title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 o provádění hlavních směrů hospodářských politik členských států, jejichž měnou je euro

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/141

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   o provádění hlavních směrů hospodářských politik členských států, jejichž měnou je euro
   2014/C 247/27
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Současné ekonomické prostředí eurozóny se vyznačuje postupným, ale stále nestabilním hospodářským oživením. V průběhu roku 2013 a na začátku roku 2014 v eurozóně značně poklesla inflace a očekává se, že v horizontu prognózy se bude zvyšovat jen velmi zvolna, což odráží stávající útlum, jakož i průběžné uzpůsobování relativních cen ve zranitelných ekonomikách a posilování směnného kurzu eura v minulosti. Ačkoli se základna hospodářského oživení postupně rozšiřuje, rozdíly mezi členskými státy, jejichž měnou je euro („členské státy eurozóny“), jsou i nadále významné.

               (2)

               Eurozóna je více než součet jejích členů. Hospodářská a finanční krize jasně ukázala úzké vnitřní vztahy v eurozóně a podtrhla potřebu větší koordinace fiskální, finanční a strukturální politiky mezi jejími členskými státy, aby bylo možné zajistit soudržnou orientaci politik v eurozóně jako celku. Členské státy eurozóny se dne 2. března 2012 podpisem Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii zavázaly, že provedou řadu rozsáhlých politických reforem a budou koordinovat své politiky. Koordinace rozpočtové a hospodářské politiky v eurozóně se dále prohloubila v roce 2013, kdy vstoupil v platnost balíček dvou nařízení („two pack“) (3). Členské státy eurozóny jsou obzvláště odpovědné za účinné provádění nového rámce správy ekonomických záležitostí. K tomu bude zapotřebí zvýšit vzájemný tlak s cílem podpořit provádění vnitrostátních reforem a fiskální obezřetnost, posuzovat vnitrostátní reformy více z pohledu eurozóny, internalizovat možné vedlejší účinky a podněcovat politiky, jež jsou pro dobře fungující hospodářskou a měnovou unii zvláště důležité. Rovněž bude třeba, aby probíhala příslušná komunikace týkající se strategie eurozóny.

               (3)

               Kvůli velké provázanosti členských států eurozóny může mít provádění strukturálních reforem rozsáhlé vedlejší účinky, které je nutno brát v úvahu, aby bylo možné zabezpečit optimální koncepci a provádění politik jak pro jednotlivé členské státy eurozóny, tak pro eurozónu jako celek. Nezbytné konvergenci mezi členskými státy by napomohl například koordinovanější postup při provádění reforem. V tomto smyslu je zásadní, aby členské státy eurozóny na základě existujících postupů o svých plánech reforem předběžně diskutovaly a efektivně prováděly postup při makroekonomické nerovnováze.

               (4)

               Jedním z klíčových politických úkolů, před nimiž eurozóna stojí, je snížit veřejný dluh prováděním diferencovaných prorůstových fiskálních politik a zároveň zvyšovat růstový potenciál eurozóny a řešit sociální důsledky krize. Díky konsolidačnímu úsilí z minulých let se fiskální situace eurozóny zlepšila, ale řada jejích členských států musí i nadále provádět fiskální korekci, aby se nadměrné úrovně dluhu snížily. Všechny členské státy eurozóny by měly zlepšit kvalitu veřejných financí s cílem posílit produktivitu a zaměstnanost.

               (5)

               Investice v eurozóně na začátku krize silně poklesly a dosud nedosahují svého dlouhodobého průměru. Pomalý rozvoj investic je způsoben společným dopadem snižování zadluženosti soukromého sektoru, roztříštěnosti finančního trhu a nezbytného úsilí o fiskální konsolidaci, jež vedlo k omezení veřejných investic. K podpoře oživení a stimulaci potenciálního růstu je zcela zásadní zvýšit investice do infrastruktury a dovedností. Velkou část těchto investic musí poskytnout soukromý sektor, ale orgány veřejné správy zde mohou hrát významnou roli vytvořením příznivých podmínek.

               (6)

               Přestože se snížil tlak na státní dluh, tok úvěrů reálné ekonomice zůstává v eurozóně nadále oslabený a přetrvává velká roztříštěnost finančního trhu. V mnoha členských státech je přístup k finančním prostředkům i nadále obtížný, zejména pro malé a střední podniky, a tato situace by mohla hospodářské oživení ohrozit. Jsou proto zapotřebí iniciativy zaměřené na obnovení toku úvěrů, prohloubení kapitálových trhů a povzbuzení dlouhodobého financování ekonomiky. Opatření, jako je dokončení nápravy bankovních rozvah, pokračující zvyšování kapitálových rezerv tam, kde je to potřebné, přezkumy kvality aktiv a zátěžové testy, pomáhají určit přetrvávající slabá místa a posilují důvěru v toto odvětví jako celek. V oblasti bankovní unie bylo dosaženo významného pokroku, zejména zřízením jednotného mechanismu dohledu a dohodou o jednotném mechanismu pro řešení problémů.

               (7)

               Finanční krize odhalila nedostatky ve struktuře hospodářské a měnové unie. Dne 28. listopadu 2012 předložila Komise návrh prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie, jehož cílem bylo zahájit diskuzi na evropské úrovni. Dne 5. prosince 2012 vydal předseda Evropské rady v úzké spolupráci s předsedou Evropské komise, předsedou Euroskupiny a prezidentem Evropské centrální banky zprávu, která přebírá řadu myšlenek z návrhu Komise a obsahuje harmonogram a fáze procesu směřující k dokončení hospodářské a měnové unie. Evropský parlament vyjádřil své stanovisko v usnesení ze dne 20. listopadu 2012. Od té doby byly učiněny významné kroky. Evropská rada poskytla další stanoviska v prosinci 2013. Další rozvoj hospodářské a měnové unie bude muset probíhat postupně a způsobem, v němž se bude spojovat disciplína a solidarita. Podle balíčku šesti právních aktů (4) a balíčku dvou právních aktů týkajících se správy ekonomických záležitostí by se první přezkum jejich provádění měl uskutečnit do konce roku 2014,

         DOPORUČUJE, aniž jsou dotčeny pravomoci Rady, pokud jde o koordinaci hospodářských politik členských států, aby členské státy eurozóny, jednotlivě i společně, především však v rámci koordinace hospodářské politiky v rámci Euroskupiny, v období 2014–2015 přijaly opatření s cílem:

               1.

               V úzké spolupráci s Komisí podporovat a sledovat provádění strukturálních reforem v oblastech, které jsou nejdůležitější pro dobré fungování eurozóny, za účelem posílení růstu a konvergence a nápravy vnitřní i vnější nerovnováhy. Posoudit a stimulovat pokrok při plnění závazků týkajících se reforem v členských státech eurozóny, které se potýkají s nadměrnou nerovnováhou, a při provádění reforem v členských státech eurozóny potýkajících se s nerovnováhou, která vyžaduje rozhodná opatření, tak aby se omezily negativní vedlejší účinky na zbývající část eurozóny. Podpořit vhodné politiky v zemích s nadměrnými přebytky běžného účtu, aby se přispělo k pozitivním nepřímým účinkům. Pravidelně vést tematické diskuze o strukturálních reformách na trhu práce a výrobkovém trhu, jež mohou mít značné nepřímé účinky, a zaměřit se přitom na snižování vysokého daňového zatížení práce a reformu trhů se službami.

               2.

               V úzké spolupráci s Komisí koordinovat fiskální politiky členských států eurozóny, zejména při posuzování návrhů rozpočtových plánů, aby byla v celé eurozóně zajištěna soudržná fiskální orientace podporující růst. Zlepšit kvalitu a udržitelnost veřejných financí tím, že se jako prioritní stanoví hmotné i nehmotné investice na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU. Zajistit, aby vnitrostátní fiskální rámce, včetně vnitrostátních rozpočtových rad, byly silné.

               3.

               Zajistit odolnost bankovního systému, zejména přijetím nezbytných opatření navazujících na přezkumy kvality aktiv a zátěžové testy, provedením právních předpisů o bankovní unii a pokračováním v další práci plánované na dobu přechodu k jednotnému mechanismu pro řešení problémů. Stimulovat investice soukromého sektoru a zvýšit tok úvěrů ekonomice prostřednictvím opatření zaměřených na zlepšení přístupu k úvěrům pro malé a střední podniky, prohloubit kapitálové trhy a oživit sekuritizační trh, a to na základě návrhů a harmonogramu obsažených ve sdělení Komise o dlouhodobém financování evropské ekonomiky.

               4.

               Nadále pracovat na prohloubení hospodářské a měnové unie a přispět ke zlepšení rámce pro ekonomický dohled během jeho přezkumů plánovaných na konec roku 2014.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 472/2013 ze dne 21. května 2013 o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy eurozóny, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 1), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (4)  Nařízení Rady (EU) č. 1177/2011 ze dne 8. listopadu 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 33); směrnice Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 41); nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1173/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 1); nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1174/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 8); nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1175/2011 ze dne 16. listopadu 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 12); nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).


Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Španělska na období 2004-2008


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Litvy na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Litvy z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/67

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Litvy na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Litvy z roku 2014
   2014/C 247/13
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu při tvorbě svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Litvy na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy na období 2012–2016.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování (4), ve které není Litva uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 1. dubna 2014 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 22. dubna 2014 svůj konvergenční program z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Cílem rozpočtové strategie nastíněné v konvergenčním programu z roku 2014 je dosáhnout střednědobého cíle do roku 2015 a zajistit na konci programového období v roce 2017 strukturální přebytek ve výši 0,9 % HDP. V konvergenčním programu je potvrzen dřívější střednědobý cíl ve výši – 1 % HDP, což zohledňuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda má roční pokrok v zájmu dosažení střednědobého cíle v letech 2014 a 2015 činit alespoň 0,5 % HDP. Zároveň hrozí v roce 2015 riziko odchylky od výdajového kritéria. Celkově je postup korekce k dosažení střednědobého cíle v zásadě v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Podle konvergenčního programu má dojít během programového období do roku 2017 k zásadnímu snížení zadlužení na úroveň okolo 35 %. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce v programu, je do značné míry realistický. Zároveň je však ještě třeba upřesnit konsolidační opatření na období 2015–2017. Podle prognózy útvarů Komise z jara 2014 se očekává, že strukturální korekce dosáhne výše 0,2 % HDP v roce 2014 a 0,6 % HDP v roce 2015 a v roce 2014 bude tedy o 0,3 % HDP pod požadovaným snížením o 0,5 % HDP. Kromě toho hrozí v roce 2014 riziko výrazné odchylky od výdajového kritéria, přičemž v roce 2015 má rovněž dojít k odchylce, ale ne již tak výrazné. Na základě prognózy Komise a posouzení konvergenčního programu, v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97, má Rada za to, že počínaje rokem 2014 existuje riziko výrazné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého cíle.

               (9)

               Relativní význam daní, které se považují za méně nepříznivé pro růst, jako např. daň z nemovitosti nebo environmentální daň, je i nadále nízký. Daňové výnosy se do velké míry odvíjejí od nepřímých daní a zdanění práce, zatímco podíl environmentálního zdanění zůstává nízký. Zvýšené výnosy z daní, jež jsou příznivější pro růst, by mohly být využity ke zmírnění daňové zátěže u pracovníků s nízkými příjmy, především u osob s nízkou kvalifikací. Na začátku roku 2013 byl proveden částečný přezkum daňového systému a litevská vláda se rozhodla upravit zdanění kapitálových zisků, zvýšit hranici zdanitelného příjmu – čímž se má zvýšit progresivnost zdanění příjmů fyzických osob ve prospěch osob s nízkými příjmy –, a zvýšit sazbu spotřební daně na tabákové výrobky a alkohol. Obecně však budou mít tato opatření na daňové výnosy spíše nepříznivý dopad. Proto je i nadále naprosto nezbytné přijmout další opatření ke zlepšení udržitelnosti veřejných financí i zvýšení výnosů. Pokud jde o doporučení Rady pro environmentální zdanění z roku 2013, nebyla přijata žádná významná opatření. Omezeného pokroku se dosáhlo v posilování fiskálního rámce, jelikož výdajové stropy zůstávají i nadále nedostatečně závazné a doposud nebyly přijaty související legislativní změny. V oblasti zajištění plnění daňových požadavků má před sebou Litva stále mnoho práce, zvláště při řešení podvodů v oblasti DPH, například zpřísněním opatření pro řízení rizik. Akční plán pro dodržování daňových předpisů na období 2013–2014, který je v současné době prováděn, vykazuje podle prvních odhadů určité pozitivní výsledky. V roce 2013 byl přijat soubor opatření za účelem zlepšení dodržování daňových předpisů u DPH a spotřebních daní. Na období 2014–2015 byla stanovena nová strategie zacílená na tuto oblast.

               (10)

               Nepříznivý demografický vývoj vyvolává pochyby o dlouhodobé fiskální udržitelnosti této země. Výdaje na důchody by měly podle odhadů výrazně vzrůst a během příštích 50 let dosáhnout téměř dvojnásobku průměru EU. V roce 2012 začala Litva s postupným navyšováním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu, avšak toto tempo není vzhledem k úbytku pracovní síly a zvyšování střední délky života dostačující. Kromě toho prudký nárůst chudoby a závažné materiální deprivace mezi staršími lidmi poukazuje na problémy spojené s přiměřeností důchodů. Litva učinila důležité, i když ojedinělé kroky správným směrem, nicméně v zájmu realizace komplexní reformy je nutné provést výraznější změny. Dokončila reformu druhého důchodového pilíře, avšak ani zaměstnanecké penzijní systémy ani dobrovolný kapitálový důchodový systém zatím nejsou široce využívány. Spolu se zvýšením zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu je rovněž potřeba přijmout opatření k zajištění zaměstnatelnosti starších pracovníků a uzpůsobení pracovního prostředí starším osobám.

               (11)

               Celková míra nezaměstnanosti sice poklesla, nicméně strukturální nezaměstnanost zůstává na vysoké úrovni, což naznačuje nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi, zvláště u pracovníků s nízkou kvalifikací. Míra nezaměstnanosti mladých a počet mladých lidí, kteří se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, klesají, ale stále se drží na vysoké úrovni. Omezený rozsah aktivních politik na trhu práce zůstává i nadále problémem, přičemž je nezbytné zlepšit jejich účinnost a včasnost. V budoucnu má být podle prognóz nedostatek kvalifikované pracovní síly ještě výraznější. Za účelem zvýšení zaměstnatelnosti mladých lidí je nezbytné zlepšit využitelnost odborného a vysokého vzdělávání na pracovním trhu, dále zvýšit kvalitu učňovských programů a učení založeného na pracovní činnosti, a to za účasti soukromého sektoru včetně malých a středních podniků. Nedostatečné je doposud i zvýšení účasti na celoživotním učení. Je třeba provést komplexní přezkum pracovního práva, ve spolupráci se sociálními partnery, aby bylo možné najít způsob, jak zaměstnavatelům snížit administrativní zátěž. Především bude nezbytné určit a následně odstranit nepotřebná omezení, která mají dopad na pružná smluvní ujednání, podmínky propouštění a ustanovení týkající se pracovní doby.

               (12)

               Míra chudoby mezi obyvatelstvem v aktivním věku zůstává i přes nedávné zlepšení situace stále nad průměrem EU. K poklesu chudoby přispělo zvýšení minimální měsíční mzdy a výše nezdanitelného příjmu. I přesto však chudoba a závažná materiální deprivace u starých lidí v posledních letech výrazně stoupla. V letech 2012–2013 se na základě pilotního projektu reformy peněžní sociální výpomoci dosáhlo snížení počtu příjemců sociálních dávek a výdajů na peněžní sociální dávky. V roce 2014 byl tento pilotní projekt rozšířen na všechny obce. Je třeba zajistit sledování a hodnocení účinků zmíněné reformy na ty nejpotřebnější. Rozsah aktivizačních opatření pro příjemce sociální výpomoci, kteří jsou dlouhodobě nezaměstnaní, je nedostatečný. Tato opatření jsou navíc stále zaměřena na programy veřejně prospěšných prací, a poskytují tak podporu příjmu, avšak nepřispívají ke zlepšení zaměstnatelnosti příjemců dávek. Vyhodnotit je třeba dopad uvedené reformy na osoby s nízkým příjmem. Litva přijala Akční plán na posílení sociálního začlenění na období 2014–2020. Nicméně je ještě nezbytné vymezit hlavní cílové skupiny, stanovit rozpočet a přijmout konkrétní opatření, která by upřesnila, jak daných cílů dosáhnout a jakou podobu bude mít spolupráce mezi ministerstvy, místní samosprávou a občanskou společností při provádění tohoto akčního plánu.

               (13)

               Od roku 2010 provádí vláda ambiciózní reformu státních podniků. V prosinci 2013 byla přijata konečná znění právních předpisů, jimiž se upravují pokyny pro transparentnost, podle nichž mají všechny státní podniky od roku 2014 povinnost uvádět ve své výroční zprávě údaje o svých komerčních a nekomerčních činnostech odděleně. První zpráva s tímto rozdělením by měla vyjít v srpnu 2014. To by mělo umožnit podrobnější posouzení úspěšnosti této reformy. Nicméně počet nezávislých členů správní rady státních podniků zůstává i nadále nízký, částečně v důsledku právních omezení vztahujících se na státní a obecní podniky. Navrhovány jsou změny právních předpisů, na jejichž základě by bylo možné nezávislé členy správní rady u všech státních podniků jmenovat. Účinnost oddělení komerčních a nekomerčních činností a profesionalizace správních rad bude nutné posoudit po plné realizaci těchto změn.

               (14)

               Propojení elektrických a plynárenských sítí se sousedícími členskými státy zůstává nedostatečně rozvinuto a vede k omezené hospodářské soutěži a vysokým cenám. Hospodářská soutěž na těchto domácích trzích byla posílena liberalizací trhů s elektřinou a zemním plynem, nicméně zákazníci doposud neuplatňují své právo změnit dodavatele. Litevská vláda učinila propojení energetických sítí jednou z priorit, jeho realizace však ještě musí být dokončena. Byla zadána výstavba významného plynovodu, přičemž terminál zkapalněného zemního plynu v přístavu Klajpeda má být zprovozněn do prosince 2014. Určitého pokroku bylo dosaženo v propojování litevské energetické sítě s energetickým trhem EU. Zlepšení je dále třeba dosáhnout v oblasti energetické účinnosti. Doposud Litva učinila určitý pokrok v energetické účinnosti budov, například u investic v rámci holdingového fondu JESSICA. V roce 2013 byla přijata legislativní opatření k urychlení čerpání prostředků z uvedeného holdingového fondu. Na začátku roku 2014 došlo k dokončení souvisejících projektů a vzrostl i počet původních žádostí. K právním změnám v této oblasti patří snížení příplatků na vytápění v případě, že daná osoba odmítne provést renovaci, čímž se odstranily pobídky odrazující od renovace.

               (15)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy. Posoudila národní program reforem i konvergenční program. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnost fiskální a sociálně-hospodářské politiky Litvy, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.

               (16)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada konvergenční program a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE Litvě v období 2014–2015:

               1.

               Posílit rozpočtová opatření na rok 2014 vzhledem k tomu, že nárůst výdajů překročil stanovené výdajové kritérium a že podle prognózy útvarů Komise z jara 2014, která poukazuje na riziko významné odchylky od požadavků preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, hrozí vznik odchylky od strukturální korekce ve výši 0,3 % HDP. Zlepšit v roce 2015 rozpočtovou strategii s cílem zajistit požadovanou strukturální korekci ve výši 0,5 HDP v zájmu dosažení střednědobého cíle. Následně zajistit dodržování požadavků souvisejících se střednědobým cílem. Doplnit rozpočtovou strategii posílenějším fiskálním rámcem, a to především zajištěním toho, aby byly při stanovení střednědobého rozpočtového rámce určeny závazné výdajové stropy. Provést další přezkum daňového systému a zvážit zvýšení daní, které jsou nejméně nepříznivé pro růst, například periodických daní z nemovitostí a environmentálních daní, a zároveň pokračovat ve zlepšování dodržování daňových předpisů.

               2.

               Přijmout a provést právní předpisy týkající se komplexní reformy důchodového systému. Při provádění současných reforem zejména navázat zákonnou věkovou hranici pro odchod do důchodu na střední délku života, zpřísnit pravidla pro odchod do předčasného důchodu, stanovit jasná pravidla pro valorizaci důchodů a podporovat využívání doplňkových spoření. Podpořit důchodovou reformu opatřeními na podporu zaměstnatelnosti starších pracovníků.

               3.

               Lépe zacílit opatření aktivní politiky pracovního trhu na osoby s nízkou kvalifikací a dlouhodobě nezaměstnané. Zlepšit rozsah a přiměřenost dávek v nezaměstnanosti a navázat je na aktivizaci. Řešit přetrvávající nerovnováhu mezi požadovanými a nabízenými dovednostmi na trhu práce zlepšením využitelnosti vzdělávání na trhu práce, mimo jiné na základě systémů prognózování odborných dovedností, a propagovat celoživotní učení. V zájmu zvýšení zaměstnatelnosti mladých lidí učinit jednou z priorit nabízení kvalitních učňovských programů a dalších forem učení založeného na pracovní činnosti a posílit partnerství se soukromým sektorem. Cestou konzultace sociálních partnerů přezkoumat adekvátnost pracovněprávních předpisů, zvláště pokud jde o rámec pro pracovní smlouvy a ujednání o pracovní době.

               4.

               Zajistit přiměřený rozsah sociální podpory pro ty nejpotřebnější a i nadále posilovat vztah mezi peněžní sociální výpomocí a aktivačními opatřeními.

               5.

               Dokončit podle plánu realizaci reformy státních podniků, zvláště finalizací odděleného vykazování komerční a nekomerční činnosti, další profesionalizací správních rad a přísným sledováním dodržování požadavků uvedené reformy.

               6.

               Posílit opatření ke zlepšení energetické účinnosti budov, včetně rychlého čerpání prostředků holdingového fondu. Pokračovat v rozvoji přeshraničního propojení elektrických a plynárenských sítí se sousedními členskými státy za účelem diverzifikace zdrojů energie a posilovat hospodářskou soutěž lepší integrací energetických trhů v Pobaltí.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 51.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


Důležité právní upozornění

|

52008PC0577

Doporučení Komise Radě, kterým se Komise zmocňuje zahájit a vést jednání s Mezinárodní organizací pro révu vinnou a víno (OIV) o podmínkách a způsobu přistoupení Evropského společenství  /* KOM/2008/0577 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 26.9.2008KOM(2008) 577 v konečném zněníDOPORUČENÍ KOMISE RADĚ,kterým se Komise zmocňuje zahájit a vést jednání s Mezinárodní organizací pro révu vinnou a víno (OIV) o podmínkách a způsobu přistoupení Evropského společenstvíDOPORUČENÍ KOMISE RADĚ,kterým se Komise zmocňuje zahájit a vést jednání s Mezinárodní organizací pro révu vinnou a víno (OIV) o podmínkách a způsobu přistoupení Evropského společenstvíA. DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. ÚVODMezinárodní organizace pro révu vinnou a víno (OIV) je mezivládní organizace vědeckotechnického charakteru, která vyvíjí činnost v oblasti vinné révy a vína, vinných nápojů, stolních hroznů, sušených vinných hroznů a ostatních produktů z nich. Tato organizace byla zřízena v Paříži mezinárodní dohodou ze dne 3. dubna 2001 a je přímým následníkem Mezinárodního úřadu pro víno založeného v roce 1924 mezinárodní dohodou ze dne 29. listopadu 1924, který byl na základě rozhodnutí ze dne 4. září 1958 přejmenován na Mezinárodní úřad pro révu vinnou a víno .Ke dni 3. dubna 2006 tvořilo OIV 43 členských států, k nimž se jako pozorovatelé dočasně připojily bývalé členské státy tohoto úřadu. Šest členských států Evropské unie se nestalo členy OIV: Spojené království, Polsko, Dánsko, Litva, Lotyšsko a Estonsko.Cíle a činnosti OIV jsou stanoveny v čl. 2 odst. 1 a 2 Dohody o jejím zřízení. Na základě tohoto ustanovení a v rámci její působnosti jsou cíle OIV následující:1. informovat své členy o opatřeních, která zohledňují zájmy producentů, spotřebitelů a ostatních subjektů v odvětví révy vinné a vinných produktů,2. poskytovat pomoc ostatním mezinárodním organizacím, mezivládním i nevládním, zejména těm, které provádějí standardizační činnost,3. podílet se na mezinárodní harmonizaci existujících postupů a standardů a dle potřeby i na přípravě nových mezinárodních standardů s cílem zlepšovat podmínky pro výrobu a uvádění na trh produktů z révy vinné a vinných produktů, a pomáhat zajišťovat, aby se braly v úvahu zájmy spotřebitelů.Úkoly OIV, tak jak vyplývají z Dohody o jejím zřízení, jsou dále upřesněny a vymezeny v „tříletém strategickém plánu“, který slouží jako referenční rámec pro činnost organizace. Tříletý strategický plán je dále detailně rozpracován formou „ročního programu“.Vyčerpávající prezentace struktury OIV a způsobů jejího fungování je k dispozici na internetových stránkách této organizace na adrese www.oiv.org.S cílem zaručit konzistentní postoj Společenství ve vnějších vztazích a umožnit vhodnější koordinaci vnitřních opatření přijatých v rámci jeho pravomoci, se zdá být legitimní a nezbytné uvažovat o přistoupení Evropského společenství k OIV.Přistoupení Společenství k OIV nevyžaduje změnu její zakládající listiny (pařížská Dohoda o zřízení Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno ze dne 3. dubna 2001). S cílem zajistit kvalitnější účast Společenství na činnosti OIV do doby, než bude přijato rozhodnutí o přijetí za jejího člena, se nicméně Společenství a členské státy budou snažit dosáhnout lepší koordinace uvnitř této organizace a posílit úlohu, kterou v ní ES zastává jako přizvaný účastník.V nařízení Rady (ES) č. 479/2008 o společné organizaci trhu s vínem[1] je kromě toho specifikováno, že Komise při schvalování nových enologických postupů „… vychází z enologických postupů doporučených a zveřejněných Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV)“ , a pokud jde o analytické metody, tak „ Analytické metody, podle kterých může být určeno složení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, jakož i pravidla, podle kterých může být stanoveno, zda tyto výrobky nebyly podrobeny nepovoleným enologickým postupům, jsou metody a pravidla doporučené a zveřejněné OIV.“Kromě toho je v souladu s nařízením (ES) č. 479/2008 dodržování norem doporučovaných OIV v oblasti enologických postupů dostačující podmínkou pro uvedení vín z třetích zemí na evropský trh s vínem.Tím je odůvodněna potřeba posílit vztahy mezi Společenstvím a OIV.Komise tedy doporučuje Radě, aby:-  pověřila Komisi zahájením a vedením jednání s OIV o podmínkách přistoupení Evropského společenství k OIV, v souladu s ustanoveními článku 300 Smlouvy o ES,-  určila příslušný výbor, který bude Komisi při tomto úkolu nápomocen,-  přijala navrhované směrnice pro vyjednávání. Komise rovněž doporučuje Radě, aby vyzvala členské státy k vyjádření podpory těmto cílům.2. PRAVOMOCI SPOLEčENSTVÍ V OBLASTECH KOMPETENCE OIVOIV je mezivládní organizace, která vykonává významnou standardizační činnost, jejímž konkrétním projevem jsou usnesení, doporučení a návrhy týkající se různých aspektů výroby a uvádění vinařských výrobků na trh, jako jsou enologické postupy, popis a definice výrobků, jejich označování, podmínky uvádění na trh, analytické metody a metody pro hodnocení výrobků, ochrana zeměpisných označení a ochrana nových odrůd rostlin.Ve většině případů se tato usnesení, aniž by došlo ke změně jejich právní působnosti, stávají součástí komplexnějších norem, které jsou nejčastěji prezentovány ve formě kodexů a jsou periodicky aktualizovány na základě usnesení přijatých organizací. Vsoučasné době zveřejnila OIV několik normativních kodexů, které slouží jako reference pro všechny členské státy, jako mezinárodní enologický kodex, mezinárodní kodex enologických postupů, sborník mezinárodních analytických metod pro vína a mošty, sborník mezinárodních analytických metod pro lihoviny, mezinárodní norma pro soutěže vín a lihovin na bázi vinařských produktů a mezinárodní norma pro označování vín a vinných destilátůPo vzniku společné organizace trhu s vínem Společenství udrželo a rozšířilo své pravomoci v oblasti vinařství a získalo tak výlučnou pravomoc v záležitostech, které jsou předmětem společné organizace trhu s vínem a jsou v současné době upraveny zejména nařízením (ES) č. 479/2008 a jeho prováděcími nařízeními.Sekundární právo Společenství zahrnuje v oblastech, kterými se zabývá OIV, zejména:-  nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst. L 179, 14. 7. 1999),-  nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst. L 148, 6. 6. 2008),-  nařízení Komise (ES) č. 423/2008 ze dne 8. května 2008, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 a kterým se zavádí kodex Společenství pro enologické postupy a ošetření (kodifikované znění, Úř. věst. L 127, 15. 5. 2008),-  nařízení Komise (ES) č. 753/2002 ze dne 29. dubna 2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (Úř. věst. L 118, 4. 5. 2002),-  nařízení Komise (ES) č. 1607/2000 ze dne 24. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se jakostních vín ze stanovených pěstitelských oblastí (Úř. věst. L 185, 25. 7. 2000),-  nařízení Komise (EHS) č. 2676/90 ze dne 17. září 1990, kterým se stanoví metody Společenství používané pro rozbor vín (Úř. věst. L 272, 3. 10. 1990),-  nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 ze dne 10. června 1991, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu aromatizovaných vín, aromatizovaných vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (Úř. věst. L 149, 14. 6. 1991),-  nařízení Komise (ES) č. 122/94 ze dne 25. ledna 1994, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 pro definici, označování a obchodní úpravu aromatizovaných vín, aromatizovaných vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (Úř. věst. L 21, 26. 1. 1994),-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 (Úř. věst. L 39, 13. 2. 2008),-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (Úř. věst. L 109, 6. 5. 2000),-  nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (Úř. věst. L 299, 16. 11. 2007), změněné zejména nařízením Rady (ES) č. 361/2008 ze dne 14. dubna 2008 (Úř. věst. L 121, 7. 5. 2008), které zavádí zejména pravidla vztahující se na odvětví ovoce a zeleniny,-  nařízení Komise (ES) č. 2789/1999 ze dne 22. prosince 1999, kterým se stanoví obchodní norma pro stolní hrozny révy vinné (Úř. věst. L 336, 29. 12. 1999),-  směrnice Rady 2001/112/ES ze dne 20. prosince 2001 o ovocných šťávách a některých podobných produktech určených k lidské spotřebě (Úř. věst. L 10, 12. 1. 2002).Činnosti OIV, které by se týkaly výlučné pravomoci členských států, jsou co do počtu velmi omezené a jejich význam je v rámci hlavních cílů, které OIV sleduje, jen relativní.Stávající situace uvnitř Společenství je tudíž v protikladu k jeho postavení v OIV, kde se na rozhodování mohou v současné době aktivně podílet pouze členské státy.Z tohoto důvodu nemá Společenství odpovídající status, který by mu umožnil zejména vykonávat jeho pravomoci u této organizace přímo, protože národní stanoviska jsou vždy posuzována jednotlivě, nezávisle na příslušnosti členského státu, který je předkládá, ke Společenství.Kromě toho právní předpisy Společenství přímo odkazují na usnesení OIV přijatá v oblasti analytických metod a v rámci společného trhu s vínem uznávají „Sborník mezinárodních analytických metod pro vína a mošty“ a snaží se, postupně a v rámci možností, o soulad s ostatními normami, které vydává OIV, jako je „Mezinárodní kodex enologických postupů“ a „Mezinárodní enologický kodex“.Přistoupení Společenství k OIV je rovněž součástí procesu reformy společné organizace trhu s vínem, kde se Rada rozhodla posílit stávající vazbu mezi akty vydanými OIV a právními předpisy Společenství s tím, že při stanovení norem Společenství v oblasti enologických postupů bude vycházet z doporučení přijatých OIV, a stanovila, že povoleny jsou ty analytické metody, které jsou doporučeny a zveřejněny OIV.3. PřISTOUPENÍ SPOLEčENSTVÍ3.1 Status Evropského společenství a účast Komise v OIVEvropské společenství nemá v současné době v OIV žádný oficiální status, i když Dohoda o zřízení Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno ze dne 3. dubna 2001 v článku 8 výslovně stanoví možnost, že se mezivládní organizace mohou stát řádným členem této organizace.V současné době je Komise jakožto zástupce Evropského společenství pravidelně zvána, aby se zúčastnila činností valné hromady a expertních skupin, subkomisí a komisí, ale nemůže se podílet na činnosti výkonného výboru (přizvání ad hoc) a neplatí žádné dobrovolné příspěvky OIV.Z výše uvedeného vyplývá, že stávající status, který umožňuje zástupcům Komise výhradně pasivní účast na činnosti OIV, je zcela nedostatečný a nepřiměřený.3.2 Nezbytnost přistoupení SpolečenstvíVzhledem k tomu, že oblasti působnosti OIV jsou nyní široce pokryty právními předpisy Společenství, je žádoucí, aby byla úloha Společenství v OIV posílena a formálně upravena tak, aby Společenství mohlo dohlížet na konzistentnost svého postoje na mezinárodní úrovni a zaručit vhodné zastupování svých zájmů.Přijetí za řádného člena se zdá být nejvhodnějším řešením. Ostatní možnosti, které má Společenství k dispozici na základě zakládajících listin OIV, zejména možnost využít statusu zvláštního pozorovatele nebo statusu přizvaného účastníka, jsou nevyhovující.Status přizvaného účastníka a zvláštního pozorovatele neumožňuje účastnit se činnosti OIV, ale pouze „vystupovat“ a „účastnit se jednání“ v rámci některých orgánů OIV, bez možnosti předkládat návrhy nebo navrhovat změny. Tento typ statusu tudíž neumožňuje Společenství vyjadřovat se k záležitostem, které spadají do jeho výlučné pravomoci, ani prosazovat rozhodnutí přijatá na úrovni Společenství.Zakládající listina OIV navíc vyžaduje finanční příspěvek rovněž od mezivládních organizací, které mají zvláštní status; tento požadavek stanov nemůže Společenství akceptovat, a to především z důvodu absence protihodnoty ve formě hlasovacích práv.Z týchž důvodů se jeví jako z velké části nedostačující i možnost uzavírat s OIV protokol o kooperaci a spolupráci, která je vyhrazena mezinárodním organizacím.3.3 Žádost o členstvía) Jednotlivé etapy přistoupeníDohoda z 3. dubna 2001 výslovně uvádí, že „mezivládní organizace“ mají možnost stát se členy OIV.Přistoupení Evropského společenství by mělo probíhat v následujících etapách:-  Rada zmocní Komisi, aby jednala o podmínkách a způsobu přistoupení Evropského společenství k OIV;-  Komise zahájí a povede jednání s OIV s cílem uzavřít protokol o přistoupení,-  Komise schválí návrh rozhodnutí Rady o přistoupení Společenství k OIV a předloží jej Radě,-  na základě rozhodnutí Rady bude Evropské společenství zmocněno kpřistoupení k OIV; listiny s podpisy a listiny o přijetí budou uloženy u Ministerstva zahraničních věcí Francouzské republiky (kapitola IX článek 15 Dohody o zřízení OIV),-  členství Společenství nabývá účinnosti za podmínek stanovených v příslušném ustanovení dohody o zřízení OIV.b) Procedurální pravidlaNa základě článku 2 všeobecných ustanovení stanov organizace musí být mezi OIV a Evropským společenstvím uzavřen protokol s cílem stanovit specifické podmínky členství a způsob uspořádání hlasovacích práv.Tento protokol je přijat po schválení valnou hromadou a na návrh výkonného výboru. Musí však vzejít z jednání, kde bude mít Evropské společenství rovnocenné postavení s OIV, a ne být výsledkem jednostranného aktu orgánů OIV.V každém případě se při přípravě návrhu protokolu o přistoupení jeví jako nezbytný koordinovaný postup členských států v rámci výkonného výboru. Koordinace mezi členskými státy je ještě potřebnější, jedná-li se o některé klíčové body přístupových jednání, jako jsou podmínky účasti Společenství v orgánech OIV, účast Společenství ve volených funkcích, stanovení výše finančního příspěvku a obecně veškeré praktické aspekty, které budou muset být zohledněny OIV v rámci protokolu o přistoupení, aby bylo Evropskému společenství umožněno plně vykonávat jeho pravomoci, aniž by bylo limitováno omezeními právního nebo administrativního charakteru. Tyto pravomoci by mohly být vykonávány, aniž by bylo nutné vytvářet nová hlasovací práva.3.4 Koordinace a rozdělení pravomocí mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státyJakmile nabude členství účinnosti, bude se Komise společně se svými členskými státy podílet na činnosti OIV z titulu svého členství; z tohoto důvodu musí stanovit, tak jako tomu bylo v případě účasti v jiných mezinárodních organizacích, vnitřní koordinační postupy, které jim umožní zajistit účinné zastupování zájmů Společenství v OIV.Zejména je třeba stanovit specifické postupy týkající se:-  přípravy zasedání OIV a zejména koordinačních postupů v Bruselu a přímo na místě pro zpracování společných stanovisek a stanovisek Společenství a forem společné odpovědi na dotazníky OIV,-  rozdělení hlasovacího práva a práva zásahu podle typu pravomoci (výlučná, národní, sdílená).Ujednání o koordinaci budou muset být dostatečně podrobná, aby bylo zajištěno jejich bezproblémové uplatňování, budou však muset současně zaručit odpovídající pružnost umožňující provádět potřebné úpravy.Tyto koordinační postupy budou moci být konkretizovány formou dohody mezi Komisí a Radou, která bude tvořit přílohu ke konečnému rozhodnutí, jímž Rada schválí přistoupení Společenství k OIV.Současně s vypracováním účinných ujednání o koordinaci a v přímé závislosti na nich bude muset Evropské společenství při přistoupení k OIV zpracovat obecné prohlášení o pravomocích; toto prohlášení bude moci být přiloženo k rozhodnutí o přistoupení přijatém Radou na návrh Komise a zahrnuto do protokolu o přistoupení uzavřeném mezi Společenstvím a OIV. Poté, v rámci své účasti na činnosti OIV a na základě tohoto prohlášení, bude muset být před každým zasedáním zpracováno specifické prohlášení o pravomocích.4. PřECHODNÁ OPATřENÍS cílem zlepšení vztahů s OIV v souvislosti s přistoupením musí Evropské společenství na přechodnou dobu získat vhodnější status, než má v současné době.Společenství bude muset posílit své institucionální vztahy s OIV prostřednictvím zlepšení svého statusu přizvaného účastníka, aby mohlo na základě článku 5 stanov OIV, vystupovat ve všech orgánech této organizace (s výjimkou vědeckotechnického výboru), a zejména požádat generálního ředitele (který si musí poté vyžádat souhlas výkonného výboru) o opakovaný status přizvaného účastníka. Z formálního hlediska tento status nijak nemění postavení Společenství v rámci OIV, které zůstává na úrovni přizvaného účastníka a nevyžaduje žádné zmocnění ze strany Rady.Společenství a členské státy by měly kromě toho spolupracovat s cílem zlepšit svoji vnitřní koordinaci a umožnit systematické vypracování společných stanovisek v záležitostech spadajících do pravomoci Společenství. Za tímto účelem budou muset členské státy a Společenství dosáhnout dohody, aby zkvalitnily a zefektivnily účast Evropského společenství na činnosti OIV prostřednictvím iniciativních návrhů předkládaných sekretariátu OIV.5. ZÁVěRYSpolečenství se musí stát členem OIV, neboť žádný jiný status by nemohl být z politického a právního hlediska považován za odpovídající pravomocem Společenství v oblastech činnosti OIV.Vzhledem k době trvání procesu přistoupení a souvisejících jednání je rovněž třeba počítat s přechodným řešením s cílem zkvalitnit a posílit vnitřní postupy při koordinaci stanovisek v OIV a institucionální roli Společenství v této organizaci.Na základě výše uvedených skutečností Komise doporučuje Radě , aby ji zmocnila k zahájení a vedení jednání s OIV o podmínkách a způsobu přistoupení Evropského společenství k OIV, v souladu s článkem 300 Smlouvy o ES, aby určila příslušný výbor, který bude Komisi při tomto úkolu nápomocen, a schválila směrnice pro vyjednávání uvedené v příloze.Směrnice pro vyjednávání uvedené v příloze byly zpracovány s cílem umožnit Společenství stát se členem OIV. Tento status musí umožnit Společenství v oblastech spadajících do jeho pravomoci a za rovnoprávného postavení s členskými státy OIV:1. vyjádřit své stanovisko v průběhu vyjednávání nebo při zasedáních orgánů OIV,2. v oblastech, kde jsou rozhodnutí přijímána hlasováním, mít vážené hlasovací právo rovnocenné právu jeho členských států zastoupených v příslušném orgánu OIV, pro něž jsou závazné právní předpisy Společenství tvořící základ vnější pravomoci,3. vyjádřit souhlas svým vlastním jménem s převzetím práv a závazků vyplývajících z nástrojů vzniklých v rámci OIV.V souladu s článkem 300 Smlouvy o ES, bude muset Komise vést tato jednání po konzultaci se zvláštním výborem určeným Radou. Členské státy, které jsou v současné době členy OIV, budou muset poskytnout veškerou podporu přistoupení Společenství k této organizaci.Po ukončení jednání a na základě jejich výsledků předloží Komise Radě návrh rozhodnutí o přistoupení Společenství k OIV.B. DOPORUČENÍNa základě výše uvedeného Komise doporučuje:-  aby Rada zmocnila Komisi k jednání s OIV o podmínkách přistoupení Evropského společenství k OIV,-  aby Rada, má-li být Komisi umožněno vést tato jednání jménem Společenství, určila v souladu se Smlouvou zvláštní výbor, který by jí v tomto úkolu napomáhal,-  aby Rada přijala směrnice pro vyjednávání uvedené v příloze k tomuto doporučení.PŘÍLOHASměrnice pro vyjednávání1. Společenství musí získat status plnoprávného člena, jehož postavení bude rovnocenné postavení členských států OIV.2. Tento status musí umožnit Komisi účast na jednáních a zasedáních v rovnocenném postavení s členskými státy OIV.3. Společenství nebude platit finanční příspěvek do rozpočtu OIV. V případě, že by toto stanovisko nebylo udržitelné nebo by ohrozilo souhlas stávajících členů OIV s přistoupením Společenství, mohlo by Společenství akceptovat, jako alternativní řešení, vyčlenění určité částky k pokrytí některých výdajů vzniklých v souvislosti s jeho přistoupením k OIV. Tuto částku nebude moci stanovit OIV jednostranně, ale se souhlasem Společenství.4. Jako řádnému členu musí být Společenství umožněno přistoupení ke všem listinám, které budou v budoucnu v OIV projednávány a budou se týkat záležitostí spadajících do jeho pravomoci. [pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] Úř. věst. L 148, 6.6.2008, s. 1.


title: Doporučení Rady ze dne 8. března 2005 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2003

text:
               23.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 77/12

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. března 2005
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2003
   (2005/254/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na čtvrtou úmluvu AKT-ES, podepsanou v Lomé dne 15. prosince 1989, ve znění dohody podepsané v Mauriciu dne 4. listopadu 1995,
   s ohledem na interní dohodu o financování a správě pomoci Společenství podle druhého finančního protokolu ke čtvrté úmluvě AKT-ES (1), zřizující mimo jiné osmý Evropský rozvojový fond (8. ERF), a zejména na čl. 33 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 16. června 1998 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-ES (2), a zejména na články 66 až 74 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 8. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2003, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2003 včetně odpovědí Komise (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 33 odst. 3 uvedené interní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 8. ERF.

               (2)

               Provádění operací 8. ERF Komisí během rozpočtového roku 2003 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE,
   aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 8. ERF za rozpočtový rok 2003.

      V Bruselu dne 8. března 2005.

            Za Radu

         J.-C. JUNCKER

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (2)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (3)  Úř. věst. C 293, 30.11.2004, s. 315.


title: Doporučení Rady ze dne 10. března 2014 k rámci kvality stáží

text:
               27.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/1

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 10. března 2014
   k rámci kvality stáží
   2014/C 88/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 ve spojení s články 153 a 166 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Krize zasáhla obzvláště tvrdě mladé lidi. Míra nezaměstnanosti mládeže dosáhla v minulých letech v řadě členských států historického maxima, aniž by se objevovaly náznaky, že v krátkodobém horizontu dojde k jejímu poklesu. Podpora zaměstnatelnosti a produktivity mladých lidí je klíčová pro jejich vstup na trh práce.

               (2)

               Pro zlepšení vyhlídek mladých lidí na trhu práce je rozhodující hladký přechod ze školy do zaměstnání. Lepší vzdělávání mladých lidí a usnadnění jejich přechodu do zaměstnání je nezbytné ke splnění hlavního cíle strategie Evropa 2020 spočívajícího ve snaze o dosažení 75% míry zaměstnanosti žen a mužů ve věku od 20 do 64 let do roku 2020. Podle hlavního směru pro politiku zaměstnanosti členských států č. 8 by členské státy měly s cílem podpořit mladé lidi, a zejména ty, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, zavést systémy, které těmto lidem pomohou najít první zaměstnání, získat pracovní zkušenosti nebo zahájit další vzdělávání nebo odbornou přípravu, včetně učňovské přípravy, a měly by rychle zasáhnout, pokud se mladí lidé stanou nezaměstnanými (1).

               (3)

               V posledních dvou desetiletích se stáže staly významným odrazovým můstkem ke vstupu na trh práce.

               (4)

               Pokud stáže, obzvláště opakované, nahrazují řádné zaměstnání, zejména nástupní pozice, které jsou obvykle stážistům nabízeny, vznikají socioekonomické náklady. Nekvalitní stáže, především stáže s malým vzdělávacím obsahem, navíc nevedou k významnému zvýšení produktivity ani nepřinášejí pozitivní signály. Sociální náklady mohou rovněž vzniknout v souvislosti s neplacenými stážemi, které mohou omezit možnosti profesního uplatnění osob pocházejících ze znevýhodněného prostředí.

               (5)

               Existují důkazy o spojitosti mezi kvalitou stáže a zaměstnaností. Význam stáže při usnadnění přechodu do zaměstnání závisí na její kvalitě, pokud jde o vzdělávací obsah a pracovní podmínky. Kvalitní stáže mají přímý pozitivní vliv na produktivitu, zlepšují soulad mezi nabídkou a poptávkou na trhu práce a podporují mobilitu, především snížením nákladů na hledání a na propojení nabídky a poptávky, a to jak u podniků, tak i u stážistů.

               (6)

               V doporučení Rady o zavedení záruk pro mladé lidi (2) se členské státy vyzývají, aby zajistily, že všichni mladí lidé mladší 25 let obdrží ve lhůtě čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělávání, kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovské přípravy nebo stáže.

               (7)

               V rámci různých studií a průzkumů bylo zjištěno, že se problémy s kvalitou dotýkají značného počtu stáží, a to především tehdy, pokud za vzdělávací obsah a pracovní podmínky stáže nenese přímou odpovědnost žádná instituce vzdělávání a odborné přípravy.

               (8)

               Z důkazů vyplývá, že značnému počtu stážistů jsou jednoduše přidělovány podřadné úkoly. Kvalitní stáž musí nabízet i náležitý a smysluplný vzdělávací obsah. To mimo jiné znamená stanovení konkrétních dovedností, které si má stážista osvojit, zajištění dohledu nad stážistou a jeho odborného vedení a sledování jeho pokroku.

               (9)

               Problémy byly zjištěny rovněž s ohledem na pracovní podmínky, jako je dlouhá pracovní doba, chybějící sociální zabezpečení, existence rizik ohrožujících zdraví a bezpečnost při práci nebo pracovních rizik, nízká či žádná odměna a/nebo náhrada, nedostatečná jasnost, pokud jde o použitelné právní režimy, a příliš dlouhá doba trvání stáže.

               (10)

               V některých členských státech a odvětvích nejsou stáže v současné době regulovány, a pokud jejich právní úprava existuje, je velmi rozdílná a jsou v ní stanoveny různé prvky týkající se kvality nebo různé postupy uplatňování. V případech, kdy neexistuje regulační rámec nebo nástroj nebo není zajištěna dostatečná transparentnost, pokud jde o pracovní podmínky v průběhu stáže a její vzdělávací obsah, může řada poskytovatelů stáží využívat stážisty jako levnou, či dokonce neplacenou pracovní sílu.

               (11)

               Rámec kvality stáží podpoří zlepšení pracovních podmínek a vzdělávacího obsahu stáží. Hlavní prvek rámce kvality stáží představuje písemná dohoda o stáži, v níž jsou uvedeny vzdělávací cíle, odpovídající pracovní podmínky, práva a povinnosti a přiměřená délka stáže.

               (12)

               Jednou z příčin nízké kvality stáží je nedostatek informací, který u stáží představuje mnohem rozšířenější problém než v případě řádného zaměstnání. Požadavky na větší transparentnost oznámení nebo inzerátů nabízejících volná místa pro stážisty by pomohly zlepšit pracovní podmínky a podporovat přeshraniční mobilitu.

               (13)

               Při navrhování, provádění a monitorování politik a programů v oblasti odborného vzdělávání hrají klíčovou úlohu sociální partneři. Cílem spolupráce mezi sociálními partnery, poskytovateli celoživotních profesních poradenských služeb a příslušnými orgány by mohlo být poskytovat stážistům konkrétní informace, které by se týkaly dostupných možností profesního uplatnění a dovedností, jež jsou zapotřebí na trhu práce, a taktéž informace o právech a povinnostech stážistů. Sociální partneři mohou navíc přispět ke snazšímu zavádění rámce kvality stáží, a to zejména vypracováním a zpřístupněním jednoduchých a stručných vzorových dohod o stáži, které jsou určeny především mikropodnikům a formulovány tak, aby odpovídaly jejich konkrétním potřebám. V rámci svého akčního rámce pro zaměstnanost mladých lidí z července roku 2013 sociální partneři vzali na vědomí záměr Komise předložit návrh doporučení Rady v této oblasti a uvedli, že podpoří opatření členských států, jejichž cílem bude zlepšit kvalitu stáží.

               (14)

               Jednou z výzev je zvýšení přeshraniční mobility stážistů v Unii s cílem pomoci podpořit skutečný evropský trh práce. Překážkou rozvoje přeshraniční mobility stážistů je stávající různost právní úpravy. V některých případech bylo kromě toho zjištěno, že správní a právní překážky bránící přeshraniční mobilitě stážistů mají dopad na několik přijímajících členských států. V této souvislosti jsou důležité informace o právu na přeshraniční mobilitu stážistů, zejména o právech zahrnutých ve směrnici 2004/38/ES (3). Rámec kvality stáží usnadní přístup ke stážím v zahraničí tím, že poskytne zásady a pokyny, které poslouží jako výchozí bod.

               (15)

               Vypracování rámce kvality stáží zvýší transparentnost. Dále by se tak mohlo podpořit rozšíření portálu EURES na placené stáže, čímž by se usnadnila mobilita.

               (16)

               Programy členských států, které prosazují a nabízejí stáže, mohou být finančně podpořeny z evropských fondů. Kromě toho se v rámci záruk pro mladé lidi budou podporovat stáže prostřednictvím Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, se zaměřením na mladé lidi z regionů Unie, které jsou nezaměstnaností mládeže nejvíce postiženy, a spolufinancováním z Evropského sociálního fondu (ESF) v období 2014–2020. ESF a Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí lze využít ke zvýšení počtu a kvality programů stáží v členských státech. To zahrnuje možný příspěvek na náklady stáže a za určitých podmínek také pokrytí části příspěvku. Z uvedených nástrojů lze navíc financovat také náklady na jiné formy odborné přípravy, které se stážisté mohou účastnit nad rámec svých stáží, například jazykové kurzy.

               (17)

               Komise zahájila zvláštní program pro technickou pomoc v rámci ESF, který má členským státům napomáhat při zavádění programů stáží s podporou ESF. V rámci tohoto programu pro pomoc je poskytováno strategické, operativní a politické poradenství národním a regionálním orgánům, které zvažují možnost zavedení nových programů stáží nebo modernizace programů stávajících.

               (18)

               Rada ve svém usnesení z května roku 2011 týkajícím se strukturovaného dialogu o zaměstnanosti mládeže uvedla, že je žádoucí existence rámce kvality stáží, aby se zaručila vzdělávací hodnota takovéto zkušenosti.

               (19)

               V závěrech ze zasedání Rady ze dne 17. června 2011 nazvaných „Podpora zaměstnanosti mládeže v zájmu dosažení cílů strategie Evropa 2020“ byla Komise vyzvána, aby poskytla vodítka ohledně podmínek kvalitních stáží prostřednictvím rámce kvality stáží.

               (20)

               Dne 14. června 2012 Evropský parlament ve svém usnesení na téma „Na cestě k hospodářské obnově vedoucí k intenzivnímu růstu pracovních míst“ Komisi vyzval, aby co nejdříve předložila návrh doporučení Rady o rámci kvality stáží a stanovila minimální standardy na podporu poskytování vysoce kvalitních stáží a účasti na nich.

               (21)

               Na zasedání ve dnech 28. a 29. června 2012 vyzvala Evropská rada Komisi, aby posoudila možnost rozšíření portálu EURES na stáže.

               (22)

               V závěrech ze zasedání Evropské rady ve dnech 13. a 14. prosince 2012 byla Komise vyzvána, aby urychleně dokončila rámec kvality stáží.

               (23)

               V rámci balíčku opatření pro zaměstnanost mladých lidí z 6. a 7. prosince 2012 zahájila Komise konzultace se sociálními partnery ohledně rámce kvality stáží. Ve svých odpovědích sociální partneři v EU Komisi informovali, že nemají v úmyslu zahájit jednání o autonomní dohodě podle článku 154 SFEU.

               (24)

               Na zasedání ve dnech 27. a 28. června 2013 Evropská rada opětovně potvrdila, že začátkem roku 2014 by měl být zaveden rámec kvality stáží.

               (25)

               Rámec kvality je důležitým výchozím bodem pro stanovení toho, co představuje kvalitní nabídku stáží podle doporučení Rady o zavedení záruk pro mladé lidi.

               (26)

               Podle Roční analýzy růstu na rok 2014 je zapotřebí usnadnit přechod od vzdělání do pracovního procesu, zejména zvýšením dostupnosti kvalitních stáží a odborných praxí.

               (27)

               Pro účely tohoto doporučení se stážemi rozumí placená či neplacená časově omezená pracovní praxe, která zahrnuje prvek vzdělávání a odborné přípravy a jejímž cílem je získání praktických a odborných zkušeností za účelem zlepšení zaměstnatelnosti a usnadnění přechodu do řádného zaměstnání.

               (28)

               Toto doporučení se nevztahuje na programy odborné praxe, které jsou součástí osnov formálního vzdělávání nebo odborného vzdělávání a přípravy. Na stáže, jejichž obsah je upraven vnitrostátními právními předpisy a jejichž absolvování je povinným požadavkem pro získání přístupu k určitým povoláním (např. lékařství, architektuře), se toto doporučení nevztahuje.

               (29)

               Toto doporučení by s ohledem na svou povahu a cíl nemělo být vykládáno v tom smyslu, že brání členským státům v zachování nebo zavedení ustanovení, která jsou pro stážisty příznivější než ta, která jsou jeho prostřednictvím navrhována,

         DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM:

               1)

               zvýšit kvalitu stáží, zejména pokud jde o obsah z hlediska vzdělání a odborné přípravy a pracovních podmínek, s cílem usnadnit přechod ze vzdělávání, z nezaměstnanosti nebo neaktivity do zaměstnání, a to uplatněním níže uvedených zásad rámce kvality stáží v praxi:

      Uzavření písemné dohody o stáži

               2)

               požadovat, aby byly stáže založeny na písemné dohodě, která je na začátku stáže uzavřena mezi stážistou a poskytovatelem stáže;

               3)

               požadovat, aby byly v dohodách o stáži uvedeny vzdělávací cíle, pracovní podmínky, údaj o tom, zda poskytovatel stáže poskytuje stážistovi příspěvek nebo náhradu, a práva a povinnosti stran podle použitelných právních předpisů EU a vnitrostátních právních předpisů, jakož i délka stáže, jak je uvedeno v doporučeních č. 4–12;

      Cíle v oblasti vzdělávání a odborné přípravy

               4)

               podporovat osvědčené postupy týkající se cílů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, aby stážisté mohli získávat praktické zkušenosti a osvojovat si příslušné dovednosti; úkoly přidělené stážistovi by měly umožnit dosažení těchto cílů;

               5)

               vybízet poskytovatele stáží, aby stážistovi přidělili pracovníka zajišťujícího osobní dohled, který stážistu povede při plnění přidělených úkolů a bude sledovat a posuzovat jeho pokrok;

      Pracovní podmínky platné pro stážisty

               6)

               zajistit, aby byla dodržována práva a pracovní podmínky stážistů podle použitelných právních předpisů EU a vnitrostátních právních předpisů, včetně omezení týkajících se maximální délky týdenní pracovní doby, minimální denní a týdenní doby odpočinku a případně minimálních nároků na dovolenou;

               7)

               vybízet poskytovatele stáží, aby vyjasnili, zda zajišťují zdravotní a úrazové pojištění a rovněž otázku pracovního volna z důvodu nemoci;

               8)

               požadovat, aby bylo v dohodě o stáži jasně stanoveno, zda se na stáž vztahuje příspěvek nebo náhrada, a pokud ano, jaká je výše tohoto příspěvku nebo náhrady;

      Práva a povinnosti

               9)

               vybízet dotčené strany k zajištění toho, aby byly v dohodě o stáži stanoveny práva a povinnosti stážisty a poskytovatele stáže, případně aby v dohodě o stáži byly uvedeny politiky poskytovatele stáže týkající se důvěrnosti údajů a vlastnictví práv duševního vlastnictví;

      Přiměřená délka

               10)

               zajistit přiměřenou dobu trvání stáže, která by zpravidla nebyla delší než šest měsíců s výjimkou případů, kdy je delší stáž řádně odůvodněna, s přihlédnutím k národní praxi;

               11)

               jasně stanovit okolnosti a podmínky, za nichž lze stáž po skončení doby platnosti původní dohody o stáži prodloužit nebo obnovit;

               12)

               podporovat postup spočívající v tom, že v dohodě o stáži je stanoveno, že stážista nebo poskytovatel stáže může stáž ukončit písemným oznámením sděleným v přiměřené lhůtě s ohledem na délku stáže a příslušné vnitrostátní postupy;

      Řádné uznávání stáží

               13)

               podporovat uznávání a potvrzování znalostí, dovedností a schopností nabytých během stáže a vybízet poskytovatele stáží, aby je na základě posouzení potvrzovali prostřednictvím osvědčení;

      Požadavky na transparentnost

               14)

               vybízet poskytovatele stáží, aby v oznámeních a inzerátech nabízejících volná místa uváděli informace o podmínkách stáže, zejména údaj o tom, zda se na stáž vztahuje příspěvek nebo náhrada a zdravotní a úrazové pojištění; vybízet poskytovatele stáží, aby uváděli informace o politice náboru pracovníků, včetně toho, jaká část stážistů byla v posledních letech přijata do pracovního poměru;

               15)

               vybízet služby zaměstnanosti a jiné poskytovatele profesního poradenství, aby se řídili požadavky na transparentnost, pokud poskytují informace o stážích;

      Přeshraniční stáže

               16)

               usnadnit přeshraniční mobilitu stážistů v Evropské unii, mimo jiné vyjasněním vnitrostátního právního rámce pro stáže, stanovením jednoznačných pravidel pro přijímání stážistů z jiných členských států a vysílání stážistů do jiných členských států a omezením administrativních formalit;

               17)

               posoudit možnost využití rozšířené sítě EURES a výměny informací o placených stážích prostřednictvím portálu EURES;

      Využití evropských strukturálních a investičních fondů

               18)

               využívat v programovém období 2014–2020 evropských strukturálních a investičních fondů, konkrétně Evropského sociálního fondu a Evropského fondu pro regionální rozvoj a případně také Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí s cílem zvýšit počet a kvalitu stáží, mimo jiné také prostřednictvím účinných partnerství se všemi příslušnými zúčastněnými stranami;

      Uplatnění rámce kvality stáží

               19)

               přijmout vhodná opatření s cílem uplatnit rámec kvality stáží co nejdříve;

               20)

               poskytnout Komisi do konce roku 2015 informace o opatřeních přijatých v souladu s tímto doporučením;

               21)

               podporovat aktivní účast sociálních partnerů při uplatňování rámce kvality stáží;

               22)

               podporovat aktivní účast služeb zaměstnanosti, vzdělávacích institucí a poskytovatelů odborné přípravy při uplatňování rámce kvality stáží,

         BERE NA VĚDOMÍ, ŽE KOMISE HODLÁ:

               23)

               podporovat úzkou spolupráci s členskými státy, sociálními partnery a jinými zúčastněnými stranami v zájmu rychlého uplatnění tohoto doporučení;

               24)

               sledovat ve spolupráci s členskými státy a zejména prostřednictvím Výboru pro zaměstnanost pokrok při uplatňování rámce kvality stáží podle tohoto doporučení a analyzovat dopad zavedených politik;

               25)

               podávat zprávy o pokroku v uplatňování tohoto doporučení na základě informací poskytnutých členskými státy;

               26)

               spolupracovat s členskými státy, sociálními partnery, službami zaměstnanosti, mládežnickými organizacemi a organizacemi stážistů a jinými zúčastněnými stranami na prosazování tohoto doporučení;

               27)

               povzbuzovat a podporovat členské státy (mimo jiné prosazováním výměny osvědčených postupů), aby ke zvýšení počtu a kvality stáží využívaly Evropský sociální fond a Evropský fond pro regionální rozvoj nebo jiné evropské fondy pro programové období 2014–2020;

               28)

               společně s členskými státy posoudit možnost zahrnutí placených stáží do EURES a vytvořit zvláštní internetové stránky týkající se vnitrostátních právních rámců pro stáže.

      V Bruselu dne 10. března 2014.

            Za Radu

            předseda

         I. VROUTSIS

      (1)  Rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států, 2010/707/EU ze dne 21. října 2010 (Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46).

      (2)  Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77).


Avis juridique important

|

52004SC0828

Doporučení k doporučení Rady pro Polsko ve snaze ukončit situaci nadměrného vládního deficitu  /* SEK/2004/0828 konecném znení */

Doporučení k DOPORUČENÍ RADY PRO POLSKO ve snaze ukončit situaci nadměrného vládního deficitu(prezentované Komisí)VYSVĚTLUJÍCÍ MEMORANDUM7. dubna 2004 Komise zveřejnila své Jarní prognózy pro rok 2004 [1]. Podle těchto prognóz, které vzaly v úvahu údaje uvedené Polskem v březnu 2004, celkový vládní deficit v Polsku vzrostl z 3,6% HDP v roce 2002 [2] na 4,1% HDP v roce 2003 a tak překročil referenční hodnotu 3% HDP uvedenou ve Smlouvě.[1]  Jarní prognózy pro rok 2004 jsou k dispozici na následující webové adrese: http://europa.eu.int/comm/ESonomy_finance/publications/european_ESonomy/2004/ee204en.pdf[2]  Podle konvergenčního programu předlozeného polskými orgány dne 17. května byl deficit za rok 2002 zrevidován na 4,0% HDP.Na základě tohoto důkazu prima facie Komise iniciovala dne 12. května 2004 v případě Polska postup ohledně nadměrného deficitu s přijetím zprávy předpokládané Článkem 104(3) Smlouvy [3]. Dne 17. května 2004 Komise obdrzela konvergenční program Polska, který potvrzoval údaj o deficitu ve výsi 4,1% HDP za rok 2003.[3]  Plný text této zprávy je k dispozici na následující webové adrese: http://europa.eu.int/comm/ESonomy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Uzití postupu ohledně nadměrného deficitu (excessive deficit procedure - EDP) se řídí Článkem 104 Smlouvy a Nařízením Rady (ES) č. 1467/97 "o urychlení a vyjasnění implementace postupu ohledně nadměrného deficitu", které je součástí Paktu stability a růstu [4]. Země, které vstoupily do EU 1. května 2004, jsou členskými státy, na které se vztahuje omezení platnosti a mají se nadměrnému deficitu vyhnout, ale není mozné vůči nim uplatnit sankce podle Článků 104 (9) a (11). Zpráva Komise podle Článku 104(3) Smlouvy vyvodila závěr, ze polský deficit překračující v roce 2003 referenční hodnotu 3% HDP stanovenou Smlouvou nebyl výsledkem neobvyklé události mimo kontrolu polských orgánů, ani se nejednalo o výsledek prudkého hospodářského poklesu ve smyslu Paktu stability a růstu, protoze reálný růst HDP dosáhl v roce 2003 hodnoty 3,7%. Co se týká vývoje v roce 2004, zpráva uvádí, ze celkový vládní deficit pravděpodobně poroste a zůstane vyssí nez 3% HDP. Konkrétně Jarní prognóza Komise pro rok 2004 předpokládá celkový deficit v roce 2004 ve výsi 6,0% HDP, coz je více nez 5,7% HDP, které předpokládají polské orgány ve svém konvergenčním programu.[4]  Úř. Věst. L 209, 2.8.1997.Na základě Jarní prognózy Komise pro rok 2004 zpráva Komise také vyvozuje, ze poměr zadluzení k HDP, který v roce 2003 dosáhl hodnoty 45,4% HDP, i nadále v roce 2004 zůstane pod referenční hodnotou 60%, kterou stanovuje Smlouva. Konkrétně Jarní prognóza Komise pro rok 2004 předpokládá, ze poměr zadluzení k HDP dosáhne v roce 2004 hodnoty 49,1%, coz odpovídá 49% HDP, které předpokládají polské orgány v konvergenčním programu. Údaje o deficitu a zadluzení budou muset být upraveny směrem nahoru v případě, ze z obecného vládního sektoru budou vyjmuty otevřené penzijní fondy, a to na základě rozhodnutí EUROSTAT o klasifikaci zajistěných penzijních programů.Článek 104(4) Smlouvy uvádí , ze "Výbor zřízený dle Článku 114 (tj. Ekonomický a finanční výbor) musí formulovat své stanovisko ke zprávě Komise ". Výbor vydal své stanovisko dne 24. května 2004, přičemz potvrdil hodnocení, které Komise ve své zprávě vyjádřila. Konkrétně Výbor uvedl, ze rozpočtová situace v Polsku naznačuje existenci nadměrného deficitu podle prvního ze dvou kritérií předpokládaných v Článku 104(2) k identifikaci takových deficitů. Zvázení dalsích relevantních faktorů, zvlástě pak střednědobých rozpočtových předpokladů a poměru veřejných investic, toto hodnocení pomocí samotných kritérií nijak nezměnilo. Výbor také povazoval za pravděpodobné, ze celkový vládní deficit bude i nadále v roce 2004 překračovat referenční hodnotu dle Smlouvy a celkové vládní zadluzení zůstane v roce 2004 pod referenční hodnotou 60 , kterou uvádí Smlouva.Komise je, na základě prosetření relevantních faktorů, které její zpráva bere v úvahu, a s ohledem na stanovisko Výboru, toho názoru, ze v Polsku existuje nadměrný deficit. Tímto stanoviskem, které Komise přijala dne 24. června 2004, se zabývala Rada v souladu s Článkem 104(5) Smlouvy. Komise doporučila, aby Rada na jeho základě rozhodla, v souladu s Článkem 104(6). Kromě toho Komise společně s tímto dokumentem předkládá Radě doporučení k doporučení Rady určené Polsku ve snaze ukončit situaci nadměrného vládního deficitu, v souladu s Článkem 104(7) Smlouvy. Monitorování realizace opatření přijatých Polskem bude mozná vyzadovat, aby Rada učinila dalsí doporučení v souladu s Článkem 104(7), pokud uvázíme, ze pro členské státy, na které se vztahují omezení platnosti, neplatí Článek 104(9).Doporučení k DOPORUČENÍ RADY PRO POLSKO ve snaze ukončit situaci nadměrného vládního deficituRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o zalození Evropského společenství a zvlástě pak na její Článek 104(7);s ohledem na doporučení od Komise;jelikoz:(1) V souladu s Článkem 104 Smlouvy se mají členské státy vyhnout nadměrným vládním deficitům;(2) Pakt stability a růstu vychází z cíle zdravých vládních financí jako prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udrzitelný růst vedoucí ke vzniku pracovních míst;(3) Rada dne [5. července] 2004 rozhodla, v souladu s Článkem 104(6), ze v Polsku existuje nadměrný deficit;(4) Na základě rozhodnutí o existenci nadměrného deficitu v Polsku je Rada povinna, v souladu s Článkem 104(7) Smlouvy a Článkem 3 Nařízení Rady (ES) č. 1467/97, vydat současně doporučení dotčenému členskému státu ve snaze tuto situaci ukončit během určitého časového období;(5) Podle Článku 3(4) Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 by takové doporučení mělo specifikovat přijetí účinných opatření dotčeným členským státem, a to nejpozději do čtyř měsíců tak, aby náprava nadměrného deficitu byla dokončena v roce, který následuje po roce, kdy byl identifikován, s výjimkou zvlástních okolností. Takové zvlástní okolnosti v případě Polska nastaly, jmenovitě proto, ze celkový vládní deficit po přistoupení do EU byl výrazně nad referenční hodnotou a protoze v ekonomice trvale probíhají strukturální změny;(6) Existence zvlástních okolností opravňuje Radu k tomu, aby dovolila nápravu nadměrného deficitu ve střednědobém rámci. Při stanovení cesty k nápravě nadměrného deficitu je vhodné zvázit konvergenční program předlozený Polskem v květnu 2004, a jeho následné aktualizace, a Stanoviska Rady k tomuto dokumentu. Konvergenční program z května 2004 předpokládá dokončení nápravy nadměrného deficitu do roku 2007, a to s následujícími ročními cíli pro celkový vládní deficit: 5,7% HDP v roce 2004, 4,2% HDP v roce 2005, 3,3% v roce 2006 a 1,5% HDP v roce 2007. Program staví své předpovědi pro rok 2005 a následující roky na tzv. Hausnerově plánu. Cesta k přizpůsobení deficitu je zalozena na makroekonomickém scénáři, který podle Stanoviska Rady z [5. července] 2004 ke konvergenčnímu programu odrází spíse příznivé předpoklady pro růst ve vzdálenějsích letech programu;(7) Podle názoru Rady by trvalé zlepsení vyvázenosti vládního rozpočtu měla zajistit konsolidační rozpočtová opatření, přičemz by se měla zaměřit na zlepsení kvality veřejných financí a posílení růstového potenciálu ekonomiky.TÍMTO DOPORUČUJE:- aby polské orgány ukončily současnou situaci s nadměrným deficitem co nejdříve jak to bude mozné;- aby polské orgány podnikly opatření ve střednědobém rámci tak, aby se deficit snízil pod hodnotu 3% HDP v roce 2007, a to důvěryhodným a udrzitelným způsobem, v souladu s cestou ke snízení deficitu stanovenou ve Stanovisku Rady ke konvergenčnímu programu;- aby polské orgány rázně realizovaly opatření předpokládaná konvergenčním programem z května 2004, zvlástě pak opatření obsazená v tzv. Hausnerově plánu;- aby polské orgány podnikly účinné kroky do [5. listopadu 2004] ohledně opatření určených k dosazení cíle deficitu pro rok 2005.Kromě toho Rada vyzývá polské orgány:- aby ke snízení celkového vládního deficitu vyuzily případné mimořádné příjmy;- aby zajistily zastavení nárůstu poměru zadluzení.Toto doporučení je určeno Polské republice.V Bruselu dne [5.července 2004].Za RaduPředseda[...]