka o zajištění, aby skupina byla při své činnosti, službách sekretariátu a poskytování základních informací a příslušných dokumentů podporována Programem OSN pro životní prostředí (UNEP),

               ·požádat UNEP o poskytnutí nezbytné pomoci při konzultacích s větším počtem zúčastněných stran s cílem shromáždit stanoviska k základním prvkům globálního paktu pro životní prostředí,

               ·doporučit, aby otevřená mezivládní pracovní skupina ukončila svou činnost nejpozději v roce 2020.

                  Navrhovatelé paktu upřesnili, že výsledky práce právních odborníků během procesu jednání se nebudou považovat za „předběžný návrh“.

                  Francouzská delegace od září 2017 informuje o této iniciativě Radu Evropské unie a Evropskou komisi na zasedáních Pracovní skupiny pro mezinárodní otázky životního prostředí (WPIEI-Global).

               2.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

                   Vzhledem k tomu, že jsou známy pouze obecné cíle této iniciativy a stávající návrh znění paktu vypracovaný právními odborníky nemá oficiální status, konzultace o této iniciativě by v tomto okamžiku měly jen omezený význam. Dne 15. února 2018 byl zveřejněn plán, jehož účelem je vysvětlit zúčastněným stranám, z jakého důvodu se toto doporučení pro rozhodnutí Rady připravuje a co je jeho cílem. Zúčastněné strany mají možnost v průběhu čtyř týdnů od zveřejnění plánu předložit zpětnou vazbu. Občané a zúčastněné strany budou konzultovány poté, co Valné shromáždění celý proces formálně zahájí. Jakmile tento nový mezinárodní nástroj začne v rámci pracovní skupiny OSN nabývat konkrétní podoby, využijí se všechny vhodné prostředky konzultace. Mezi příslušné zúčastněné strany patří zástupci správních orgánů členských států, nevládní organizace, občané EU a široká veřejnost a případně i jiné zúčastněné strany v závislosti na vývoji procesu jednání.

                  Proto nebylo provedeno ani posouzení dopadů, neboť doposud nebyl určen přesný rozsah a obsah jednání. Cílem účasti EU na jednáních je dosáhnout co nejlepšího souladu tohoto mezinárodního nástroje s příslušnými právními předpisy EU a mezinárodními právními předpisy.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA DOPORUČENÍ

                  Cílem tohoto doporučení je, aby Komise získala od Rady zmocnění k jednání o budoucím globálním paktu jménem EU. Právní základ pro to, aby Rada dala zmocnění k zahájení jednání, je čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               Předmět paktu by převážně spadal do oblasti politik a pravomocí EU, zejména v oblasti ochrany životního prostředí (čl. 192 odst. 1), a podle právních předpisů EU by jednání nemohla probíhat bez účasti EU.

               Vzhledem k tomu, že předpisy mezinárodního práva a právní předpisy EU v oblasti ochrany životního prostředí musí zůstat i nadále v souladu, je nezbytné na ochranu integrity právních předpisů EU zavést opatření ve smyslu čl. 216 odst. 1 SFEU.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o globálním paktu pro životní prostředí

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie je smluvní stranou řady mnohostranných dohod v oblasti životního prostředí a prostřednictvím svých vnitřních i vnějších politik a právních předpisů přispívá k jejich účinnému provádění.

               (2)Dne [plánováno na březen 2018 – vložit skutečné datum] přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci „vytvoření globálního paktu pro životní prostředí k posílení uplatňování mezinárodního práva v oblasti životního prostředí“ [ověřit konečné znění názvu, vložit odkaz], kterou se zřizuje otevřená [mezivládní] pracovní skupina, jež bude jednat o globálním paktu pro životní prostředí [dále jen „pakt“], a kterou se stanoví, že se tato otevřená [mezivládní] pracovní skupina začne scházet od roku 2018.

               (3)Článek 191 Smlouvy upravuje pravomoci Unie v oblasti životního prostředí. V zájmu ochrany integrity právních předpisů Unie a s cílem zajistit, aby ustanovení mezinárodního práva a právní předpisy Unie o ochraně životního prostředí zůstaly i nadále v souladu, je nezbytné, aby byla Unie zapojena do jednání o paktu.

               (4)Komise by proto měla být zmocněna k zahájení jednání jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie sjednala globální pakt pro životní prostředí.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se povedou v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            PŘÍLOHA
             k
            doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o globálním paktu pro životní prostředí

               PŘÍLOHA

               V rámci jednání o globálním paktu pro životní prostředí (dále jen „pakt“) se Komise snaží zajistit, aby:

               –
                     pakt byl významným přínosem a usnadňoval provádění stávajícího souboru mezinárodních právních předpisů v oblasti životního prostředí,

               –
                     ustanovení tohoto paktu byla v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a příslušnými mnohostrannými dohodami, jichž je Unie smluvní stranou,

               –
                     pracovní metody otevřené [mezivládní] pracovní skupiny umožnily Unii účastnit se jejích jednání,

               –
                     pakt obsahoval vhodná ustanovení umožňující Unii stát se jeho smluvní stranou a plně se zapojit do všech mechanismů zřízených za účelem jeho provádění.

               Komise zajistí, aby jednání probíhala v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada]. Komise pravidelně informuje Radu o výsledku jednání.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila jednání s Marockým královstvím za účelem změny dohody o partnerství v odvětví rybolovu a uzavření protokolu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Komise navrhuje sjednat změnu Dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím a uzavřít protokol o provádění této dohody, které budou splňovat potřeby loďstva Unie a budou v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice a se závěry Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky.

               Tento návrh se předkládá v návaznosti na rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie ze dne 27. února 2018 ve věci C-266/16 (Western Sahara Campaign UK), v němž Soudní dvůr konstatuje, že vody přiléhající k území Západní Sahary nejsou součástí rybolovné oblasti uvedené ve zmíněné dohodě o rybolovu.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Stávající dohoda o partnerství v odvětví rybolovu mezi Evropskou unií a Marockým královstvím vstoupila v platnost dne 28. února 2007
                  1
               . Tuto dohodu prováděly dva následně uzavřené protokoly, jež umožňovaly plavidlům Unie zaměřujícím se na rybolov pelagických druhů a druhů žijících při dně přístup do rybolovné oblasti Maroka do 14. prosince 2011, což je datum ukončení druhého prováděcího protokolu, neboť Parlament nedal souhlas k jeho uzavření. Evropský parlament vyjádřil pochybnosti ohledně udržitelnosti, efektivnosti nákladů a mezinárodní zákonnosti navrhovaného nástroje. Třetí protokol, který zohlednil obavy Evropského parlamentu, byl uzavřen v roce 2014
                  2
                a jeho platnost skončí dne 14. července 2018.

               Obecně dohoda o partnerství v oblasti rybolovu s Marokem umožňuje plavidlům z jedenácti členských států provozovat rybolov v šesti různých kategoriích včetně malých pelagických druhů, druhů žijících při dně a vysoce stěhovavých druhů. Marocká rybolovná oblast představuje severní hranici oblasti rozšíření malých pelagických druhů kategorie „C“
                  3
               , která se rozprostírá ve vodách Mauritánie, Senegalu a Guineje-Bissau, přičemž všechny tyto země jsou součástí sítě zahrnuté do dvoustranných dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu.

               Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu přispívají k prosazování cílů společné rybářské politiky na mezinárodní úrovni a zajišťují, aby rybolovná činnost Unie mimo vody Unie byla provozována na základě stejných zásad a norem, jaké platí podle práva Unie. Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu kromě toho posilují postavení Evropské unie v mezinárodních a regionálních rybolovných organizacích, zejména v rámci Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu se rovněž zakládají na nejlepším dostupném vědeckém poradenství a přispívají k lepšímu dodržování mezinárodních opatření včetně potírání nezákonného, nehlášeného a neregulovaného (NNN) rybolovu.

               Zvláštní pozornost bude věnována vyplácení finanční kompenzace Maroku s cílem podporovat udržitelné řízení rybolovu, zejména s ohledem na doporučení obsažená ve zvláštní zprávě Evropského účetního dvora č. 11 z roku 2015 o dohodách o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Sjednání dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu a protokolu s Marockým královstvím je v souladu s vnější činností EU vůči sousedním zemím a ve shodě s cíli Unie, pokud jde o dodržování demokratických zásad a lidských práv.

               V návaznosti na výše zmíněné rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie je nutné vyjasnit zeměpisnou působnost dohody.

               EU zastává postoj, že za určitých podmínek je možné rozšířit dvoustranné dohody s Marokem na Západní Saharu. Je však zřejmé, že jakékoli ujednání bude pouze prozatímní, dokud nebude vyřešen konflikt v rámci OSN a v souladu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN.

               Jednání budou v průběhu celého procesu vedena za konzultací se všemi zúčastněnými útvary Komise a s ESVČ a s podporou příslušné delegace EU.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní základ rozhodnutí vychází ze Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), části páté o vnější činnosti Unie, hlavy V týkající se mezinárodních smluv, článku 218, který stanoví postup pro sjednávání a uzavírání dohod mezi EU a třetími zeměmi.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Nepoužije se, jedná se o výlučnou pravomoc.

               •Proporcionalita

               Toto rozhodnutí je přiměřené sledovanému cíli.

               •Volba nástroje

               Nástroj je stanoven v čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti stávajících právních předpisů

               Komise provedla v roce 2017 hodnocení ex post / ex ante možnosti obnovit protokol o rybolovu s Marockým královstvím. Závěry hodnocení jsou uvedeny v samostatném pracovním dokumentu útvarů Komise
                  4
               .

               Zpráva o hodnocení dospěla k závěru, že loďstva EU mají o pokračování rybolovu v Maroku zřejmý zájem. Obnovení protokolu rovněž pomůže posílit monitorování, kontrolu a dohled a přispěje k lepšímu řízení rybolovu v tomto regionu. Z hodnocení vyplývá, že obnovení protokolu by bylo s ohledem na význam finančního příspěvku vypláceného v rámci protokolu jakožto příspěvku pro marockou strategii pro rozvoj odvětví rybolovu „Halieutis“ prospěšné i pro Maroko. Maroko vyjádřilo zájem o zahájení jednání s EU ve věci obnovení protokolu.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               V rámci hodnocení byly konzultovány zainteresované zúčastněné strany včetně zástupců odvětví a organizací občanské společnosti, a to zejména v rámci poradního sboru pro dálkový rybolov.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

               Ve směrnicích pro jednání navržených v příloze rozhodnutí se doporučuje povolit zahájení jednání zahrnujících ustanovení o lidských právech a demokratických zásadách, jehož porušení může vést k pozastavení uplatňování dohody a protokolu.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Rozpočtové důsledky spojené s novým protokolem zahrnují platbu finančního příspěvku Marockému království. Související příděly rozpočtových prostředků, pokud jde o prostředky na závazky a platby, musí být každý rok zahrnuty do rozpočtové položky pro Dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu (11 03 01) a musí být v souladu s finančním plánováním podle víceletého finančního rámce na období 2014–2020. Roční částky na závazky a platby se stanoví v rámci každoročního rozpočtového procesu, a to včetně rezervy na protokoly, které na počátku roku ještě nevstoupí v platnost
                  5
               .

               Očekává se, že jednání budou ukončena před uplynutím platnosti současného protokolu, tedy do 14. července 2018.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Očekává se, že jednání budou zahájena v prvním čtvrtletí roku 2018.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Komise doporučuje, aby:

               – Rada zmocnila Komisi k zahájení a vedení jednání za účelem změny Dohody o partnerství v odvětví rybolovu s Marockým královstvím a uzavření protokolu,

               – Komise byla jmenována vyjednavačem EU v této věci,

               – Komise tato jednání konzultovala se zvláštním výborem v souladu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie,

               – Rada schválila směrnice pro jednání uvedené v příloze tohoto doporučení.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila jednání s Marockým královstvím za účelem změny dohody o partnerství v odvětví rybolovu a uzavření protokolu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4,

               s ohledem na doporučení Komise,

               vzhledem k tomu, že by měla být zahájena jednání s Marockým královstvím za účelem změny Dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím
                  6
                a uzavření protokolu o provádění této dohody,

               vzhledem k tomu, že je důležité, aby partnerství v oblasti rybolovu, které se v průběhu let mezi Evropskou unií a Marockým královstvím vyvinulo, nebylo přerušeno a zároveň bylo zajištěno, že existují vhodné záruky pro ochranu lidských práv a udržitelný rozvoj dotčených území,

               Vzhledem k tomu, že Unie podporuje úsilí Organizace spojených národů o nalezení vzájemně přijatelného politického řešení, jež by umožnilo sebeurčení lidu Západní Sahary, v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Komise se zmocňuje k zahájení jednání s Marockým královstvím za účelem změny Dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím a uzavření protokolu o provádění této dohody.

               2.Komise povede vyjednávací tým, jehož členem bude rovněž vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

                Článek 2

               Tato jednání se povedou za konzultace s pracovní skupinou Rady pro vnější rybářskou politiku na základě směrnic Rady pro jednání uvedených v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 78, 17.3.2007, s. 31.

                     (2)

                        Úř. věst. L 349, 21.12.2013, s. 1.

                     (3)

                        Podle používané vědecké klasifikace.

                     (4)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Závěrečná zpráva, září 2017 (F&S Poseidon a Megapesca).

                     (5)

                        Kapitola 40 (rezervní položka 40 02 41) v souladu s interinstitucionální dohodou o víceletém finančním rámci (2013/C 373/01).

                     (6)

                        Úř. věst. L 141, 29.5.2006, s. 4.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            PŘÍLOHA

            Doporučení
            pro rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje, aby jménem Evropské unie zahájila jednání s Marockým královstvím za účelem změny dohody o partnerství v odvětví rybolovu a uzavření protokolu

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání

               Cílem jednání je změna Dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím a uzavření protokolu k této dohodě v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice a se závěry Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení Komise ze dne 13. července 2011 o vnější dimenzi společné rybářské politiky.

               S cílem podporovat udržitelný a odpovědný rybolov a přispět k přísnému dodržování mezinárodního práva a zároveň zajistit tímto novým protokolem vzájemné výhody pro EU a Maroko Komise při jednáních usiluje o:

               ·zajištění přístupu do vod, na něž se vztahuje stávající dohoda a protokol, a do vod přiléhajících k nesamosprávnému území Západní Sahary a nezbytných povolení k rybolovu v těchto vodách pro plavidla loďstva EU zaměřující se na lov malých pelagických druhů, druhů žijících při dně a vysoce stěhovavých druhů, a tím mimo jiné o udržení sítě dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, jež jsou k dispozici hospodářským subjektům EU,

               ·podporu úsilí generálního tajemníka Organizace spojených národů o nalezení řešení, jež umožní sebeurčení lidu Západní Sahary, v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů,

               ·zohlednění nejlepšího dostupného vědeckého poradenství a relevantních plánů řízení přijatých příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu s cílem zajistit environmentální udržitelnost rybolovných činností a podpořit správu oceánů v mezinárodním měřítku. Rybolovné činnosti budou zaměřeny výhradně na dostupné zdroje, s přihlédnutím k rybolovné kapacitě místního loďstva, přičemž zvláštní pozornost bude věnována tažné a vysoce stěhovavé povaze dotyčných rybích populací,

               ·získání přiměřeného podílu z přebytku rybolovných zdrojů plně úměrného zájmům loďstev EU, mají-li na těchto zdrojích zájem i jiná zahraniční loďstva, a uplatňování totožných technických podmínek na všechna zahraniční loďstva,

               ·zajištění toho, aby přístup k rybolovu vycházel z činnosti loďstva EU v tomto regionu s ohledem na nejaktuálnější a nejlepší dostupná vědecká hodnocení,

               ·navázání dialogu za účelem posílení odvětvové politiky s cílem podporovat provádění odpovědné rybářské politiky v souvislosti s rozvojovými cíli země, zejména pokud jde o správu rybolovu, boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, kontrolu a monitorování rybolovných činností a dohled nad nimi a poskytování vědeckého poradenství, jakož i o podporu tvorby pracovních míst, jež přispěje mimo jiné k řešení hlavních příčin emigrace,

               ·zahrnutí ustanovení o důsledcích porušování lidských práv a demokratických zásad,

               ·zahrnutí ustanovení o preferenčním přístupu loďstva EU k dostupným přebytkům a o uplatňování totožných technických podmínek na všechna zahraniční loďstva,

               ·zahrnutí vhodných mechanismů, které zajistí, že Komise bude dostatečně informována a zapojena, pokud jde o zeměpisné a sociální rozdělení sociálně-ekonomických výhod vyplývajících z dohody a protokolu, aby mohla zajistit, že z dohody i protokolu budou mít prospěch lidé, jichž se tyto dokumenty dotýkají,

               ·zahrnutí ustanovení o přezkumu umožňující zohlednit vzájemně přijatelné politické řešení, jež zajistí sebeurčení lidu Západní Sahary v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů.

               Kromě toho:

               ·Komise v okamžiku podpisu posoudí možné důsledky dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu a protokolu k této dohodě pro udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o přínosy pro lidi, jichž se tyto dokumenty dotýkají, a využívání přírodních zdrojů dotčených území,

               ·Komise zajistí, aby předložení jejího návrhu k podpisu a uzavření předcházelo náležité zapojení lidí, jichž se dohoda dotýká,

               ·aby se zabránilo přerušení rybolovných činností, měl by nový protokol obsahovat ustanovení o prozatímním uplatňování.

               Protokol by měl zejména definovat:

               ·rybolovná práva podle kategorií, jež mají být udělena plavidlům Evropské unie,

               ·finanční kompenzaci a podmínky jejího vyplacení, a

               ·mechanismy pro účinné provádění odvětvové podpory a její pravidelné monitorování.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 403 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem České republiky na rok 2018a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu České republiky z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem České republiky na rok 2018

                  a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu České republiky z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které Česká republika není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (2)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o České republice pro rok 2018
                  4
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Česká republika učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů České republiky v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 30. dubna 2018 předložila Česká republika svůj národní program reforem na rok 2018 a svůj konvergenční program z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (5)Na Českou republiku se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2018 vláda plánuje v období 2018–2021 dosáhnout celkového rozpočtového přebytku. Střednědobý rozpočtový cíl – tj. strukturální schodek ve výši 1,0 % HDP – je v celém programovém období stále plněn s rezervou. Podle konvergenčního programu z roku 2018 se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP bude postupně klesat a v roce 2021 bude činit 29,9 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Rizika ohrožující dosažení rozpočtových cílů se jeví jako víceméně vyrovnaná, přičemž se očekává oživení veřejných investic a další růst mezd ve veřejném sektoru. Na základě prognózy Komise z jara 2018 se předpokládá, že strukturální saldo poklesne v roce 2018 přibližně na 0,9 % HDP a v roce 2019 pak na 0,2 % HDP, takže zůstane nad střednědobým rozpočtovým cílem. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognózy Česká republika v letech 2018 a 2019 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

               (6)Pokud jde o fiskální udržitelnost, Česká republika v dlouhodobém výhledu nadále čelí středně velkým rizikům. Náklady související se stárnutím obyvatelstva představují výzvu v oblasti zdravotní i dlouhodobé péče, ovšem zvláštní pozornost by měla být věnována změnám důchodového systému. Aktualizované projekce výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva ukazují na vyšší růst, než bylo uvedeno ve Zprávě o stárnutí obyvatelstva z roku 2015. Očekává se, že výdaje na důchody vzrostou z hodnoty 8,2 % HDP v roce 2016 na 10,9 % HDP v roce 2070. Tento očekávaný vyšší nárůst výdajů na důchody odráží zejména zastropování důchodového věku na úrovni 65 let. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu totiž není automaticky navázán na střední délku života; namísto toho bude uvedený strop počínaje rokem 2019 každých pět let přezkoumávat vláda. Jelikož je přezkum důchodového věku ponechán na uvážení vlády, není v současných projekcích výdajů na důchody zohledněn. Kromě toho je nyní valorizace důchodů velkorysejší, neboť se při ní započítává 50 % růstu reálných mezd namísto dříve používaných 33 %. Dopad těchto změn na výdaje v roce 2070 představuje 2 procentní body HDP. Ukazatele udržitelnosti zhoršují i další aktuálně projednávané změny, jako například zvýšení základní výměry důchodu a vyšší důchody pro starší seniory. Veřejné výdaje na zdravotní péči by se podle předpovědí měly v dlouhodobém horizontu zvýšit o 1,1 procentního bodu HDP, což je více než odhadovaný průměrný nárůst v Evropské unii ve výši 0,9 procentního bodu. V této souvislosti je třeba zmínit, že existují známky neefektivního využívání zdrojů v ambulantní a nemocniční péči.

               (7)Nový zákon o pravidlech rozpočtové odpovědnosti, který je v platnosti od začátku roku 2017, výrazně posílil fiskální rámec České republiky a vedl ke zřízení nezávislé rozpočtové rady. V současnosti probíhá meziresortní připomínkové řízení k návrhu zákona o nezávislém auditu, který má dořešit provedení směrnice Rady 2011/85/EU ve vnitrostátním právu.

               (8)Česká národní banka může stanovit doporučující makroobezřetnostní limity pro poskytování hypotečních úvěrů, má však pouze omezené sankční pravomoci, neboť jejich dodržování nemůže formálně vymáhat. Přestože české banky splňují určité limity na agregované úrovni, pokyny České národní banky z roku 2016 se zcela neřídí. Závazné legislativně stanovené limity by pravděpodobně zvýšily míru jejich dodržování ze strany bank, čímž by se zajistila finanční stabilita a snížilo riziko pro dlužníky. Očekává se, že Parlament bude v roce 2018 projednávat legislativní návrh novely zákona o České národní bance.

               (9)Česká republika i nadále čelí problémům v oblastech zvyšování transparentnosti a efektivnosti zadávání veřejných zakázek a předcházení korupci. Přestože byla přijata určitá opatření s cílem zlepšit rámec pro zadávání veřejných zakázek, úroveň hospodářské soutěže i nadále vzbuzuje obavy, jelikož téměř poloviny všech zadávacích řízení se účastní pouze jediný uchazeč. Schválení povinného používání elektronických postupů má ovšem potenciál transparentnost a efektivnost zvýšit. Vedle soukromých platforem působících na českém trhu investovaly české orgány do Národního elektronického nástroje, jehož uživatelská vstřícnost a spolehlivost by se měly postupně zvyšovat. Stále existuje značný prostor pro odstraňování administrativních překážek a využívání potenciálu hromadného a strategického zadávání zakázek, aby byly veřejné finanční prostředky vynakládány efektivněji. Ústřední i místní orgány začaly provádět cílené iniciativy se záměrem vyškolit pracovníky, kteří se na zadávání veřejných zakázek podílejí. Zavádění společného zadávání veřejných zakázek a získávání specializovaných znalostí v určitých oblastech se však nadále střetává se značnými obtížemi. Kromě toho podniky i občany trvale znepokojuje korupce a úplatkářství. Bylo sice přijato několik důležitých reforem protikorupční strategie, některé oblasti však zůstávají nevyřešeny.

               (10)Ačkoli výkonnost elektronické veřejné správy je i nadále pod průměrem Evropské unie, byla přijata legislativní opatření v dané oblasti, která by měla vést ke zvýšení přístupnosti a dostupnosti těchto služeb. V roce 2018 se očekává zavedení určitých rozsáhlých iniciativ, ale jejich úspěch bude záviset na schopnosti orgánů zvyšovat povědomí o nich a přinášet uživatelsky vstřícná řešení.

               (11)Investice brzdí určitá správní a regulační zátěž. Jedná se především o proceduru pro získání stavebního povolení a složitý daňový systém. Je však třeba uvést, že české orgány přijaly novelu stavebního zákona, která zjednodušuje stavební řízení tím, že zahrnuje posouzení vlivů na životní prostředí do územního rozhodnutí nebo společného územního rozhodnutí a stavebního povolení. Zatím ovšem není jasné, zda by se tím rovněž mohly zjednodušit postupy pro velké infrastrukturní projekty, jelikož do systému společného povolovacího řízení nebyla zahrnuta různá další povolení. V Parlamentu je projednávána novela stávajícího zákona, který upravuje výstavbu dopravní infrastruktury. V daňovém systému byly provedeny změny s cílem zlepšit výběr daní, v podnikatelské oblasti jsou však daňové předpisy a sazby vnímány jako stále větší problém. Nová vláda oznámila možné změny s cílem zvýšit transparentnost a zjednodušit daňový systém, včetně probíhající práce na modernizaci právní úpravy daně z příjmu. Náklady na dodržování předpisů spojených s odvodem daní mírně vzrostly a jsou i nadále nad průměrem Evropské unie. Kontrolní hlášení DPH sice přináší dodatečné daňové příjmy, zvýšila se však časová náročnost plnění daňových povinností. Přestože počet hodin potřebných ke splnění daňových předpisů se oproti minulosti podstatně snížil, je v České republice stále poměrně vysoký. Složitost systému daně z přidané hodnoty by se navíc mohla v důsledku nových snížených sazeb DPH dále zvětšit, zejména pro malé a střední podniky.

               (12)Zaměření českého hospodářství se posouvá k činnostem více založeným na znalostech, avšak rozvoji dobře fungujícího systému výzkumu a inovací stále brání několik překážek. Za zvyšováním investic do výzkumu a vývoje v podnikové sféře stojí především přímé zahraniční investice. Výdaje domácích podniků na výzkum a vývoj během posledních dvou let klesly. Kvalita veřejné vědecké základny v České republice navzdory značným veřejným investicím do výzkumu a vývoje není optimální. Byla přijata opatření s cílem vytvářet vazby mezi vysokými školami a podniky a zlepšit výkonnost veřejné vědecké základny, ale jejich dosavadní výsledky jsou omezené a reformy ještě nebyly provedeny v plném rozsahu. Správa systému výzkumu a inovací je navíc nadále roztříštěná.

               (13)S ohledem na rostoucí omezení na českém trhu práce má zásadní význam kvalitní inkluzivní vzdělávání a odborná příprava. Výsledky vzdělávání jsou nadále silně ovlivněny socioekonomickým zázemím studentů. Opatření v oblasti inkluzivního vzdělávání doposud nebyla plně provedena, zejména co se týče romských dětí. Nedostatek kvalifikovaných učitelů spolu s demografickými projekcemi naznačuje, že by mohlo být stále obtížnější získávat a udržet si pedagogické pracovníky. Plánovaný kariérní řád pro učitele, který by provázal jejich další profesní rozvoj, kariérní postup a platy, Parlament nepřijal. Platy učitelů zůstávají ve srovnání s platy jiných pracovníků s terciárním vzděláním na nízké úrovni, i když v nadcházejících letech se předpokládá jejich další růst. Učitelské povolání je tudíž pro talentované mladé lidi i nadále poměrně málo atraktivní. Úspěch reformy, která má zvýšit inkluzivnost vzdělávání (a byla spuštěna v roce 2016 s podporou Evropského sociálního fondu), bude záviset na dostupnosti dostatečného a udržitelného vnitrostátního financování, další odborné přípravě učitelů a asistentů a zvyšování povědomí veřejnosti, pokud jde o přínosy inkluzivního vzdělávání.

               (14)Trh práce v České republice má velmi dobré výsledky. Zaměstnanost v posledních šesti letech vytrvale roste a nezaměstnanost výrazně poklesla. Stále je však nedostatečně využíván potenciál žen, osob s nízkou kvalifikací a osob se zdravotním postižením. Vzhledem k nedostatku pracovních sil existuje zjevný prostor pro zvyšování jejich účasti na trhu práce. Rozdíly mezi ženami a muži v oblasti zaměstnanosti a mezd zůstávají vysoké, a to i přes nedávná opatření, která vedla k flexibilnější rodičovské dovolené a ke zvýšení počtu zařízení péče o děti. Míra zaměstnanosti žen je nadále výrazně nižší než u mužů. Na míru účasti na trhu práce má stále významný vliv mateřství, což souvisí s malou nabídkou cenově dostupné péče o děti, dlouhou rodičovskou dovolenou, malým využíváním pružné pracovní doby a nedostatkem zařízení dlouhodobé péče. V roce 2016 bylo v nějakém druhu formální péče o děti pouze 4,7 % dětí mladších tří let. Ačkoli pracovníci s nízkou kvalifikací představují malé procento populace, míra jejich zaměstnanosti je značně nižší než u osob se střední a vysokou kvalifikací. Rovněž míra zaměstnanosti osob se zdravotním postižením je nižší než průměr Evropské unie, a to navzdory rekordně nízké obecné míře nezaměstnanosti a nedostatku pracovních sil na trhu práce. To by mohlo podnítit využívání nevyužitého potenciálu zdravotně postižených osob. V důsledku omezené kapacity veřejných služeb zaměstnanosti se jim v současné době nedaří poskytovat uchazečům o zaměstnání individuální a trvalou podporu. Posílení informační a aktivační kapacity veřejných služeb zaměstnanosti v kombinaci s účinnými a dobře zacílenými aktivními politikami na trhu práce a individualizovanými službami by přispělo ke zvýšení ekonomické aktivity uvedených skupin. Přístup na trh práce by mohly zlepšit iniciativy zaměřené na rozšiřování dovedností (včetně dovedností digitálních).

               (15)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky České republiky, kterou zveřejnila ve své zprávě o České republice pro rok 2018. Posoudila také konvergenční program z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla České republice adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v České republice, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (16)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program z roku 2018 a dospěla ke stanovisku, že Česká republika zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE České republice v období 2018–2019:

               1.Zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména důchodového systému. Vyřešit nedostatky v postupech zadávání veřejných zakázek, zejména podporou soutěže více založené na kritériích kvality a zavedením protikorupčních opatření.

               2.Snížit administrativní zátěž pro investice, mimo jiné zrychlením povolovacích postupů u infrastrukturních projektů. Odstranit překážky brzdící výzkum, vývoj a inovace, zejména zvýšením inovační kapacity domácích podniků. Posílit schopnost vzdělávacího systému poskytovat kvalitní inkluzivní vzdělávání, mimo jiné podporou učitelského povolání. Podporovat zaměstnávání žen, osob s nízkou kvalifikací a osob se zdravotním postižením, mimo jiné zvýšením účinnosti aktivních politik na trhu práce.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 403 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 202 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 421 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Portugalska z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Portugalska z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
                  2
               , a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  3
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  4
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě zohlednila evropský pilíř sociálních práv, který byl vyhlášen Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy růstu potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které je Portugalsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady dne 22. března 2018. Rada přijala dne 14. května 2018 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“).

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Portugalsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby bylo doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Portugalsku
                  5
                pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Portugalsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 7. března 2018
                  6
               . Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Portugalsko se potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Za slabiny v kontextu nízkého růstu produktivity se považují zejména velký objem čistých vnějších závazků, soukromý a veřejný dluh a vysoký podíl úvěrů v selhání. V zájmu korekce čistých vnějších závazků je zapotřebí rozumná výše salda běžného účtu a zachování nárůstu konkurenceschopnosti. Míra zadlužení soukromého sektoru nadále z vysokých úrovní klesá vzhledem k obnovení nominálního růstu a lehce záporným úvěrovým tokům a poměr veřejného dluhu k HDP začal mít podle prognóz v kontextu trvalé potřeby snižování páky klesající tendenci. Zásahy ve finančním sektoru přispěly ke zmírnění rizik pro stabilitu, ačkoli banky se stále potýkají s nízkou ziskovostí a rozsáhlým (i když snižujícím se) objemem úvěrů v selhání. Klíčový pro zlepšení vyhlídek s ohledem na konkurenceschopnost, snižování páky a potenciální růst je vyšší růst produktivity. Nezaměstnanost několik let rychle klesá. Přetrvávají nedostatky v některých politikách, zejména pokud jde o provádění plánovaných opatření ke snížení objemu úvěrů v selhání a zlepšení podnikatelského prostředí. Bude třeba sledovat přijetí a provádění několika plánů reforem, včetně opatření, jež mají řešit segmentaci trhu práce, a fiskálních strukturálních reforem pro lepší udržitelnost veřejných financí.

               (4)Dne 27. dubna 2018 předložilo Portugalsko svůj národní program reforem na rok 2018 a svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně. Program stability předpokládá stabilní sestupnou tendenci poměru veřejného dluhu k HDP. Portugalský národní program reforem obsahuje krátkodobé i střednědobé závazky a zahrnuje problémy uvedené ve zprávě z roku 2018 týkající se této země. Představena jsou zejména opatření v oblastech kvalifikací a inovací, jež mohou posílit produktivitu a zvýšit hodnotu portugalského vývozu. Strategie, jež byla předložena s cílem omezování úvěrů v selhání, přispívá společně s opatřeními na podporu kapitalizace podniků ke snižování zadluženosti portugalské ekonomiky a k čištění rozvah bank. Účinné provádění předložených programů by nápravu nerovnováhy celkově podpořilo.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech v rámci evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  7
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  8
               .

               (6)Na Portugalsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2018 plánuje Portugalsko dosáhnout celkového schodku vládního sektoru ve výši 0,7 % HDP v roce 2018 a 0,2 % HDP v roce 2019 a pokračovat ve zlepšování salda až na přebytek ve výši 1,4 % HDP do roku 2021. V těchto plánech není zohledněno, jaký by mohla mít opatření na podporu bank od roku 2019 dopad na zvýšení schodku. Střednědobého rozpočtového cíle, kterým je strukturální přebytek ve výši 0,25 % HDP, má být dosaženo do roku 2020. V programu stability z roku 2018 se předpokládá, že poměr veřejného dluhu k HDP dosáhne 122,2 % v roce 2018 a 118,4 % v roce 2019 a dále klesne na úroveň 107,3 % v roce 2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro rok 2018 realistický, ale pro následující roky příznivý. Nebyla nicméně dostatečně specifikována opatření nezbytná na podporu plánovaných cílových schodků počínaje rokem 2018.

               (7)V programu stability Portugalska z roku 2018 je uvedeno, že rozpočtové důsledky rozsáhlých přírodních požárů, k nimž došlo v roce 2017, jsou značné, a je v něm náležitě doložen rozsah a povaha těchto dodatečných rozpočtových nákladů.  V programu stability je zejména uvedeno, že rozpočet na rok 2018 zahrnuje mimořádné výdaje ve výši přibližně 0,07 % HDP v souvislosti s preventivními opatřeními na ochranu proti přírodním požárům na vnitrostátním území. Program stability stanoví výdaje, které souvisejí se zvládáním mimořádných situací (výdaje klasifikované jako jednorázové) a s prevencí. Vzhledem k integrovanému charakteru těchto výdajů a vzhledem k přímé vazbě s rozsáhlými přírodními požáry z roku 2017 lze uvažovat o tom, že by se na zvláštní zacházení s výdaji na předcházení přírodním požárům použila „doložka o neobvyklých událostech“. Podle Komise činí způsobilé dodatečné výdaje pro preventivní opatření v roce 2018 0,07 % HDP. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, neboť nebývalé, rozsáhlé přírodní požáry se považují za neobvyklé události, jejich dopad na veřejné finance Portugalska je značný a povolení dočasného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle by neohrozilo udržitelnost. Na jaře 2019 bude na základě zjištěných údajů za rok 2018, které poskytly portugalské orgány, provedeno konečné posouzení včetně posouzení způsobilých částek.

               (8)Dne 11. července 2017 doporučila Rada Portugalsku, aby zajistilo, že nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  9
                nepřekročí v roce 2018 hodnotu 0,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši nejméně 0,6 % HDP. Zároveň v něm bylo uvedeno, že při posuzování návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následném posuzování rozpočtových výsledků za rok 2018 bude třeba řádně zohlednit cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí. Poté, co Komise – v souvislosti se svým stanoviskem k návrhu rozpočtového plánu Portugalska – posoudila sílu oživení v Portugalsku, přičemž řádně zvážila problematiku jeho udržitelnosti, není třeba v tomto ohledu brát ohled na žádné dodatečné prvky. Na základě prognózy Komise z jara 2018 existuje riziko významné odchylky od uvedené doporučené korekce v roce 2018 a ve společně posuzovaném období 2017 a 2018.

               (9)V roce 2019 by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí9 – s ohledem na míru veřejného zadlužení Portugalska přesahujícího 60 % HDP a na mezeru výstupu, která má podle prognóz činit 1,3 %, – neměla být vyšší než 0,7 %; to je v souladu se strukturální korekcí ve výši 0,6 % HDP podle matice požadavků v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Při nezměněné politice existuje riziko výrazného odchýlení od uvedeného požadavku v roce 2019 a ve společně posuzovaném období 2018 a 2019. Zároveň se předpokládá, že Portugalsko v letech 2018 a 2019 dodrží přechodné pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že pro dodržení ustanovení Paktu o stabilitě a růstu by měla být od roku 2018 přijata nezbytná opatření. Bylo by obezřetnou reakcí využít případné neočekávané zisky k dalšímu snižování míry veřejného dluhu.

               (10)Zajištění udržitelnosti veřejného dluhu závisí na udržitelné fiskální konsolidaci prostřednictvím strukturálního zlepšení veřejných financí, jehož má být dosaženo lepším výběrem příjmů a lepšími kontrolami výdajů. Klíčovým opatřením pro posílení kontroly výdajů je účinné prosazování zákona o kontrole závazků, důkladné a včasné provádění zákona o rozpočtovém rámci, jakož i trvalý přezkum výdajů a úsilí o racionalizaci. Plánování a plnění rozpočtu je i nadále dosti problematické, zejména ve zdravotnictví, v němž jsou opožděné platby (nedoplatky) stále velmi vysoké, což rovněž poukazuje na nedostatky v kontrole účetnictví a řídicích postupech. Rovněž by se v souvislosti s udržitelnou fiskální konsolidací měly řešit vysoké a rostoucí náklady na stárnutí populace. Ve střednědobém výhledu se očekává, že vyšší fiskální rizika související se stárnutím populace budou do značné míry spojeny s náklady na financování důchodů, zatímco náklady na zdravotní péči zvýší tlak v dlouhodobém horizontu. K řešení těchto rizik by pomohla opatření na zlepšení střednědobé udržitelnosti důchodového systému, spolu s komplexní strategií ke zmírnění nákladů na zdravotní péči stárnoucí populace.

               (11)Podobně platí, že ke strukturálnímu zlepšení veřejných financí by mohly významně přispět kontrola výdajů, řízení dluhu a zlepšení celkové finanční udržitelnosti státních podniků. Přestože celkový čistý příjem je stále negativní, provozní výsledky státních podniků se v posledních letech celkově zlepšily, s výjimkou odvětví zdravotnictví, kde se zhoršily. Celkový nekonsolidovaný dluh veřejných korporací, obecně včetně vládních institucí, je i nadále vysoký, přičemž na konci roku 2017 činil přibližně 19,0 % HDP. Opatření ke zlepšení monitorování státních podniků se již provádějí, ale jejich dopad se zatím neprojevil. Plán řízení dluhu a rekapitalizace pro státní podniky, který se právě provádí, by měl snížit zadluženost a úrokové náklady; správné pobídky by však mohly být posíleny zavedením předvídatelného a transparentního rámce pro omezené rozpočtové převody.

               (12)Oživení portugalského trhu práce pokračuje v souladu s posílenou hospodářskou výkonností. Ekonomika přinesla dalších přibližně 150 000 pracovních míst v roce 2017 a míra zaměstnanosti (osob ve věku 20–64 let) se v roce 2017 zvýšila až na 73,4 % a dostala se zpět na úroveň před krizí. Výrazně poklesla míra nezaměstnanosti a nyní je pod průměrem eurozóny. Míra dlouhodobé nezaměstnanosti se také rychle snížila, i když je stále poměrně vysoká. Kromě stávajících aktivních politik na trhu práce, výjimek týkajících se sociálního zabezpečení a modelu veřejných služeb zaměstnanosti, který poskytuje individualizované podpory uchazečům o zaměstnání, Portugalsko v roce 2018 rovněž plánuje zavést jednotná kontaktní místa pro zaměstnanost. To by mohlo hrát důležitou úlohu při zajišťování většího rozsahu aktivačních opatření. Pokud jde o ukazatele chudoby a nerovnosti, došlo rovněž k dalšímu zlepšení. Míra ohrožení chudobou či sociálním vyloučením se blíží průměru EU a podíl příjmů těch nejchudších 20 % obyvatel se od roku 2015 zvýšil. Nicméně úroveň příjmové nerovnosti je stále vysoká. Sociální transfery (kromě důchodů), jejichž účelem je vymanit lidi z chudoby, nejsou moc účinné, režim zajišťující minimální příjem (přestože byl již vylepšen) je i nadále nedostatečný a cenová dostupnost bydlení je pro domácnosti s nízkými příjmy stále více problematická.

               (13)I přes výrazné zvýšení počtu stálých pracovních míst v roce 2017 zůstal podíl dočasných zaměstnanců na stabilní úrovni 22 %, což je stále jedna z nejvyšších úrovní v EU. V roce 2017 bylo přibližně 82 % dočasných zaměstnanců v této situaci nedobrovolně. Počet lidí, kteří se z dočasného pracovního místa dostali na stálé pracovní místo, se sice zvýšil, stále však platí, že nezaměstnané osoby, které si najdou práci, získávají smlouvu na dobu určitou. Během krize se navíc zvýšily (již velké) rozdíly v odměňování mezi dočasnými a stálými zaměstnanci. Ukázalo se, že účinnými opatřeními, avšak s omezeným dosahem, byla opatření na podporu vytváření stálých pracovních míst (např. Contrato-Emprego) a osvobození od sociálních příspěvků na oplátku za nábor osob náležejících ke zranitelným skupinám. Od přijímání pracovníků se smlouvou na dobu neurčitou mohou stále odrazovat některé aspekty právních předpisů na ochranu zaměstnanosti a zdlouhavá soudní řízení. K přezkumu právního rámce pro propouštění se nicméně v současné době neplánují žádná opatření. Vláda plánuje opatření s cílem řešit problém segmentace trhu práce prostřednictvím třístranných jednání se sociálními partnery.

               (14)Celková úroveň dovedností u dospělé populace stále patří mezi nejnižší v Evropě a je pro Portugalsko překážkou, pokud jde o jeho potenciál k inovacím a konkurenceschopnost. Patří sem digitální dovednosti: v roce 2017 mělo pouze 50 % občanů ve věku 16–74 let základní nebo lepší než základní digitální dovednosti (ve srovnání s průměrem EU, který činí 57 %). V tomto ohledu se zavádějí programy (konkrétně Qualifica a vnitrostátní iniciativa v oblasti digitálních dovedností Incode 2030), ale jejich účinnost, pokud jde o zvyšování úrovně základních dovedností pracovníků (matematické gramotnosti, schopnosti číst a psát a digitálních dovedností), a v konečném důsledku i zvyšování produktivity budou záviset na dosahu a kvalitě nabízeného školení, jež nebude omezeno na pouhé uznávání dovedností. Z poznatků vyplývá, že nedávná zvýšení minimální mzdy (odpovídající kumulativnímu nárůstu ve výši 18,3 % od roku 2014) neměla negativní dopad na míru zaměstnanosti pracovníků s nízkou úrovní dovedností, avšak značný nárůst počtu dotyčných zaměstnanců – až do výše 20,4 % ve třetím čtvrtletí roku 2017 – vedl ke stále většímu tlaku na snižování mezd. Vzniká tak riziko, že se sníží příplatky ke mzdě za určité dovednosti, zejména mezi pracovníky s nízkou a střední úrovní dovedností, čímž by se zase snížila motivace pracovníků s nízkou úrovní dovedností investovat do vzdělávání a odborné přípravy. Vláda společně se sociálními partnery pečlivě monitoruje vývoj výše minimální mzdy.

               (15)Počet osob předčasně odcházejících ze vzdělávání je nadále vyšší než průměr EU. Dlouhodobě je však zaznamenán klesající trend, a to částečně díky opatřením, která jsou prováděna s cílem podpořit úspěšné vzdělávání a snížit míru předčasného ukončení školní docházky. Výsledky v oblasti vzdělávání se i nadále zlepšují, existují však problémy týkající se rovnosti příležitostí, neboť podíl studentů s nedostatečnými výsledky se výrazně liší v závislosti na dolním a horním socioekonomickém kvartilu. Dosažení terciárního vzdělání (ve věku 30–34 let) se snížilo z 34,6 % v roce 2016 na 33,9 % v roce 2017, což je výrazně pod úrovní vnitrostátního cíle, který byl stanoven na 40 % do roku 2020. Přestože je uplatnitelnost absolventů oborů, jako jsou přírodní vědy, inženýrství, technologie a matematika, na trhu práce vysoká, pro tento druh studia se rozhodne pouze malý počet zájemců.

               (16)Pokud jde zejména o kvantitu a kvalitu lidských zdrojů a vědecké produkce, je vývoj portugalského systému výzkumu a inovací v posledních letech sice pozitivní, avšak vytváření kultury a příznivých podmínek pro větší spolupráci mezi akademickou a podnikatelskou sférou je i nadále celkově velmi problematické. K problémům patří mimo jiné překážky při přenosu znalostí a technologií a při komercializaci výstupů výzkumu; dále neexistují dostatečné pobídky pro výzkumné pracovníky, aby v rámci své výzkumné profesní dráhy využívali možností „podnikatelského výzkumu“ a příležitostí pro spolupráci s průmyslem.  Další zvyšování povědomí a jasnosti ohledně duševního vlastnictví ve vztahu mezi akademickou obcí a podniky by mohlo přispět ke zkrácení doby plnění smluvních cílů, zpeněžení vědeckých poznatků, jakož i k posílení jejich ekonomického potenciálu.

               (17)Provádí se komplexní strategie pro rychlejší snížení aktiv v selhání. To pomohlo snížit poměr úvěrů v selhání ze 17,2 % hrubých úvěrů na konci roku 2016 na 14,6 % ve třetím čtvrtletí roku 2017. Podnikové úvěry v selhání jsou vážným problémem, neboť představují přibližně dvě třetiny celkového objemu úvěrů v selhání; poměr podnikových úvěrů v selhání je nadále vysoký, a to 26,6 % hrubých úvěrů. Řešení toxických aktiv je klíčem k uvolnění nabídky úvěrů pro nové investice a udržitelný růst. Významnou překážkou ke snížení podílu úvěrů v selhání jsou však nadále řízení týkající se insolventních společností a úzké sekundární trhy pro toxická aktiva. Ačkoliv se díky navýšení kapitálu, které doprovází stávající úsilí o snížení nákladů, zlepšují vyhlídky finančního sektoru, ziskovost zůstává nízká, expozice vůči rizikům státního dluhu vysoká a kapitálové rezervy slabé.

               (18)Hlavní výzvou pro portugalské hospodářství je i nadále přístup k financování a kapitálu. Zajištění stabilního přístupu k financování, a zejména k vlastnímu kapitálu, se považuje za jednu z hlavních výzev pro portugalské podniky, jejichž situace se ztížila v důsledku tlaků na snižování páky. V relativním vyjádření jsou alternativní zdroje financí stále málo významné. V posledních letech byly zahájeny nové programy a úvěrové linky, spolu s dalšími zjednodušeními v podnikatelském prostředí, avšak stále existuje prostor pro zlepšení. Zároveň platí, že ačkoli se úvěry v selhání a zadlužení snižují, jsou i nadále vysoké a pro investiční prostředí by bylo přínosné, kdyby se zlepšilo přidělování kapitálu produktivnějším firmám.

               (19)Při zavádění administrativního zjednodušení v průřezových záležitostech, které mají dopad na každodenní život občanů a podniků sice došlo k pokroku, investicím a efektivnímu přidělování zdrojů však stále brání odvětvové regulační a administrativní překážky. Mezi velice potřebné odvětvové reformy v tomto ohledu patří vylepšení procesních pracovních postupů tak, že se zkrátí lhůty pro rozhodování, pouze ve velmi omezených případech se zavede odchylka od zásady tichého souhlasu a povolovací režimy vyžadující předložení četných dokumentů se nahradí „prohlášeními o odpovědnosti“. Správní poplatky v odvětví stavebnictví by měly být v poměru ke skutečným nákladům. Míra soutěže při zadávání veřejných zakázek zůstává omezená. Revidovaný zákon o veřejných zakázkách má podporovat transparentnost, hospodářskou soutěž a lepší správu veřejných zakázek. Provádění nových pravidel by mělo být monitorováno, včetně dopadu přísnějších pravidel na používání přímého zadávání zakázek. Ačkoli portugalský soudní systém nadále zlepšuje svou účinnost, délka řízení u správních soudů zůstává i nadále problémem. Podniky mají navíc stále obavy z korupce a nedostatku transparentnosti. Přestože bylo v oblasti stíhání korupce dosaženo dalšího pokroku, snahy o zlepšení kultury integrity ve veřejných orgánech doposud nepřinesly dostatečné výsledky.

               (20)Od spuštění programu finanční pomoci bylo reforem v oblasti regulace realizováno velmi málo, což reformy dohodnuté v tomto kontextu pozastavilo, nebo někdy dokonce zvrátilo. Korporátní skupiny nesmějí poskytovat mnohé odborné služby. Podzákonné právní akty, které upravují určité odborné podnikatelské služby, zejména právní služby, jsou v rozhodujících ohledech, jako je například právní forma, akciové podíly, řízení, inzerce a víceoborová praxe, méně ambiciózní než rámcový zákon. Reforma povolení a registrace poskytovatelů stavebních služeb byla jen zřídka doprovázena zmírněním kontrol u služeb souvisejících s instalací a stavebních kontrol.

               (21)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Portugalska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Portugalsku pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Portugalsku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Portugalsku, ale také míru jejich souladu s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018, přičemž její stanovisko
                  10
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (23)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3,

               DOPORUČUJE Portugalsku v období 2018–2019:

               1.Zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřekročila v roce 2019 hodnotu 0,7 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Použít neočekávané zisky k urychlení snižování míry veřejného zadlužení. Posílit kontrolu výdajů, nákladovou efektivnost a přiměřené sestavování rozpočtu, zejména v odvětví zdravotnictví s důrazem na snížení nedoplatků v nemocnicích. Zvýšit finanční udržitelnost státních podniků, zejména zvýšením jejich celkového čistého příjmu a snížením dluhu.

               2.Podporovat prostředí příznivé pro nábor osob se smlouvou na dobu neurčitou, včetně přezkoumání právního rámce na základě konzultace se sociálními partnery. Zvýšit úroveň dovedností u dospělé populace, včetně počítačové gramotnosti, tím, že se posílí a rozšíří dosah prvku odborné přípravy v programech kvalifikací pro dospělé. Zvýšit počet studentů ve vysokoškolském vzdělávání, zejména v oblastech vědy a techniky.

               3.Zvýšit efektivitu insolvenčního řízení a řízení pro účely vymáhání a snížit překážky na sekundárním trhu, pokud jde o úvěry v selhání. Podnikům poskytnout lepší přístup k financování. Snížit administrativní zátěž tím, že se zkrátí procesní lhůty, více se bude využívat tichého souhlasu a sníží se požadavky na předkládání dokumentů. Odstranit přetrvávající regulační omezení tím, že se zajistí řádné provádění rámcového zákona u vysoce regulovaných povolání. Zvýšit účinnost správních soudů, mimo jiné snížením délky řízení.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 421 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 220 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

                     (10)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.