title: Doporučení Komise (EU) 2019/780 ze dne 16. května 2019 o praktických opatřeních pro vydávání schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury (Text s významem pro EHP.)

text:
               27.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               LI 139/390

      DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2019/780
      ze dne 16. května 2019
      o praktických opatřeních pro vydávání schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury
      (Text s významem pro EHP)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Článek 12 směrnice (EU) 2016/798 Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. května 2016 o bezpečnosti železnic (1) stanoví, že provozovatelé infrastruktury musí získat schválení z hlediska bezpečnosti od vnitrostátního bezpečnostního orgánu v členském státu, ve kterém se infrastruktura nachází, aby mohli spravovat a provozovat železniční infrastrukturu. Takové schválení z hlediska bezpečnosti by mělo potvrzovat uznání systému zajišťování bezpečnosti provozovatele infrastruktury a obsahovat postupy a ustanovení splňující požadavky nezbytné pro bezpečné projektování, údržbu a provoz železniční infrastruktury.
                  Dne 9. března 2017 Agentura Evropské unie pro železnice (dále jen „agentura“) doručila Komisi doporučení ERA-REC-115-REC o revizi společných bezpečnostních metod pro posuzování shody a společných bezpečnostních metod pro dohled. Toto doporučení zahrnovalo ustanovení o praktických opatřeních pro vydávání schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury.

                  (2)

                  Odborná skupina Komise pro technický pilíř čtvrtého železničního balíčku na svém zasedání dne 5. července 2017 navrhla Komisi, aby výše zmíněná ustanovení začlenila do doporučení, jelikož neexistuje žádný vhodný právní základ pro to, aby byla začleněna do nařízení. Takové doporučení by obsahovalo pokyny stanovící praktická opatření pro vydávání schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury. Takové jednotné pokyny by měly snížit složitost vnitrostátních schvalovacích postupů stanovením jednotné metodiky. Také by mohly zajistit účinnější plnění cílů článku 12 směrnice (EU) 2016/798 a usnadnit koordinaci, kterou by měly provádět vnitrostátní bezpečnostní orgány podle zmíněného článku. Proto Komise členským státům doporučuje, aby se těmito ustanoveními řídily.

                  (3)

                  V souladu s čl. 12 odst. 1 by vnitrostátní bezpečnostní orgány měly pro správu vydávání schválení z hlediska bezpečnosti vypracovat pokyny pro podávání žádostí, včetně postupů, které je třeba dodržovat, za účelem snížení administrativní zátěže a nákladů, které žadateli vznikají v souvislosti se zpracováváním žádosti.

                  (4)

                  Lhůtami stanovenými vnitrostátními bezpečnostními orgány pro dodání požadovaných dodatečných informací od žadatele nebo pro provádění návštěv, inspekcí nebo auditů by neměl být dotčen časový rámec pro posouzení žádosti stanovený v čl. 12 odst. 3 směrnice (EU) 2016/798.

                  (5)

                  V případě přeshraniční infrastruktury by dotčené vnitrostátní bezpečnostní orgány podle čl. 12 odst. 5 směrnice (EU) 2016/798 měly při posuzování postupovat koordinovaně, aby v co největší míře zabránily zdvojování posudků a zajistily jednotnost rozhodnutí přijímaných ohledně železniční infrastruktury v jejich členských státech.

                  (6)

                  V rámci své činnosti mohou provozovatelé infrastruktury využívat vlaky, vozidla pro kontrolu infrastruktury, traťové stroje nebo jiná zvláštní vozidla pro různé účely, např. pro přepravu materiálu nebo zaměstnanců za účelem výstavby či údržby infrastruktury, údržby zařízení infrastruktury nebo zvládání mimořádných situací. V takových případech by měl být provozovatel infrastruktury považován za železniční podnik jednající v souladu s vlastním systémem zajišťování bezpečnosti a schválením z hlediska bezpečnosti bez nutnosti žádat o zvláštní jednotné osvědčení o bezpečnosti a nehledě na to, zda je či není vlastníkem vozidel.

                  (7)

                  Je užitečné pro potřeby provozovatelů infrastruktury harmonizovat kategorizaci problémů, se kterými se mohou setkat v průběhu posouzení žádosti. Harmonizace by měla zajistit, aby žadatel chápal závažnost případných problémů, na které vnitrostátní bezpečnostní orgán upozorní. Kategorizace problémů má význam zejména pro spolupráci mezi vnitrostátními bezpečnostními orgány v případě přeshraniční infrastruktury,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

         PŘEDMĚT A OBLAST PŮSOBNOSTI

                  1.

                  Toto doporučení stanoví pokyny pro posuzování žádostí předložených provozovateli infrastruktury vnitrostátním bezpečnostním orgánům za účelem vydání schválení z hlediska bezpečnosti nebo jejich obnovení či aktualizace, jak stanoví článek 12 směrnice (EU) 2016/798.

         DEFINICE

                  2.

                  Pro účely tohoto doporučení se rozumí:

                              a)

                              „dnem přijetí žádosti“ první pracovní den v dotčeném členském státě po potvrzení přijetí spisu se žádostí;

                              b)

                              „přípravnou komunikací“ procesní fáze předcházející předložení žádosti, během níž si může žadatel od vnitrostátního bezpečnostního orgánu vyžádat další informace o následujících fázích posouzení bezpečnosti;

                              c)

                              „přetrvávajícím problémem“ méně závažná záležitost zjištěná při posuzování žádosti o schválení z hlediska bezpečnosti, která nebrání jeho vydání a která může být odložena z hlediska dohledu na později.

         POVINNOSTI VNITROSTÁTNÍHO BEZPEČNOSTNÍHO ORGÁNU

                  3.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl odpovídat za plánování, provádění a sledování posuzovací činnosti, kterou provádí v souvislosti s vydáváním schválení z hlediska bezpečnosti.

                  4.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl na žádost žadatele akceptovat přípravnou komunikaci a poskytnout případná objasnění požadovaná žadatelem ohledně postupu, který má být dodržen.

                  5.

                  Pro účely vydávání schválení z hlediska bezpečnosti by vnitrostátní bezpečnostní orgán měl shromáždit následující informace:

                              a)

                              veškeré relevantní informace týkající se různých fází posuzování, včetně důvodů pro rozhodnutí učiněná během posuzování, jako jsou kontroly, a případná omezení nebo podmínky použití, které mají být součástí schválení z hlediska bezpečnosti;

                              b)

                              výsledek posouzení, včetně souhrnných závěrů a případného stanoviska k vydání schválení z hlediska bezpečnosti.

                  6.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl sledovat data ukončení platnosti všech platných schválení, aby usnadnil plánování činností souvisejících s posuzováním bezpečnosti.

                  7.

                  Aby vnitrostátní bezpečnostní orgán vyhověl třetímu pododstavci čl. 12 odst. 1 směrnice (EU) 2016/798, měl by vydat a průběžně aktualizovat pokyny pro podávání žádostí – včetně vzorových šablon – vysvětlující požadavky pro vydání schválení z hlediska bezpečnosti a uvádějící požadované dokumenty. Tyto dokumenty by měly zahrnovat vnitrostátní předpisy, které se vztahují k provozovatelům infrastruktury, a vnitrostátní procesní pravidla. Tyto pokyny by měly být zveřejněné zdarma na internetových stránkách dotčeného vnitrostátního bezpečnostního orgánu. Měly by také informovat o mechanismech komunikace mezi vnitrostátním bezpečnostním orgánem a žadatelem.
                  Agentura by vnitrostátním bezpečnostním orgánům měla s tímto úkolem pomoci a společně s nimi vytvořit, zveřejnit a pravidelně aktualizovat šablonu pokynů pro podávání žádostí.

                  8.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl zavést interní mechanismy nebo postupy pro řízení posouzení bezpečnosti. Tyto mechanismy nebo postupy by měly přihlédnout k potřebě spolupráce s ostatními příslušnými vnitrostátními bezpečnostními orgány, aby bylo možné vydávat schválení z hlediska bezpečnosti v případě přeshraniční infrastruktury, jak stanoví čl. 12 odst. 5 směrnice (EU) 2016/798.

                  9.

                  Při posuzování žádostí by vnitrostátní bezpečnostní orgány měly přijímat jiné druhy schválení, osvědčení a další relevantní dokumenty dodávané provozovateli infrastruktury nebo jejich subdodavateli a udělené v souladu s příslušným právem Unie jakožto důkaz jejich schopnosti plnit požadavky vymezené v nařízení Komisev přenesené pravomoci (EU) 2018/762 (2).

         PŘEDLOŽENÍ ŽÁDOSTI

                  10.

                  Aniž by byl dotčen časový rámec stanovený v čl. 12 odst. 3 směrnice (EU) 2016/798 pro vydání rozhodnutí vnitrostátním bezpečnostním orgánem, žadatel by měl předložit žádost o schválení z hlediska bezpečnosti nebo o aktualizaci či obnovení tohoto schválení před příslušnými následujícími daty:

                              a)

                              datem plánovaného zahájení provozu nové služby železniční sítě;

                              b)

                              datem plánovaného zahájení provozu služby železniční sítě za podmínek, které se liší od podmínek stanovených v současném schválení z hlediska bezpečnosti, v návaznosti na podstatnou změnu v infrastrukturním, zabezpečovacím nebo energetickém subsystému nebo v zásadách jejich provozu a údržby;

                              c)

                              datem ukončení platnosti současného schválení z hlediska bezpečnosti.

                  11.

                  Při podávání žádosti o nové schválení z hlediska bezpečnosti by měl žadatel poskytnout informace uvedené v příloze I.

                  12.

                  Při podávání žádosti o aktualizaci nebo obnovení schválení z hlediska bezpečnosti by měl žadatel poskytnout informace uvedené v příloze I a popsat změny na systému zajišťování bezpečnosti provedené od data vydání současného schválení.
                  Pokud tyto změny mohou mít dopad na bezpečnost nebo způsobit vážná bezpečnostní rizika nebo pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán v rámci své dohledové činnosti zjistí jakékoli další problematické oblasti, měl by rozhodnout, zda je nutno opětovně posoudit celou žádost.

                  13.

                  Žádá-li žadatel o přípravnou komunikaci, předloží vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu informace uvedené v bodech 1 až 5 přílohy I.

                  14.

                  Jestliže předložená žádost obsahuje kopie dokumentů vydaných jinými subjekty než vnitrostátním bezpečnostním orgánem, měl by žadatel uchovat jejich originály po dobu nejméně pěti let od konce doby platnosti schválení z hlediska bezpečnosti. Při obnovování nebo aktualizaci by měl žadatel uchovat originály dokumentů předložených pro danou žádost a vydaných jinými subjekty než vnitrostátním bezpečnostním orgánem po dobu nejméně pěti let od konce doby platnosti obnoveného nebo aktualizovaného schválení z hlediska bezpečnosti. Na žádost vnitrostátního bezpečnostního orgánu žadatel tyto originály dokumentů zpřístupní.

         FÁZE PROCESU A ČASOVÝ RÁMEC

                  15.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl uplatnit postup stanovený v příloze II.

                  16.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl vyhodnotit, zda žádost obsahuje dokumenty uvedené v bodech 6 až 8 přílohy I. Orgán by měl informovat žadatele, zda je žádost úplná, bez zbytečného prodlení a v každém případě nejpozději do jednoho měsíce od data obdržení žádosti.

                  17.

                  Pokud žádost není úplná, vnitrostátní bezpečnostní orgán by si měl urychleně vyžádat nezbytné doplňující informace a stanovit přiměřený časový rámec pro odpověď žadatele. Tento časový rámec pro poskytnutí doplňujících informací by měl být přiměřený obtížnosti předložení požadovaných informací a měl by být dohodnut s žadatelem co nejdříve poté, co byl informován o neúplnosti žádosti. Pokud žadatel požadované informace během dohodnutého časového rámce nepředloží, může vnitrostátní bezpečnostní orgán rozhodnout, že buď tento časový rámec pro poskytnutí odpovědi žadatele prodlouží, nebo že žadatele uvědomí o tom, že jeho žádost byla zamítnuta.

                  18.

                  I pokud je žádost úplná, může si vnitrostátní bezpečnostní orgán kdykoliv před přijetím rozhodnutí vyžádat od žadatele další informace. Pro poskytnutí těchto informací by měl stanovit přiměřenou lhůtu.

                  19.

                  Schválení z hlediska bezpečnosti by mělo obsahovat informace uvedené v příloze III.
                  Každému schválení z hlediska bezpečnosti by mělo být přiděleno jedinečné identifikační číslo.

                  20.

                  Aby vnitrostátní bezpečnostní orgán splnil povinnost stanovenou v čl. 12 odst. 4 směrnice (EU) 2016/798, měl by informace uvedené v příloze III předat agentuře.

         SPRÁVA INFORMACÍ

                  21.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl v systému pro správu informací evidovat a pravidelně aktualizovat všechny relevantní informace o každé fázi posouzení bezpečnosti a o výsledku tohoto posouzení.

         PRAVIDLA PRO NÁVŠTĚVY, KONTROLY NA MÍSTECH PROVOZOVATELŮ INFRASTRUKTURY A AUDITY

                  22.

                  V případě návštěv, kontrol nebo auditů prováděných vnitrostátním bezpečnostním orgánem by měl žadatel určit osobu, která ho bude zastupovat, a bezpečnostní pravidla a postupy uplatňované na místě, které zaměstnanci vnitrostátního bezpečnostního úřadu odpovědní za provedení návštěvy, kontroly nebo auditu musí dodržet. Vnitrostátní bezpečnostní orgán a žadatel by si měli domluvit časový rámec pro návštěvy, kontroly a audity.

                  23.

                  V případě návštěv, kontrol a auditů by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracovat návrh zprávy o problémech zjištěných při posuzování žádosti a o tom, zda byly na základě důkazů získaných během návštěvy, kontroly nebo auditu vyřešeny, a pokud ano, jakým způsobem. Tato zpráva může rovněž zahrnovat další problémy, které má žadatel v dohodnutém časovém rámci vyřešit.

         SPOLUPRÁCE MEZI VNITROSTÁTNÍMI BEZPEČNOSTNÍMI ORGÁNY V PŘÍPADĚ PŘESHRANIČNÍCH INFRASTRUKTUR

                  24.

                  Žadatel nebo žadatelé by měli podávat žádosti týkající se přeshraniční infrastruktury vnitrostátním bezpečnostním orgánům v dotčených členských státech. Každý dotčený vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl udělovat schválení z hlediska bezpečnosti pro příslušnou infrastrukturu umístěnou na jeho území.

                  25.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgány by měly projednávat všechny problémy týkající se posouzení bezpečnosti a veškeré žádosti o doplňující informace, které mají vliv na časový rámec posouzení nebo by mohly mít vliv na činnost jiných dotčených vnitrostátních bezpečnostních orgánů.

                  26.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán si může od jiných dotčených vnitrostátních bezpečnostních orgánů vyžádat relevantní informace týkající se žadatele.

                  27.

                  Dotčené vnitrostátní bezpečnostní orgány by si měly vzájemně vyměňovat veškeré relevantní informace, které mohou mít vliv na posouzení bezpečnosti, včetně informací o provádění příslušných vnitrostátních předpisů, které Komisi oznámí příslušné členské státy.

                  28.

                  O cílech a rozsahu auditů, kontrol a návštěv, stejně jako o úloze jednotlivých vnitrostátních bezpečnostních orgánů, by měly rozhodovat příslušné vnitrostátní bezpečnostní orgány. Zprávy o těchto kontrolách, návštěvách a auditech by měl vypracovávat vnitrostátní bezpečnostní orgán určený v rámci spolupráce a měl by je zpřístupnit dalším dotčeným vnitrostátním bezpečnostním orgánům.

                  29.

                  Před rozhodnutím vydat schválení z hlediska bezpečnosti týkající se příslušné železniční infrastruktury v jejich členském státě by dotčené vnitrostátní bezpečnostní orgány měly podniknout tyto kroky:

                              a)

                              projednat výsledky svých příslušných posouzení;

                              b)

                              dohodnout se na přetrvávajících problémech, které mají být posouzeny během dalšího dohledu;

                              c)

                              dohodnout se na případných omezeních nebo podmínkách použití, které mají být obsaženy ve schválení z hlediska bezpečnosti.

                  30.

                  Jestliže žadatel podnikl kroky k vyřešení zjištěných přetrvávajících problémů, měly by dotčené vnitrostátní bezpečnostní orgány zkontrolovat a shodnout se na tom, zda byly tyto problémy vyřešeny. Za tímto účelem by vnitrostátní bezpečnostní orgány měly podle potřeby spolupracovat v souladu s pravidly uvedenými v čl. 8 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/761 (3).

                  31.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgány by měly schválení z hlediska bezpečnosti, které vydávají pro příslušnou železniční infrastrukturu ve svém členském státě, podmínit vydáním veškerých dalších schválení z hlediska bezpečnosti souvisejících s dotčenou přeshraniční infrastrukturou.

                  32.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl vést záznamy o své činnosti a zpřístupnit je ostatním dotčeným vnitrostátním bezpečnostním orgánům.

         KATEGORIZACE PROBLÉMŮ

                  33.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl problémy zjištěné při posuzování žádosti rozdělit do následujících kategorií:

                              a)

                              „typ 1“: problémy, které pro pochopení žádosti vyžadují odpověď žadatele;

                              b)

                              „typ 2“: problémy, které mohou vést k doplnění žádosti nebo drobnému opatření ze strany žadatele; toto opatření je na uvážení žadatele a nebrání vydání schválení z hlediska bezpečnosti;

                              c)

                              „typ 3“: problémy, které vyžadují konkrétní opatření na straně žadatele, které lze provést až po vydání schválení z hlediska bezpečnosti; opatření k vyřešení problému navrhuje žadatel po dohodě s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, který problém odhalil;

                              d)

                              „typ 4“: problémy, které vyžadují doplnění žádosti nebo konkrétní opatření na straně žadatele; schválení z hlediska bezpečnosti se nevydá, dokud není problém vyřešen nebo pokud ve schválení z hlediska bezpečnosti nejsou uvedena omezení či podmínky použití, které problém řeší; jakékoli opatření k vyřešení problému navrhuje žadatel po dohodě s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, který problém odhalil.

                  34.

                  Poté, co žadatel v závislosti na problému odpoví nebo přijme opatření, by vnitrostátní bezpečnostní orgán měl zjištěné problémy znovu posoudit, případně změnit jejich kategorizaci a přidělit každému z identifikovaných problémů jeden z následujících statusů:

                              a)

                              „nedořešená záležitost“, jestliže důkazy poskytnuté žadatelem nejsou uspokojivé a jsou stále zapotřebí další informace;

                              b)

                              „přetrvávající problém, který je předmětem dohledu“, jestliže přetrvávající problém stále existuje;

                              c)

                              „záležitost uzavřena“, jestliže žadatel poskytl uspokojivou odpověď a nezůstaly žádné přetrvávající problémy.

         KOMPETENCE PRACOVNÍKŮ PODÍLEJÍCÍCH SE NA POSUZOVÁNÍ

                  35.

                  Vnitrostátní bezpečnostní orgány by měly zajistit, aby pracovníci podílející se na posuzování měli následující kompetence:

                              a)

                              znalost příslušného regulačního rámce;

                              b)

                              znalost fungování železničního systému;

                              c)

                              přiměřenou úroveň kritického analytického myšlení;

                              d)

                              zkušenosti s posuzováním systému zajišťování bezpečnosti či podobného systému řízení v odvětví železniční dopravy nebo systému zajišťování bezpečnosti v odvětví rovnocenném svou provozní a technickou náročností;

                              e)

                              schopnost řešení problémů, komunikace a týmové práce;

                              f)

                              jakékoli další kompetence požadované při konkrétním posuzování.

                        V případě týmové práce mohou být tyto kompetence rozděleny mezi členy týmu.
                  Pracovníci provádějící návštěvy, kontroly a audity by měli rovněž demonstrovat znalosti a zkušenosti s vedením pohovorů.

                  36.

                  Pro řádné provádění bodu 35 by vnitrostátní bezpečnostní orgán měl zavést systém řízení kompetencí, který zahrnuje:

                              a)

                              rozvoj profilů kompetencí pro každé pracovní místo, pozici nebo úlohu;

                              b)

                              přijímání pracovníků v souladu se zavedenými profily kompetencí;

                              c)

                              udržování, rozvoj a posuzování kompetencí pracovníků v souladu se zavedenými profily kompetencí.

         PŘEZKUM

                  37.

                  Rozhodnutí o nevydání schválení z hlediska bezpečnosti nebo o stanovení jiných omezení nebo podmínek použití, než jaké byly požadovány v žádosti, by mělo být řádně odůvodněno.

                  38.

                  Členské státy by měly zajistit, aby žadatelé mohli v přiměřeném časovém rámci požádat o přezkum rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu a aby vnitrostátní bezpečnostní orgány měly od dne přijetí žádosti o přezkum dostatek času na přezkum, kterým potvrdí nebo změní své rozhodnutí.

                  39.

                  Přezkum by měl být proveden nestranně.

                  40.

                  Přezkum by se měl zaměřit na otázky, které byly důvodem, proč se rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu odchýlilo od požadavku žadatele.

                  41.

                  V případě přeshraniční infrastruktury by přezkum měl být proveden v koordinaci s vnitrostátními bezpečnostními orgány, jichž se přeshraniční infrastruktura týká.

                  42.

                  Pokud je rozhodnutí o nevydání schválení z hlediska bezpečnosti nebo o stanovení jiných omezení nebo podmínek použití, než jaké byly požadovány v žádosti, potvrzeno, může se proti němu žadatel odvolat u příslušného soudu v souladu s vnitrostátním právem.

         ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

                  43.

                  Členské státy, které neučinily oznámení agentuře a Komisi v souladu s čl. 33 odst. 2 směrnice (EU) 2016/798, se vyzývají, aby toto doporučení provedly ode dne 16. června 2019. Všechny členské státy se vyzývají, aby je provedly ode dne 16. června 2020.

         V Bruselu dne 16. května 2019.

               Za Komisi

            Violeta BULC

               členka Komise

         (1)  Úř. věst. L 138, 26.5.2016, s. 102.

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/762 ze dne 8. března 2018, kterým se stanoví společné bezpečnostní metody týkající se požadavků na systém zajišťování bezpečnosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/798 a kterým se zrušuje nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 a (EU) č. 1169/2010 (Úř. věst. L 129, 25.5.2018, s. 26).

         (3)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/761 ze dne 16. února 2018, kterým se stanoví společné bezpečnostní metody pro dohled vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání jednotného osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/798 a kterým se zrušuje nařízení (EU) č. 1077/2012 (Úř. věst. L 129, 25.5.2018, s. 16).

         PŘÍLOHA I

            Obsah žádosti o schválení z hlediska bezpečnosti

                        Poznámka:

                     Vnitrostátní bezpečnostní orgány se vyzývají, aby vyžadovaly všechny informace uvedené v této příloze, včetně dokumentů, které mají být k žádosti přiloženy, s výjimkou informací označených „(N)“ (nepovinné). Pokud musí provozovatel infrastruktury vypracovat plán nápravných opatření uvedený v bodě 8, informace o něm jsou povinné.

               1.   Druh žádosti:

         1.1.   Nová žádost
         1.2.   Obnovení
         1.3.   Aktualizace
         1.4.   Identifikační číslo předchozího schválení (pouze v případě žádosti o obnovení nebo aktualizaci)
         2.   Podrobnosti o infrastruktuře (infrastrukturách)
            (zvolte jednu či více)

         2.1.   Transevropská dopravní síť (TEN-T)
         2.1.1.   Globální síť TEN-T
         2.1.2.   Hlavní síť TEN-T pro nákladní dopravu
         2.1.3.   Hlavní síť TEN-T pro osobní dopravu
         2.1.4.   Mimo síť TEN-T
         2.2.   Energie
         2.2.1.   Trolejové vedení
         2.2.2.   Třetí kolejnice
         2.2.3.   Čtvrtá kolejnice
         2.2.4.   Neelektrifikované tratě
         2.3.   Řízení a zabezpečení
         2.3.1.   Systém třídy A
         2.3.2.   Systém třídy B
         2.4.   Jiná (uveďte)
         3.   Provozy železniční sítě:

         3.1.   Předpokládané datum zahájení služeb/provozů (N)
         3.2.   Členský stát (členské státy), kde se infrastruktura nachází
         4.   Informace o žadateli:

         4.1.   Právní název
         4.2.   Zkratka (N)
         4.3.   Úplná poštovní adresa
         4.4.   Telefon
         4.5.   Fax (N)
         4.6.   E-mail
         4.7.   Internetové stránky (N)
         4.8.   Národní registrační číslo
         4.9.   DIČ pro účely DPH (N)
         4.10.   Další významné informace (N)
         5.   Informace o kontaktní osobě:

         5.1.   Jméno
         5.2.   Příjmení
         5.3.   Titul nebo funkce
         5.4.   Úplná poštovní adresa
         5.5.   Telefon
         5.6.   Fax (N)
         5.7.   E-mail
         5.8.   Jazyk nebo jazyky, kterým(i) hovoří
         DOKUMENTY, KTERÉ SE PŘIKLÁDAJÍ K ŽÁDOSTI
         6.   Dokumenty předkládané pro část posouzení týkající se systému zajišťování bezpečnosti:

         6.1.   Popis systému zajišťování bezpečnosti a další dokumenty prokazující splnění požadavků uvedených v příloze II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/762.
         6.2.   Informace s odkazy na systém zajišťování bezpečnosti (viz bod 6.1) podle přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/762 včetně uvedení toho, kde jsou v dokumentaci systému zajišťování bezpečnosti splněny příslušné požadavky technických specifikací pro interoperabilitu týkající se provozu a subsystému řízení dopravy.
         7.   Dokumenty předkládané pro vnitrostátní část posouzení:

         7.1.   Popis nebo jiné prokázání toho, jak opatření pro zajištění bezpečnosti odpovídají příslušným vnitrostátním předpisům oznámeným v souladu s článkem 8 směrnice (EU) 2016/798.
         7.2.   Informace s odkazy na systém zajišťování bezpečnosti (viz bod 6.1) podle požadavků stanovených v příslušných vnitrostátních předpisech (uvedených v bodu 7.1).
         8.   Plán (plány) nápravných opatření

         8.1.   Současný stav plánu nebo plánů opatření vypracovaných provozovatelem infrastruktury za účelem vyřešení veškerých zásadních nesplněných požadavků a dalších problematických oblastí zjištěných během činností dohledu od předchozího posouzení.
         8.2.   Současný stav plánu nebo plánů opatření vypracovaných provozovatelem infrastruktury za účelem vyřešení přetrvávajících problémů z předchozího posouzení.

         PŘÍLOHA II

            Postup posouzení bezpečnosti

         1.   OBECNĚ
         1.1.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl vypracovat strukturovaný a auditovatelný postup pro veškerou činnost, který zohlední prvky uvedené v této příloze. Postup posouzení bezpečnosti by měl být iterativní, jak je znázorněno na diagramu níže (viz schéma 1 v dodatku), což znamená, že vnitrostátní bezpečnostní orgán je oprávněn v rozumné míře žádat o další informace nebo o opětovné podání v souladu s tímto doporučením.
         2.   PŘIJETÍ ŽÁDOSTI
         2.1.   Po přijetí žádosti o schválení z hlediska bezpečnosti by vnitrostátní bezpečnostní orgán měl neprodleně formálně potvrdit přijetí žádosti a založit evidovaný spis, aby byla v každé fázi hodnocení zajištěna správa informací.
         2.2.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl pro provádění posouzení přidělit způsobilé zdroje.
         3.   POČÁTEČNÍ ŠETŘENÍ
         3.1.   Při přijetí žádosti by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán neprodleně provést počáteční šetření, kterým se zjistí, zda:

                     a)

                     žadatel poskytl základní informace, které jsou buď vyžadovány právními předpisy, nebo jsou potřebné pro účinné zpracování;

                     b)

                     spis žádosti obsahuje dostatečné důkazy a je strukturován a vybaven odkazy tak, aby mohl být řádně posouzen podle požadavků na systém zajišťování bezpečnosti a příslušných oznámených vnitrostátních předpisů. Vnitrostátní bezpečnostní orgán provede počáteční přezkum skutečného obsahu důkazů, které jsou součástí žádosti, aby si udělal počáteční úsudek o kvalitě, dostatečnosti a přiměřenosti systému zajišťování bezpečnosti;

                     c)

                     je popřípadě zahrnut současný stav plánu (nebo plánů) opatření vypracovaného (vypracovaných) provozovatelem infrastruktury za účelem vyřešení veškerých zásadních nesplněných požadavků a dalších problematických oblastí zjištěných během činností dohledu od předchozího posouzení;

                     d)

                     je popřípadě zahrnut současný stav plánu (nebo plánů) opatření vypracovaného (vypracovaných) provozovatelem infrastruktury za účelem vyřešení přetrvávajících problémů z předchozího posouzení.

               3.2.   Po počátečním šetření podle bodu 3.1 by vnitrostátní bezpečnostní orgán měl rozhodnout, zda existují oblasti, u nichž jsou v jednotlivých částech nezbytné další informace. Pokud jsou další informace zapotřebí, měl by si vnitrostátní bezpečnostní orgán neprodleně vyžádat informace v rozsahu, který považuje za přiměřeně nezbytný pro posouzení.
         3.3.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by si měl ze žádosti přečíst dostatečný vzorek, aby si ověřil, že je její obsah srozumitelný. Pokud tomu tak zjevně není, měl by vnitrostátní bezpečnostní orgán rozhodnout, zda musí být žádost vrácena s tím, že je třeba ji vylepšit.
         3.4.   Při hodnocení schopnosti provozovatele infrastruktury provozovat vlaky, vozidla pro kontrolu infrastruktury, traťové stroje nebo jiná zvláštní vozidla, včetně případného využití subdodavatelů, by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán odkázat na příslušné požadavky stanovené v příloze I nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/762, zejména v bodech 1, 5.1, 5.2 a 5.5.
         4.   PODROBNÉ POSOUZENÍ
         4.1.   Po dokončení fáze počátečního šetření by vnitrostátní bezpečnostní orgán měl přistoupit k podrobnému posouzení spisu žádosti (viz schéma 2 v dodatku) za použití požadavků na systém zajišťování bezpečnosti a příslušných oznámených vnitrostátních předpisů.
         4.2.   V průběhu podrobného posouzení podle bodu 4.1 by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán v souladu s čl. 18 odst. 1 směrnice (EU) 2016/798 uplatňovat odborný úsudek, být nestranný, jednat přiměřeně a dokumentovat důvody přijatých rozhodnutí.
         4.3.   Posouzením se určí, zda jsou splněny požadavky na systém zajišťování bezpečnosti a příslušné oznámené vnitrostátní předpisy, nebo zda jsou třeba další informace. Během posouzení by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán rovněž hledat důkazy o splnění požadavků na systém zajišťování bezpečnosti a příslušných oznámených vnitrostátních předpisů ve výstupech z postupů systému zajišťování bezpečnosti, popřípadě s použitím vzorků, aby bylo zajištěno, že žadatel porozuměl požadavkům podle jednotlivých druhů železničních provozů a může je splnit, aby zajistil bezpečný provoz železnice.
         4.4.   Jakýkoliv problém typu 4 by měl být vyřešen ke spokojenosti vnitrostátního bezpečnostního orgánu a vést popřípadě k aktualizaci spisu žádosti před tím, než bude vydáno schválení z hlediska bezpečnosti.
         4.5.   U přetrvávajících problémů může být zvážen dohled, nebo se lze s žadatelem na základě jím navržené aktualizace spisu žádosti dohodnout na opatřeních, případně lze přikročit k obojímu. V takovém případě dojde k formálnímu vyřešení problému až po vydání schválení z hlediska bezpečnosti.
         4.6.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl při hodnocení závažnosti každého zjištěného problému postupovat transparentně.
         4.7.   Při zjištění problému uvedeného v bodě 33 by měl být vnitrostátní bezpečnostní orgán konkrétní a měl by žadateli pomoci porozumět, nakolik podrobná by měla být jeho odpověď. Za tímto účelem by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán učinit níže uvedené kroky:

                     a)

                     odkázat přesně na příslušné požadavky na systém zajišťování bezpečnosti a oznámené vnitrostátní předpisy a pomoci žadateli pochopit zjištěné problémy;

                     b)

                     označit příslušné části souvisejících předpisů a pravidel;

                     c)

                     vysvětlit, proč nejsou splněny jednotlivé požadavky na systém zajišťování bezpečnosti nebo oznámené vnitrostátní předpisy, včetně případných souvisejících právních předpisů;

                     d)

                     dohodnout se s žadatelem na dalších závazcích, dokumentech a případných dalších podpůrných informacích podle toho, nakolik si to žádá detailnost požadavku na systém zajišťování bezpečnosti nebo oznámeného vnitrostátního předpisu;

                     e)

                     uvést lhůtu pro splnění požadavků, která má být přiměřená tomu, jak složité bude poskytnutí požadovaných informací, a dohodnout se s žadatelem na této lhůtě.

               4.8.   Pokud žadatel při plnění požadavku čl. 12 odst. 3 směrnice (EU) 2016/798 významně prodlévá s poskytnutím požadovaných informací, měl by vnitrostátní bezpečnostní orgán rozhodnout o prodloužení lhůty pro odpověď žadatele, nebo žádost po výzvě zamítnout.
         4.9.   Lhůtu pro vydání rozhodnutí o schválení z hlediska bezpečnosti lze rozhodnutím vnitrostátního bezpečnostního orgánu a se souhlasem žadatele prodloužit do doby, než budou předloženy požadované informace, pouze v některém z níže uvedených případů:

                     a)

                     při problémech typu 1, které při individuálním nebo společném hodnocení brání dalšímu pokračování posouzení nebo jeho částí;

                     b)

                     při problémech typu 4 nebo větším množství problémů typu 3, jež při společném hodnocení mohou spadat do skupiny problémů typu 4, které brání vydání schválení z hlediska bezpečnosti.

               4.10.   Aby byla písemná odpověď žadatele uspokojivá, měla by dostatečným způsobem rozptýlit vyslovené obavy a prokázat, že navržená opatření budou vyhovovat příslušným kritériím nebo oznámeným vnitrostátním předpisům.
         4.11.   Pokud je odpověď shledána nedostatečnou, mělo by být přesně vysvětleno proč, s uvedením, které další informace nebo způsob prokázání se od žadatele požaduje, aby odpověď byla shledána dostatečnou.
         4.12.   Při obavě, že by žádost mohla být zamítnuta nebo že k přijetí rozhodnutí bude třeba více času, než je povolený časový rámec pro posouzení, může vnitrostátní bezpečnostní orgán zvážit případná nouzová opatření.
         4.13.   Pokud se dospěje k závěru, že buď žádost splňuje všechny požadavky, nebo že další pokrok v získání uspokojivých odpovědí na nevyřešené otázky je nepravděpodobný, měl by vnitrostátní bezpečnostní orgán posouzení dokončit níže uvedenými kroky:

                     a)

                     konstatováním, zda byla splněna všechna kritéria nebo zda zde stále jsou nevyřešené otázky;

                     b)

                     uvedením přetrvávajícího problému;

                     c)

                     uvedením omezení a podmínek použití, které se uvedou ve schválení z hlediska bezpečnosti;

                     d)

                     popřípadě podáním zprávy o dalším postupu v návaznosti na hlavní nesplněné požadavky zjištěné během činností dohledu, jak je uvedeno v článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/761;

                     e)

                     zajištěním správného uplatnění postupu posouzení bezpečnosti;

                     f)

                     shrnutím výsledků posouzení, včetně stručných závěrů a popřípadě stanoviska k vydání schválení z hlediska bezpečnosti.

               4.14.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl písemně zaznamenat a odůvodnit všechna zjištění a úsudky, aby tak usnadnil jak proces zajištění kvality, tak proces rozhodování a dále pomohl s odvoláním proti rozhodnutí o vydání schválení z hlediska bezpečnosti nebo o zamítnutí žádosti.
         5.   ROZHODOVÁNÍ
         5.1.   Na základě závěrů dokončeného posouzení by mělo být přijato rozhodnutí o tom, zda schválení z hlediska bezpečnosti vydat nebo zda žádost zamítnout. V případě, že má být schválení z hlediska bezpečnosti vydáno, mohou existovat některé přetrvávající problémy. Schválení z hlediska bezpečnosti se nevydá, pokud je zjištěn problém typu 4, který během posouzení není vyřešen.
         5.2.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán může rozhodnout o omezení rozsahu schválení z hlediska bezpečnosti uvedením omezení nebo podmínek použití, pokud taková omezení a podmínky použití řeší jakýkoliv problém typu 4, který by bránil vydání schválení z hlediska bezpečnosti. Schválení z hlediska bezpečnosti by mělo být aktualizováno na žádost žadatele poté, co byly všechny přetrvávající problémy ve spisu žádosti vyřešeny.
         5.3.   Žadatel by měl být informován o rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu, včetně výsledku posouzení, načež by mělo být vydáno (nebo nevydáno) schválení z hlediska bezpečnosti.
         5.4.   Pokud je žádost zamítnuta nebo pokud schválení z hlediska bezpečnosti obsahuje jiná omezení a podmínky použití než ty, které jsou uvedeny v žádosti, měl by vnitrostátní bezpečnostní orgán informovat žadatele o důvodech rozhodnutí a poučit jej, jak požádat o přezkum rozhodnutí nebo jak se proti němu odvolat.
         6.   UZAVŘENÍ POSOUZENÍ
         6.1.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl posouzení administrativně uzavřít zkontrolováním, zda všechny dokumenty a záznamy byly přezkoumány, setříděny a archivovány. Ve snaze o neustálé zlepšování postupů by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán pro potřeby posouzení v budoucnu uchovávat informace a zkušenosti z minulých posouzení.
         7.   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O OBNOVENÍ SCHVÁLENÍ Z HLEDISKA BEZPEČNOSTI
         7.1.   Schválení z hlediska bezpečnosti lze obnovit na žádost žadatele před uplynutím jeho platnosti, aby byla zajištěna kontinuita schválení.
         7.2.   V případě žádosti o obnovení by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán zkontrolovat podrobnosti změn v důkazech předložených v předchozí žádosti a vzít v úvahu výsledky minulých činností dohledu uvedených v článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/761, aby stanovil prioritu příslušných požadavků na systém zajišťování bezpečnosti a oznámených vnitrostátních předpisů, podle kterých se žádost o obnovení bude posuzovat, nebo se na ně zaměřil.
         7.3.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl zaujmout přiměřený přístup k opětovnému posouzení v závislosti na míře navrhované změny.
         8.   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O AKTUALIZACI SCHVÁLENÍ Z HLEDISKA BEZPEČNOSTI
         8.1.   Schválení z hlediska bezpečnosti se aktualizuje, pokud je navrhována podstatná změna infrastruktury, zabezpečení, jakýchkoliv dodávek energie v souvislosti s infrastrukturou nebo zásadami provozu a údržby takové infrastruktury, zabezpečení nebo dodávek energie v souladu s čl. 12 odst. 2 směrnice (EU) 2016/798.
         8.2.   Pokud provozovatel infrastruktury, který je držitelem schválení z hlediska bezpečnosti, zamýšlí provést jakoukoliv změnu uvedenou v bodě 8.1, oznámí to bezodkladně vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
         8.3.   Po oznámení provozovatelem infrastruktury podle bodu 8.2 vnitrostátní bezpečnostní orgán:

                     a)

                     zkontroluje, zda je změna týkající se případné žádosti jasně popsána a zda jsou posouzena případná bezpečnostní rizika;

                     b)

                     projedná s provozovatelem infrastruktury potřebu aktualizace schválení z hlediska bezpečnosti.

               8.4.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán může u žadatele provést další šetření. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán shledá, že navržená změna není podstatná, informuje písemně žadatele, že aktualizace se nevyžaduje a uchová záznam o rozhodnutí pro evidovaný spis.
         8.5.   V případě žádosti o aktualizaci by měl vnitrostátní bezpečnostní orgán učinit níže uvedené kroky:

                     a)

                     zkontrolovat podrobnosti změn v důkazech předložených v předchozí žádosti, na jejímž základě bylo vydáno současné schválení z hlediska bezpečnosti;

                     b)

                     vzít v úvahu výsledky minulých činností dohledu podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/761, a zejména otázky týkající se schopnosti žadatele účinně provádět a sledovat proces řízení změn;

                     c)

                     stanovit prioritu příslušných požadavků na systém zajišťování bezpečnosti a oznámených vnitrostátních předpisů nebo se na ně zaměřit, aby mohl aktualizaci žádosti posoudit.

               8.6.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl zaujmout přiměřený přístup k opětovnému posouzení v závislosti na míře navrhované změny.
         8.7.   Žádost o aktualizaci schválení z hlediska bezpečnosti podaná vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu by neměla vést k prodloužení doby jeho platnosti.
         8.8.   Vnitrostátní bezpečnostní orgán by měl na žádost žadatele rozhodnout, zda je třeba schválení z hlediska bezpečnosti aktualizovat, pokud podmínky, za kterých bylo schválení z hlediska bezpečnosti vydáno, mají být změněny bez dopadu na infrastrukturu, zabezpečení, jakékoliv dodávky energie používané v souvislosti s infrastrukturou nebo zásady provozu a údržby takové infrastruktury, zabezpečení nebo dodávek energie.

            Dodatek

               POSTUP POSOUZENÍ BEZPEČNOSTI

               Schéma 1

               Postup posouzení bezpečnosti

               PODROBNÝ POSTUP POSOUZENÍ

               Schéma 2

               Podrobný postup posouzení

         PŘÍLOHA III

            Obsah schválení z hlediska bezpečnosti

         1.   Identifikační číslo schválení z hlediska bezpečnosti

         2.   Identifikace provozovatele infrastruktury:

         2.1.   Právní název
         2.2.   Národní registrační číslo
         2.3.   DIČ pro účely DPH
         3.   Identifikace vnitrostátního bezpečnostního orgánu:

         3.1.   Organizace
         3.2.   Členský stát
         4.   Informace o schválení:

         4.1.   Nová žádost
         4.2.   Obnovení
         4.3.   Aktualizace
         4.4.   Identifikační číslo předchozího schválení (pouze v případě obnovení nebo aktualizace)
         4.5.   Datum počátku a konce platnosti
         4.6.   Podrobnosti o infrastruktuře (infrastrukturách)
         5.   Použitelné vnitrostátní právní předpisy

         6.   Omezení a podmínky použití

         7.   Doplňující informace

         8.   Datum vydání a podpis oprávněné osoby / razítko orgánu

            Dodatek
            Doporučuje se použití tohoto standardního vzoru schválení z hlediska bezpečnosti:

                           SCHVÁLENÍ Z HLEDISKA BEZPEČNOSTI

                        Schválení z hlediska bezpečnosti osvědčuje uznání systému zajišťování bezpečnosti provozovatele v Evropské unii v souladu se směrnicí (EU) 2016/798 a použitelnými vnitrostátními právními předpisy

                           IDENTIFIKAČNÍ ČÍSLO:

                  1.   SCHVÁLENÝ PROVOZOVATEL INFRASTRUKTURY

                        Právní název:

                        Název provozovatele infrastruktury:

                        Zkratka:

                        Národní registrační číslo

                        DIČ pro účely DPH:

                  2.   ORGÁN VYDÁVAJÍCÍ OSVĚDČENÍ

            Orgán:
            Členský stát:
            3.   INFORMACE O SCHVÁLENÍ

                        Jedná se o

                                    —

                                    nové schválení

                        ☐

                        Identifikační číslo EU předchozího schválení:

                        …

                                    —

                                    obnovené schválení

                        ☐

                                    —

                                    aktualizované schválení

                        ☐

                        Platnost od:

                        do:

                        Podrobnosti o infrastruktuře (infrastrukturách):

                  4.   POUŽITELNÉ VNITROSTÁTNÍ PŘEDPISY

            5.   OMEZENÍ A PODMÍNKY POUŽITÍ

            6.   DOPLŇUJÍCÍ INFORMACE

                        Datum vydání

                        Podpis

                        Interní referenční číslo

                        Razítko orgánu


title: Doporučení Rady ze dne 22. května 2019 o komplexním přístupu k výuce a studiu jazyků

text:
               5.6.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/15

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 22. května 2019
      o komplexním přístupu k výuce a studiu jazyků
      (2019/C 189/03)
      RADA EVROPSKÉ UNIE
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 165 a 166 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Ve sdělení „Posilování evropské identity prostřednictvím vzdělávání a kultury“ (1) Evropská komise předkládá svou vizi evropského vzdělávacího prostoru, ve kterém vysoce kvalitnímu, inkluzivnímu vzdělávání, odborné přípravě a výzkumu nestojí v cestě hranice, kde je samozřejmostí studijní či pracovní pobyt v jiném členském státě, kde je mnohem běžnější, že lidé kromě své mateřštiny ovládají ještě dva další jazyky, a v němž lidi pojí silný pocit identity Evropanů a povědomí o společném evropském kulturním i jazykovém dědictví a o jeho rozmanitosti.

                  (2)

                  Na neformální pracovní schůzce v rámci summitu v Göteborgu na téma spravedlivých pracovních míst a růstu hlavy států a předsedové vlád jednali o úloze vzdělávání a kultury z hlediska budoucnosti Evropy. Závěry Evropské rady ze dne 14. prosince 2017 (2) vyzývají členské státy, Radu a Komisi, aby v souladu se svými příslušnými pravomocemi pokročily v práci v této oblasti.

                  (3)

                  Ve svých závěrech přijatých v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002 vyzvala Evropská rada k přijetí dalších opatření v oblasti vzdělávání „za účelem lepšího zvládání základních dovedností, a to zejména výukou alespoň dvou cizích jazyků od útlého věku“.

                  (4)

                  Kompetence v oblasti gramotnosti a kompetence v oblasti mnohojazyčnosti patří mezi osm klíčových kompetencí definovaných v doporučení Rady o klíčových kompetencích pro celoživotní učení (3).

                  (5)

                  Kompetence v oblasti mnohojazyčnosti (4) je těžištěm vize evropského vzdělávacího prostoru. Se zvyšující se mobilitou pro účely vzdělávání, odborné přípravy a práce uvnitř Unie, zvyšující se migrací ze třetích zemí do Unie a globální spoluprací na celosvětové úrovni je potřeba, aby systémy vzdělávání a odborné přípravy přehodnotily výzvy ve výuce a studiu jazyků a příležitosti, jež nabízí jazyková rozmanitost v Evropě.

                  (6)

                  Rozšiřování a zlepšování studia a výuky jazyků by mohlo posílit evropský rozměr ve vzdělávání a odborné přípravě. Mohl by tak být podpořen rozvoj evropské identity ve vší její rozmanitosti, jež by doplňovala místní, regionální a národní identity a tradice, jakož i lepší porozumění Unii a jejím členským státům. Kompetence v oblasti mnohojazyčnosti vede k lepšímu porozumění jiným kulturám, a přispívá tak k rozvoji občanství a demokratických kompetencí.

                  (7)

                  Téměř polovina Evropanů (5) uvádí, že nejsou schopni vést rozhovor v jiném jazyce než ve svém prvním jazyce (6). Chybějící kompetence v oblasti mnohojazyčnosti je zdrojem potíží, jelikož znesnadňuje smysluplnou komunikaci mezi orgány veřejné správy a občany zejména v příhraničních regionech (7).

                  (8)

                  Pouze čtyři z deseti účastníků sekundárního vzdělávání dosáhnou v prvním cizím jazyce úrovně „samostatný uživatel“, která označuje schopnost vést jednoduchý rozhovor. Pouze jedna čtvrtina dosáhne této úrovně ve druhém cizím jazyce (8). Srovnávací analýza jazyků ve vzdělávání a odborné přípravě ukázala, že většina členských států obtížně zajišťuje patřičné studijní výsledky v oblasti jazyků. Ačkoli obtíže existují ve všech oblastech vzdělávání, zvláště akutní jsou v odborném vzdělávání a přípravě, kde je na studium jazyků kladen menší důraz.

                  (9)

                  Nízká úroveň kompetence v oblasti mnohojazyčnosti zůstává jednou z hlavních překážek při využívání příležitostí nabízených evropskými programy v oblasti vzdělávání, odborné přípravy a mládeže. Naopak silnější kompetence v oblasti mnohojazyčnosti umožní lidem využívat ve větší míře příležitostí, které nabízí vnitřní trh, jako je volný pohyb pracovníků, a přijímat informovanější rozhodnutí o příležitostech v jiných zemích EU.

                  (10)

                  Kompetence v oblasti mnohojazyčnosti poskytuje konkurenční výhody podnikům i uchazečům o zaměstnání – pokud tvoří součást širšího souboru nezbytných dovedností. Existuje pozitivní korelace mezi znalostí cizích jazyků a pravděpodobností získání zaměstnání. Avšak výsledky z nejnovějšího průzkumu o průběžném odborném vzdělávání (CVTS 2016) ukazují, že pouze 7,9 % společností (které poskytují odbornou přípravu svým zaměstnancům) vysílá své zaměstnance na jazykové kurzy (v rozmezí od 22,1 % na Slovensku po 0,5 % v Irsku).

                  (11)

                  Aby se udržela současná životní úroveň, podpořila vysoká míra zaměstnanosti a posílila sociální soudržnost s ohledem na budoucí společnost a svět práce, potřebují lidé správný soubor dovedností a kompetencí. Získáním lepších kompetencí v oblasti mnohojazyčnosti by se mohlo podpořit zvýšení mobility a spolupráce v Unii. Jedná se rovněž o klíčový aspekt pro zajištění úplné integrace dětí, studentů a dospělých z řad přistěhovalců.

                  (12)

                  Je třeba prozkoumat nové způsoby učení pro potřeby společnosti, která se vyznačuje vzrůstající mobilitou a mírou digitalizace. Zejména díky vývoji v digitální oblasti je možno se učit stále další jazyky a používat je mimo školní prostředí a mimo rámec vzdělávacích programů. Současné postupy hodnocení tento vývoj plně neodrážejí.

                  (13)

                  Evropský pilíř sociálních práv stanoví jako svou první zásadu, že každý má právo na kvalitní a inkluzivní všeobecné i odborné vzdělávání a celoživotní učení, aby si udržoval a získával dovednosti, které mu umožní účastnit se plně na životě společnosti a úspěšně zvládat změny na trhu práce. Kompetence v oblasti mnohojazyčnosti je jednou z klíčových kompetencí, které by mohly podpořit zaměstnatelnost, osobní naplnění, aktivní občanství, mezikulturní porozumění a sociální začlenění; je definována jako „schopnost vhodně a efektivně využívat ke komunikaci různé jazyky“.

                  (14)

                  Více než polovina členských států oficiálně uznává regionální nebo menšinové jazyky na svém území pro právní nebo administrativní účely, včetně národních znakových jazyků. Několik z těchto jazyků přesahuje vnitrostátní hranice. Jazykový obraz Evropy doplňují jazyky přinášené společenstvími přistěhovalců nebo uprchlíků.

                  (15)

                  Školy si rostoucí měrou uvědomují, že je nutné zajistit, aby všechny děti bez ohledu na původ a první jazyk získaly velmi dobrou úroveň vyučovacího jazyka, v příslušných případech pak prostřednictvím zvláštních podpůrných opatření. Tímto způsobem se podporuje rovnost a rovné příležitosti a snižuje se riziko předčasných odchodů ze vzdělávání.

                  (16)

                  Povědomí o významu jazyků ve školách by mohlo zahrnovat poznání a pochopení kompetence v oblasti gramotnosti a kompetence v oblasti mnohojazyčnosti u všech žáků, včetně kompetencí v jazycích, které se ve škole nevyučují. Školy mohou rozlišovat mezi různými úrovněmi kompetence v oblasti mnohojazyčnosti nezbytnými podle kontextu a účelu a v souladu se situací, potřebami, schopnostmi a zájmy každého účastníka vzdělávání.

                  (17)

                  Nedostatek učitelů v některých předmětech, jako jsou moderní cizí jazyky, je zmiňován jako problém ve více než polovině vzdělávacích systémů v Evropské unii a několik členských států zavedlo reformy nebo pobídky, jejichž cílem je nedostatek učitelů jazyků řešit. Tyto reformy a pobídky by mohly zahrnovat stipendia motivující absolventy studia jazyků s jinými odbornými zkušenostmi k pedagogické profesní dráze nebo reformované programy vzdělávání učitelů.

                  (18)

                  Iniciativy s cílem zlepšit klíčové kompetence ve školním vzdělávání, například lepším propojením praktických životních zkušeností s akademickým studiem, využíváním digitálních technologií a podporou inovací ve školách, posílily zaměření na výsledky učení. Rovněž podpořily získávání kompetence v oblasti mnohojazyčnosti.

                  (19)

                  Jako účinné se u různých kategorií účastníků vzdělávání ukázaly výuka předmětů v cizím jazyce metodou CLIL (obsahově a jazykově integrovaná výuka) a digitální a on-line nástroje pro studium jazyků. Učitelé jazyků napříč Evropou by mohli využívat další profesní rozvoj k aktualizaci svých digitálních kompetencí i k získání znalostí o tom, jak co nejlépe podpořit svoji učitelskou praxi využíváním různých metodik a nových technologií. Pomoci by jim v tom mohl seznam otevřených vzdělávacích zdrojů zohledňující činnost Rady Evropy.

                  (20)

                  Definování a rozvoj kompetence v oblasti mnohojazyčnosti jsou v Evropě podporovány různými iniciativami. Studium i výuku všech jazyků podporuje společný evropský referenční rámec pro jazyky jakožto transparentní, koherentní a komplexní referenční nástroj pro posuzování a srovnání úrovní kompetence. Rozlišuje mezi úrovněmi „základní uživatel“, „samostatný uživatel“ a „zkušený uživatel“, přičemž poslední z těchto úrovní umožňuje uživateli v posuzovaném jazyce pracovat nebo studovat. V roce 2018 byl tento nástroj doplněn novými deskriptory pro zprostředkování, znakové jazyky a další oblasti, jakož i soubory deskriptorů pro mladé účastníky vzdělávání s cílem více zpřístupnit tento rámec širší veřejnosti.

                  (21)

                  Jazykový pas Europass představuje standardizovaný vzor pro hodnocení vlastních jazykových dovedností, který využívá společného evropského referenčního rámce pro jazyky. Napomáhá občanům popsat své jazykové dovednosti během období mobility, ať již pro účely vzdělávání, zaměstnání, nebo odborné přípravy, a současně napomáhá zaměstnavatelům porozumět jazykovým dovednostem pracovníků.

                  (22)

                  Evropská jazyková cena Label (9) odměňuje vynikající výsledky a inovace ve výuce jazyků ve všech zúčastněných zemích. Představuje pobídku pro školy i další instituce, aby využívaly nové metodiky a strategie, které se věnují místním, regionálním, národním nebo evropským prioritám. Přispěla ke zvýšení informovanosti o evropské spolupráci na poli výuky a studia jazyků a posílení mnohojazyčné dynamiky napříč oblastmi vzdělávání.

                  (23)

                  Všechny členské státy uznaly potřebu posílit mnohojazyčnost a rozvíjet v Unii kompetenci v oblasti mnohojazyčnosti. Evropská komise bude pracovat na návrhu nového souboru evropských referenčních úrovní pro vzdělávání a odbornou přípravu spolu s možnostmi shromažďování údajů, jenž může zahrnovat evropskou referenční úroveň jazykových kompetencí s cílem poskytnout přesnější představu o kompetencích v oblasti mnohojazyčnosti v Unii. Tyto referenční hodnoty budou projednány a stanoveny Radou v souvislosti se zřízením nového strategického rámce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy po roce 2020.

                  (24)

                  Ačkoli se uznává, že kompetence v oblasti mnohojazyčnosti se získávají po celý život a příležitosti by měly být přístupné ve všech fázích života, zabývá se toto doporučení zejména primárním a sekundárním vzděláváním a odbornou přípravou, pokud možno včetně předškolního vzdělávání a péče a včetně počátečního odborného vzdělávání a přípravy.

                  (25)

                  Doporučení plně respektuje zásadu subsidiarity a proporcionality,

            DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:
      v souladu s vnitrostátními a evropskými právními předpisy, dostupnými zdroji a vnitrostátními okolnostmi a v úzké spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami:

                  1)

                  prozkoumaly způsoby, jak pomoci všem mladým lidem získat před dokončením vyššího sekundárního vzdělání a odborné přípravy kromě vyučovacího jazyka kompetenci pokud možno alespoň v jednom dalším evropském jazyce, a to na úrovni umožňující jeho efektivní používání pro sociální, vzdělávací a profesní účely, a jak je podporovat v osvojení dalšího (třetího) jazyka na úrovni umožňující plynulou komunikaci (10);

                  2)

                  uplatňovaly komplexní přístupy ke zlepšování výuky a studia jazyků na celostátní, regionální či místní úrovni, případně na úrovni jednotlivých škol, a v příslušných případech k tomu využívaly příkladů postupů uvedených v příloze;

                  3)

                  zajistily, aby byla v tomto ohledu co možná nejdříve věnována pozornost všem oblastem primárního a sekundárního vzdělávání, a to včetně počátečního odborného vzdělávání a přípravy;

                  4)

                  podporovaly v rámci těchto komplexních přístupů zvyšování povědomí o významu jazyků ve školách a v institucích odborného vzdělávání a přípravy tím, že:

                              a)

                              budou aktivně podporovat a uznávat mobilitu účastníků vzdělávání a učitelů, včetně využívání příležitostí poskytovaných příslušnými unijními programy financování;

                              b)

                              posílí kompetence ve vyučovacích jazycích jakožto základ dalšího učení a vzdělávacích výsledků pro všechny účastníky školního vzdělávání, a zejména pro osoby z řad migrantů či uprchlíků nebo ze znevýhodněného prostředí;

                              c)

                              budou pomáhat účastníkům vzdělávání při prohlubování kompetencí ve vyučovacích jazycích, a to podporou učitelů při řešení otázky používání konkrétního jazyka v jejich aprobačních předmětech, včetně zvyšování povědomí o různých jazykových registrech a o specifické slovní zásobě;

                              d)

                              budou podporovat kontinuitu jazykového vzdělávání mezi různými úrovněmi školního vzdělávání;

                              e)

                              budou oceňovat jazykovou rozmanitost účastníků vzdělávání a využijí ji jako studijní zdroj včetně zapojení rodičů, dalších pečujících osob a širší místní komunity do jazykového vzdělávání;

                              f)

                              zváží příležitosti pro hodnocení a validaci jazykových kompetencí, jež nejsou součástí vzdělávacích programů, nýbrž výsledkem informálního učení (například v případě účastníků vzdělávání z řad migrantů či uprchlíků nebo z bilingvního prostředí) nebo výsledkem docházky v rámci formálního vzdělávacího systému jiné země, kde účastník vzdělávání žil dříve, a například za tímto účelem rozšíří škálu jazyků, jež lze zařadit do kvalifikací účastníků vzdělávání při ukončení školní docházky;

                              g)

                              posílí využívání společného evropského referenčního rámce pro jazyky, zejména v zájmu podpory vývoje vzdělávacích programů, testování a hodnocení v oblasti jazyků;

                              h)

                              zajistí podporu školám, aby byly s to definovat si vlastní přístup ke studiu jazyků, a to při dodržení vnitrostátních právních předpisů, a pomohou školám aktivně oceňovat a využívat vlastní jazykovou rozmanitost;

                              i)

                              budou školám a institucím poskytujícím odbornou přípravu nabízet příležitosti k posílení jejich evropské perspektivy, například prostřednictvím soustavného používání Evropské jazykové ceny Label, zavedení odpovídajících cen pro školy s konkrétním evropským rozměrem a pořádání vnitrostátních akcí věnovaných jazykové rozmanitosti;

                  5)

                  podporovaly učitele, školitele, inspektory a vedoucí pracovníky škol ve zvyšování povědomí o významu jazyků tím, že:

                              a)

                              budou v příslušných případech investovat do počátečního a dalšího vzdělávání učitelů jazyků v zájmu zvyšování jejich kompetencí a s cílem přilákat a udržet zaměstnance, aby byla zachována široká jazyková nabídka v primárním vzdělávání a v sekundárním vzdělávání a odborné přípravě;

                              b)

                              budou posilovat dobrovolnou spolupráci mezi institucemi poskytujícími počáteční a další vzdělávání učitelům jazyků;

                              c)

                              zařadí přípravu na jazykovou rozmanitost ve třídě do počátečního a dalšího profesního rozvoje učitelů a vedoucích pracovníků škol;

                              d)

                              podpoří studijní pobyty v zahraničí pro studenty v pedagogických oborech a současně podpoří mobilitu u všech učitelů, školitelů, inspektorů a vedoucích pracovníků škol;

                              e)

                              budou podporovat začleňování mobility ve vzdělávání do vzdělávání učitelů jazyků a její uznávání, aby noví absolventi učitelského studia jazyků měli možnost strávit pokud možno jeden semestr studiem nebo výukou v zahraničí, zejména v rámci programu Erasmus+;

                              f)

                              budou podporovat využívání eTwinningu (11) a dalších forem virtuální spolupráce, jakož i budování osobních komunikačních sítí s cílem obohatit zkušenosti z učení ve školách a rozvíjet kompetence v oblasti mnohojazyčnosti u učitelů i žáků;

                              g)

                              budou podporovat výuku založenou na spolupráci mezi učiteli jazyků a učiteli jiných předmětů;

                  6)

                  podporovaly výzkum a používání inovativních, inkluzivních a mnohojazyčných pedagogických postupů, například využívání digitálních nástrojů, vzájemné srozumitelnosti příbuzných jazyků a způsobů výuky předmětů v cizím jazyce metodou CLIL (obsahově a jazykově integrovaná výuka), a inovovaly počáteční vzdělávání učitelů;

                  7)

                  zajistily monitorování jazykových kompetencí získaných na různých stupních vzdělávání a odborné přípravy, a doplnily tak stávající informace o nabídce studia jazyků;

                  8)

                  předkládaly zprávy o zkušenostech a pokroku při podpoře studia jazyků prostřednictvím stávajících rámců a nástrojů.

            VÍTÁ ZÁMĚR KOMISE:

                  9)

                  podporovat následné kroky k tomuto doporučení tím, že bude usnadňovat vzájemné učení mezi členskými státy a ve spolupráci s členskými státy bude vyvíjet mnohojazyčné nástroje a zdroje, jako například:

                              a)

                              obecné pokyny, jak propojit výuku a hodnocení jazyků se společným evropským referenčním rámcem pro jazykové kompetence (12);

                              b)

                              fakticky podložené pokyny k novým formám učení a podpůrným přístupům rovněž pro jazyky, které nejsou součástí vzdělávacích programů;

                              c)

                              digitální nástroje pro studium jazyků a profesní rozvoj pedagogických pracovníků v oboru studia jazyků, jako jsou hromadné otevřené on-line kurzy, nástroje sebehodnocení (13) a sítě, včetně platforem eTwinning a Teacher Academy v rámci School Education Gateway;

                              d)

                              metodiky a nástroje podporující monitorování kompetence v oblasti mnohojazyčnosti v Unii;

                  10)

                  posílit mobilitu žáků, účastníků odborného vzdělávání a přípravy a učitelů, školitelů, inspektorů a vedoucích pracovníků škol v rámci programu Erasmus+ a celkově podporovat využívání zdrojů financování Evropské unie, jako jsou Erasmus+, Horizont 2020, Azylový, migrační a integrační fond (AMIF), případně evropské strukturální a investiční fondy, pro provádění tohoto doporučení a jeho přílohy, aniž by byla dotčena jednání o příštím víceletém finančním rámci;

                  11)

                  posílit spolupráci v oblasti studia jazyků s Radou Evropy a Evropským střediskem pro moderní jazyky s cílem podpořit inovační metody ve výuce a studiu jazyků a zvyšovat povědomí o zásadní roli studia jazyků v moderních společnostech;

                  12)

                  předkládat zprávy o činnostech navazujících na provádění doporučení, především prostřednictvím stávajících rámců a nástrojů.

         V Bruselu dne 22. května 2019.

               Za Radu

               předseda

            C. B. MATEI

         (1)  Dokument COM(2017) 673 final.

         (2)  Dokument EUCO 19/1/17 REV 1.

         (3)  Úř. věst. C 189, 4.6.2018, s. 1.

         (4)  Zatímco Rada Evropy používá k označení mnohojazyčných kompetencí osob anglický termín „plurilingualism“, v úředních dokumentech Evropské unie se používá anglický výraz „multilingualism“, který označuje jak individuální kompetence, tak různé společenské kontexty. Je tomu tak částečně z důvodu obtížného rozlišení mezi termíny plurilingual a multilingual v jiných jazycích než v angličtině a francouzštině.

         (5)  Evropané a jejich jazyky – shrnutí zprávy speciálního Eurobarometru z roku 2012.

         (6)  Prvním jazykem se rozumí varianta či varianty jazyka osvojené a používané v raném dětství (přibližně před dosažením věku dvou či tří let), v nichž byla poprvé získána schopnost vyjadřovat se lidským jazykem. Tento pojem se upřednostňuje před pojmem mateřský jazyk, který je mnohdy nevhodný, neboť první jazyk není nezbytně pouze jazykem matky.

         (7)  Sdělení Komise – Podpora růstu a soudržnosti v příhraničních regionech EU, COM(2017) 534.

         (8)  Evropská komise (2012), První evropský průzkum jazykových kompetencí, shrnutí.

         (9)  Evropská jazyková cena Label se uděluje na vnitrostátní úrovni a dostává se jí podpory v rámci programu Erasmus+.

         (10)  Jazykový repertoár účastníka vzdělávání může zahrnovat osvojení klasických jazyků, jako jsou starořečtina a latina.

         (11)  eTwinning je společenství učitelů od předškolního po vyšší sekundární školství, provozované na zabezpečené internetové platformě.

         (12)  Na základě zkušeností a odborných poznatků získaných Radou Evropy při vytváření a aktualizaci rámce a Evropským střediskem pro moderní jazyky a Evropskou komisí při uplatňování této práce ve vzdělávání učitelů prostřednictvím společně financovaných projektů:

         (13)  Europass v současnosti nabízí nástroj sebehodnocení pro jazykovou kompetenci a jeho fungování a účinnost budou přezkoumány v rámci provádění rozhodnutí o Europassu.

         PŘÍLOHA
         Povědomí o významu jazyků ve školách – rozvíjení komplexních přístupů ke studiu jazyků
         Provádění doporučení týkajícího se studia jazyků by mohlo být podpořeno komplexními přístupy v oblasti jazyků. V této příloze jsou uvedeny pedagogické zásady a osvědčené postupy, jejichž společným cílem je zvyšovat ve školách obecné povědomí o významu jazyků, přičemž konečným cílem je zlepšit výsledky studia jazyků.
         Výuka jazyka je důležitým prvkem napříč všemi předměty vzhledem k různým způsobům, jakými se jazyk ve třídě používá, a k zásadní roli, jakou jazyk hraje při učení a porozumění obsahu předmětu. Získání dobré znalosti akademického jazyka jde ruku v ruce s rozvojem znalosti předmětu a jeho porozumění.
         Povědomí o významu jazyků ve školách a institucích odborného vzdělávání a přípravy by mohlo vést k lepšímu pochopení skutečnosti, že studium jazyků je dynamický proces probíhající jako kontinuum – osvojování prvního jazyka a jeho různých rejstříků a stylů neustále pokračuje a je hluboce provázáno se studiem dalších jazyků na různých úrovních znalostí, které odpovídají situaci, potřebám a zájmům každého účastníka vzdělávání.
         Povědomí o významu jazyků ve školách a institucích odborného vzdělávání a přípravy by mohlo podpořit úvahy o jazykovém rozměru na všech úrovních školní organizace, výuky a praxe: při rozvoji gramotnosti, studiu cizích jazyků, ve výuce předmětů, pro uznávání dalších jazyků, které žáci ovládají, při komunikaci s rodiči a se širším školním prostředím atd.
         K takovému chápání povědomí o významu jazyků může přispět úzká spolupráce mezi různými členy školní komunity, ideálně v rámci koncepce školy jako učící se organizace nebo v rámci celoškolního přístupu.
         Na podporu povědomí o významu jazyků ve školách a institucích odborného vzdělávání a přípravy byly identifikovány následující příklady osvědčených postupů.
         1.   Mnohojazyčnost ve školách a institucích odborného vzdělávání a přípravy

                     —

                     Pozitivní přístup k jazykové rozmanitosti může pomoci při vytváření prostředí příznivého pro jazyky, v němž je studium a používání mnoha jazyků vnímáno jako bohatství a zdroj. Lze zvýšit a podporovat povědomí o důležitosti studia jazyků a o vzdělávacích, kognitivních, sociálních, mezikulturních, profesních a ekonomických přínosech širšího používání jazyků.

                     —

                     Rozvoj jazykové kompetence a povědomí o významu jazyků lze integrovat průřezově do vzdělávacích programů. Integrace jazyků a dalších předmětů může umožnit autentičtější studium orientované na situace reálného života.

                     —

                     Motivaci účastníků vzdělávání ke studiu jazyků může podpořit propojení vzdělávacího obsahu s jejich vlastním životem a zájmy, při zohlednění informálního učení a za podpory synergií s mimoškolními aktivitami. Vazby mezi používáním jazyka v běžném životě a školami nebo institucemi odborného vzdělávání a přípravy může posílit uznávání předchozího studia jazyků a nabídka možnosti uvést na závěrečném vysvědčení kompetenci v oblasti mnohojazyčnosti získanou v rámci informálního učení (například v případě účastníků vzdělávání z řad migrantů či uprchlíků nebo z bilingvního prostředí) nebo v rámci formálního vzdělávacího systému jiné země, kde účastník vzdělávání žil dříve.

                     —

                     Ve škole může být oceňován a podporován celý jazykový repertoár žáka, který lze používat i jako pedagogický zdroj pro další studium všech účastníků vzdělávání. Žáci si mohou navzájem pomáhat při učení, vysvětlovat svůj jazyk/své jazyky druhým a porovnávat je.

                     —

                     Školy by kromě hlavních světových komunikačních jazyků mohly nabízet širší škálu jazyků. Její využívání se může lišit v závislosti na tom, zda má daná země dva nebo více úředních jazyků nebo zda existuje deklarovaný zájem podporovat studium jazyka sousední země.

                     —

                     Vytvářet partnerství mezi zařízeními předškolního vzdělávání a péče a školami v příhraničních regionech, která budou motivovat děti k tomu, aby se od raného věku učily jazyk svých sousedů, a jež sníží jazykové bariéry v přeshraničních regionech.

                     —

                     Dále vybízet školy a instituce odborného vzdělávání a přípravy, aby využívaly Evropský den jazyků a Evropskou jazykovou cenu Label na podporu studia jazyků a jazykové rozmanitosti. Propagovat ceny pro školy se zvláštním evropským rozměrem s cílem podpořit evropskou perspektivu škol a středisek odborné přípravy.

               2.   Účinná a inovativní výuka pro lepší studium jazyků

                     —

                     K podpoře studia, výuky a hodnocení jazyků by mohl být plně využit potenciál digitálních nástrojů. Technologie mohou velmi významně podpořit rozšíření nabídky jazyků, poskytovat příležitosti k přímému kontaktu s jazyky a mohou být velmi užitečné při podpoře těch jazyků, které se ve školách nevyučují. Důležitým studijním prvkem může být v této souvislosti rozvoj kritického myšlení a mediální gramotnosti a vhodné a bezpečné využívání technologií.

                     —

                     Virtuální spolupráce mezi školami prostřednictvím platformy eTwinning a dalších forem virtuální spolupráce může mladým lidem umožnit, aby se zlepšili ve studiu jazyků, pracovali s mladými lidmi z jiných zemí a připravili se na mobilitu za účelem studia, odborné přípravy nebo dobrovolnické práce v zahraničí.

                     —

                     Mobilita žáků, například prostřednictvím programu Erasmus+, by se mohla stát pravidelnou součástí procesu učení. Toto pojetí by se mělo rozšířit na virtuální mobilitu a širší mobilitu zaměstnanců.

                     —

                     Učitelé, školitelé a účastníci vzdělávání mohou využívat kombinaci diagnostického, formativního a souhrnného hodnocení ke sledování a hodnocení jazykového rozvoje; ke sledování pokroků se používají jednotlivá jazyková portfolia, například prostřednictvím evropského jazykového portfolia nebo jazykového pasu Europass.

               3.   Podpora učitelů a školitelů

                     —

                     Učitelé moderních jazyků by mohli být podporováni k účasti na výměnných programech se zeměmi, kde se hovoří jejich cílovým jazykem, v rámci počátečního vzdělávání nebo dalšího profesního rozvoje. Každý nový absolvent učitelství jazyků by mohl před završením studia strávit pokud možno jeden semestr studia nebo učitelské praxe v zahraničí.

                     —

                     Učitelé a školitelé jiných předmětů, než jsou moderní jazyky, by mohli získávat povědomí o významu jazyků a znalosti didaktiky jazyků a osvojovat si strategie na podporu studujících.

                     —

                     V rámci příležitostí, jež nabízejí výměnné programy mezi členskými státy, by do výuky jazyků mohli být zapojeni jazykoví asistenti.

                     —

                     Učitelům je možno zpřístupnit příležitosti k dalšímu profesnímu rozvoji (prostřednictvím sítí, skupin pro sdílení praktických postupů, hromadných on-line jazykových kurzů, odborných center, kooperativního on-line učení, akčního výzkumu založeného na spolupráci, atd.), aby byli informováni o nejnovějších pedagogických inovacích a zvyšovali si kvalifikaci.

               4.   Partnerství a vazby v širším školním prostředí podporující studium jazyků

                     —

                     Školy a instituce odborného vzdělávání a přípravy by mohly spolupracovat s rodiči při hledání možností, jak podpořit studium jazyků jejich dětí, zvláště pokud děti vyrůstají ve vícejazyčném prostředí nebo doma používají jiný jazyk, než je jazyk vyučovací.

                     —

                     Školy a instituce odborného vzdělávání a přípravy mohou navazovat partnerství s jazykovými centry/jazykovými laboratořemi, veřejnými knihovnami, kulturními centry nebo jinými kulturními sdruženími, univerzitami a výzkumnými středisky s cílem vytvářet podnětnější vzdělávací prostředí, obohacovat nabídku jazyků a zlepšovat a inovovat praktickou výuku.

                     —

                     Školy, instituce odborného vzdělávání a přípravy a obce mohou sdružovat prostředky pro vytváření jazykových středisek s širší nabídkou jazyků, aby se zachovaly méně používané jazyky nebo jazyky, které se ve školách nevyučují.

                     —

                     Spolupráce se zaměstnavateli v regionu nebo mimo něj může napomoci k lepšímu pochopení významu, který má kompetence v oblasti mnohojazyčnosti v pracovním životě, a k zajištění toho, aby získaná kompetence v oblasti mnohojazyčnosti skutečně podpořila zaměstnatelnost.

                     —

                     Bylo by možno podporovat přeshraniční partnerství mezi institucemi vzdělávání a odborné přípravy v příhraničních regionech. Mohla by být usnadněna mobilita studentů, učitelů, školitelů a administrativního personálu, jakož i doktorandů a výzkumných pracovníků nabídkou informací a kurzů v jazycích, jimiž se hovoří v sousední zemi. Podpora mnohojazyčnosti v rámci těchto přeshraničních partnerství může připravit absolventy na vstup na trh práce na obou stranách hranic.

                     —

                     Podpořit spolupráci mezi pedagogickými institucemi.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 7. prosince 2018 o rejstříku údajů o institucích a přidružených osobách (ECB/2018/36)

text:
               17.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 21/1

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
      ze dne 7. prosince 2018
      o rejstříku údajů o institucích a přidružených osobách
      (ECB/2018/36)
      (2019/C 21/01)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 a 5 a na čl. 132 odst. 1 třetí odrážku této smlouvy,
      s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5.1 tohoto statutu,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Rejstřík údajů o institucích a přidružených osobách (RIAD) je sdíleným souborem referenčních údajů o právních a jiných statistických institucionálních jednotkách, jejichž shromažďování podporuje provozní postupy v celém Eurosystému, jakož i plnění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB) a jednotného mechanismu dohledu. Informace, které se zaznamenávají v RIAD, poskytují členové Eurosystému a národní centrální banky členských států, jejichž měnou není euro, pokud se tyto národní centrální banky na provozování RIAD dobrovolně podílejí.

                  (2)

                  Národní centrální banky členských států, jejichž měnou není euro a jež se podílejí na provozování RIAD, by měly spolupracovat mezi sebou, s národními centrálními bankami Eurosystému a s Evropskou centrální bankou při poskytování, aktualizaci a ověřování referenčních údajů o subjektech zaznamenaných v RIAD v souladu s obecnými zásadami Evropské centrální banky (EU) 2018/876 (ECB/2018/16) (1) a měly by mít vzájemný přístup k údajům o svých domácích subjektech a tyto údaje sdílet.

                  (3)

                  V zájmu úzké a účinné spolupráce při řízení RIAD v rámci ESCB a v souladu s 9. bodem odůvodnění obecných zásad (EU) 2018/876 (ECB/2018/16) by mělo být k doplnění uvedených obecných zásad přijato doporučení.

                  (4)

                  Sdílení údajů z RIAD podléhá režimu utajování informací ESCB nebo, jedná-li se o jiné než statistické údaje, jiným formám ochrany důvěrnosti, přičemž na sdílení údajů mezi členskými státy, jejichž měnou není euro, se mohou vztahovat další právní omezení na vnitrostátní úrovni,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
      I.   Definice

      Pro účely tohoto doporučení má výraz „subjekt“ stejný význam jako v definici v čl. 2 bodě 1 obecných zásad (EU) 2018/876 (ECB/2018/16).
      II.   Poskytování statistických informací

      Adresáti tohoto doporučení by měli uplatňovat ustanovení obecných zásad (EU) 2018/876 (ECB/2018/16), která jsou určena národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou je euro.
      III.   Závěrečné ustanovení

      Toto doporučení je určeno národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou není euro.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 7. prosince 2018.

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Obecné zásady Evropské centrální banky (EU) 2018/876 ze dne 1. června 2018 o rejstříku údajů o institucích a přidružených osobách (ECB/2018/16) (Úř. věst. L 154, 18.6.2018, s. 3).


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2019 o jmenování prezidentky Evropské centrální banky

text:
               12.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/1

      DOPORUČENÍ RADY
      ze dne 9. července 2019
      o jmenování prezidentky Evropské centrální banky
      (2019/C 235/01)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 a čl. 139 odst. 2 této smlouvy,
      s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 11.2 uvedeného protokolu,
      DOPORUČUJE EVROPSKÉ RADĚ:
      Jmenovat paní Christine LAGARDEOVOU prezidentkou Evropské centrální banky na osmileté funkční období začínající dne 1. listopadu 2019.

         V Bruselu dne 9. července 2019.

               Za Radu

               předseda

            M. LINTILÄ