title: Doporučení komise o aktualizaci hlavních směrů hospodářské politiky členských států a Společenství za rok 2004 (pro období 2003 až 2005) (předkládá se podle čl. 99 odst. 2 Smlouvy o ES)

text:
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
                                     V Bruselu dne 7. dubna 2004
                                     KOM(2004) 238
                                     v konečném znění
                DOPORUČENÍ KOMISE
    o aktualizaci hlavních směrů hospodářské politiky
        členských států a Společenství za rok 2004
                (pro období 2003 až 2005)
      (předkládá se podle čl. 99 odst. 2 Smlouvy o ES)
CS                                                               CS
 ---pagebreak---                                                           OBSAH
   I.  Obecné zásady hospodářské politiky ........................................................................... 3
   1.  Stávající strategie zůstává v platnosti .......................................................................... 3
   2.  Lepší hospodářská situace............................................................................................ 3
   3.  Začlenění deseti nových členských států do BEPG 2003-05....................................... 4
   3.1 Makroekonomická politika zaměřená na růst a stabilitu.............................................. 6
   3.2 Hospodářské reformy směřující ke zvýšení růstového potenciálu Evropy.................. 7
   3.3 Posílení udržitelnosti.................................................................................................... 9
   II. Hlavní směry hospodářské politiky pro jednotlivé země........................................... 10
   1.  Belgie ......................................................................................................................... 10
   2.  Dánsko ....................................................................................................................... 10
   3.  Německo .................................................................................................................... 10
   4.  Řecko ......................................................................................................................... 11
   5.  Španělsko ................................................................................................................... 11
   6.  Francie........................................................................................................................ 11
   7.  Irsko ........................................................................................................................... 12
   8.  Itálie ........................................................................................................................... 12
   9.  Lucembursko.............................................................................................................. 13
   10. Nizozemsko................................................................................................................ 13
   11. Rakousko.................................................................................................................... 14
   12. Portugalsko................................................................................................................. 14
   13. Finsko......................................................................................................................... 14
   14. Švédsko ...................................................................................................................... 14
   15. Spojené království...................................................................................................... 14
   16. Kypr ........................................................................................................................... 16
   17. Česká republika.......................................................................................................... 17
   18. Estonsko ..................................................................................................................... 22
   18. Estonsko ..................................................................................................................... 22
   19. Maďarsko ................................................................................................................... 25
   19. Maďarsko ................................................................................................................... 25
   20. Lotyšsko ..................................................................................................................... 29
   20. Lotyšsko ..................................................................................................................... 29
   21. Litva ........................................................................................................................... 33
   21. Litva ........................................................................................................................... 33
   22. Malta .......................................................................................................................... 37
   22. Malta .......................................................................................................................... 37
   23. Polsko......................................................................................................................... 40
   23. Polsko......................................................................................................................... 40
   24. Slovensko ................................................................................................................... 44
   25. Slovinsko.................................................................................................................... 48
CS                                                               2                                                                           CS
 ---pagebreak---    I.         OBECNÉ ZÁSADY HOSPODÁŘSKÉ POLITIKY
   1.         STÁVAJÍCÍ STRATEGIE ZŮSTÁVÁ V PLATNOSTI
   Dne 26. června 2003 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářské politiky členských států
   a Společenství pro období 2003-20051. Tyto Hlavní směry hospodářské politiky (BEPG) přestavují
   střednědobou strategii hospodářské politiky EU. Soustředí se především na to, jak může hospodářská
   politika přispět ke splnění strategického lisabonského cíle. Ústředními tématy jsou:
   • makroekonomická politika zaměřená na růst a stabilitu,
   • hospodářské reformy směřující ke zvýšení růstového potenciálu Evropy, a
   • posílení udržitelnosti.
   Na základě výsledků prvního hodnocení kroků, následujících po BEPG za období 2003-05,
   představených v prováděcí zprávě2, a pokynů od Evropské rady z jara 2004 je cílem tohoto
   doporučení stávající strategii aktualizovat a doplnit. Nebyly stanoveny žádné nezbytné zásadní úpravy
   v politice, které by si vyžádaly změnu hlavních směrů. Tato aktualizace se soustředí na začlenění
   deseti nových členských států do stávajícího koordinačního rámce hospodářské politiky.
   Část I této aktualizace se zaměřuje na oblasti používání obecných zásad v BEPG 2003-2005 v nových
   členských státech. Všechny stávající obecné zásady zůstávají v platnosti a nijak se nemění. Jsou
   použitelné ve všech členských státech a ve Společenství. Aby se stávající strategie doplnila, obsahuje
   část II jednotlivá doporučení pro deset nových členských států. Rovněž zahrnuje aktualizace
   doporučení Německu, Řecku, Francii, Itálii, Nizozemí, Portugalsku a Spojenému království, které
   mají umožnit úpravu politiky v rozpočtové oblasti.
   2.         LEPŠÍ HOSPODÁŘSKÁ SITUACE
   V EU se konečně začíná projevovat hospodářské oživení, podpořené všeobecným zlepšením
   podmínek v mezinárodním hospodářském prostředí. Růst HDP od přijetí BEPG v létě roku 2003
   postupně sílí a jeho hlavní hnací silou jsou od počátku oživení vývozy i přes posilování eura.
   Podmínky ke zlepšení má i domácí poptávka: důvěra mezi podniky a spotřebiteli roste, úrokové míry
   jsou na dlouhodobě nízké úrovni a oživily se i ceny akcií. Vzhledem k výše uvedenému předpovídá
   hospodářský výhled z jara 2004 (Spring Economic Forecast 2004) další oživení a růst, který má
   dosáhnout svého potenciálu koncem roku 2004. Tyto první náznaky růstu je třeba posílit. Evropská
   rada v prosinci 2003 podpořila iniciativu na zahájení cílených akcí s cílem napomoci udržitelnému
   růstu.
   Očekává se, že v průběhu roku 2004 poklesne inflace pod 2 procenta a dále se sníží v roce 2005.
   Ačkoli bude v roce 2004 na růst cen působit zvýšení úředně stanovovaných cen a nepřímých daní,
   odeznívání přechodných účinků minulých zvýšení cen potravin bude na ceny působit opačným
   1
            Doporučení Rady ze dne 26. června 2003 o hlavních směrech hospodářské politiky členských států a
            Společenství (pro období 2003-2005), 2003/555/ES, zveřejněné v Úředním věstníku L 195/1 ze dne 1.
            srpna 2003.
   2
            Sdělení Komise „První zpráva o provádění hlavních směrů hospodářské politky pro období 2003-2005“
            KOM(2004)20 v konečném znění, přijaté dne 21. ledna 2004.
CS                                                      3                                                     CS
 ---pagebreak---    směrem. Proti růstu cen bude působit i zhodnocování eura, které například z velké části kompenzovalo
   růst dolarových cen ropy. Nadále se očekává, že se ve střednědobém výhledu udrží umírněnost
   mzdových požadavků což spolu s cyklickým oživení produktivity práce může vest k znatelnému
   poklesu nominálních jednotkových pracovních nákladů, což by dále přispělok cenové stabilitě.
   Na trhu práce se hospodářský vývoj zpravidla projevuje s časovou prodlevou. Po stagnaci v roce 2003
   se očekává, že zaměstnanosti napomůže obrat a oživení celkové hospodářské aktivity, k nimž došlo
   ve druhém pololetí minulého roku. Ovšem vzhledem k tomu, že oživení je spíše pozvolné povahy,
   očekává se, že se zaměstnanost letos zvýší jen mírně a silněji poroste až v příštím roce.
   Obecně vzato je hospodářský vývoj v souladu s hlavními předpoklady, platnými v době schvalování
   střednědobé strategie pro hospodářskou politiku: hospodářství se oživuje, i když jen mírným tempem,
   a výhledy na léta 2004 a 2005 nenaznačují žádné makroekonomické nerovnováhy, které by si
   vyžadovaly změnu politiky. Zároveň však tato prognóza ilustruje přetrvávající malou přizpůsobivost
   hospodářství EU a nízkou úroveň potenciálního růstu. Proto je nezbytné, aby se zlepšujících se
   hospodářských podmínek plně využilo a rozhodně se pokročilo při odstraňování tzv. „realizačního
   schodku “, tedy rozporu mezi zamýšlenými a nakonec přijatými strukturálními reformami. Současné
   oživení hospodářské aktivity lze dále podpořit kvalitními makroekonomickými politikami
   a rozhodným prováděním všech hospodářských reforem zaměřených na podporu růstu, které byly
   navrženy v BEPG pro období 2003-2005.
   3.        ZAČLENĚNÍ DESETI NOVÝCH ČLENSKÝCH STÁTŮ DO BEPG 2003-05
   Přistoupení Kypru, České republiky, Estonska, Maďarska, Lotyšska, Litvy, Malty, Polska, Slovinska a
   Slovenska dne 1. května 2004 se stane významnou událostí v dějinách Unie.
   Rozšíření přispěje k nové hospodářské dynamice se vzájemně se posilujícími účinky. Růstový
   potenciál nových členských států se odhaduje na zhruba 4 procenta ročně, s ohledem mimo jiné na
   jejich podstatný pokrok v oblasti strukturálních a institucionálních reforem za posledních několik let.
   Vnitřní trh se rozšíří na 455 milionů obyvatel. I přes pokrok několika posledních let je třeba si
   uvědomit, že výchozí postavení těchto zemí bude odlišné a že přistupující země budou zpočátku
   představovat pouhých 5 procent HDP celé Unie. Vzhledem k tomu, že příjmy v přistupujících zemích
   dosahují průměrně poloviční úrovně ve srovnání s EU-15 (viz graf 1), bude pro tyto státy hlavním
   úkolem dlouhodobě zabezpečit reálnou konvergenci a zároveň nominální konvergenci v krátko-
   a střednědobém výhledu.
CS                                                    4                                                    CS
 ---pagebreak---                                   Graf 1: HDP v roce 2003 v přepočtu na obyvatele (EU-15=100)
                   90
                   80
                   70
                   60
                   50
                   40
                   30
                   20
                   10
                    0
                          CY       SI     MT       CZ        HU       SK      AC10 PL EE   LT LV
                      Zdroj: oddělení Komise (Eurostat, strukturální ukazatele).
   Strukturální problémy, kterým nové členské státy čelí, se nijak zásadně neliší od problémů států
   stávajících, i když některé úkoly jsou v jejich případě naléhavější.3 Proto lze stávající strategii
   hospodářské politiky považovat obecně vzato za vhodnou. Rozsah problémů, před kterými tyto země
   stojí, si vyžaduje, aby se nalezla vhodná rovnováha mezi odlišnými požadavky na jednotlivé politiky.
   Například s ohledem na stále ještě nedokončený strukturální přechod k modernímu tržnímu
   hospodářství s důrazem na služby musí většina přistupujících zemí provádět politiky ve prospěch
   reálné konvergence. EU k reálné konvergenci významně přispěje investicemi do zaostávajících oblastí
   z kohezních a strukturálních fondů a Evropské investiční banky. Na tyto důležité požadavky na
   financování, související s potřebou posílit základnu fyzického a lidského kapitálu, musí ovšem
   reagovat i státní rozpočty. Rozpočtové orgány se tak budou muset vyrovnat s tlaky ve výdajové oblasti
   plynoucími z dokončování transformačních reforem a zároveň budou muset dodržet řádné rozpočtové
   hospodaření. Přitom bude s ohledem na výchozí průměr rozpočtových schodků ve výši zhruba 6
   procent HDP nezbytné zajistit potřebnou konsolidaci veřejných financí, aby se tak dále posílila
   makroekonomická stabilita.
   Následující oddíly se budou zabývat stávající strategií hospodářské politiky a podtrhnou ty hlavní
   směry nebo oblasti politiky, v nichž pro přistupující země existují takové specifické podmínky, které si
   mohou vyžádat delší přizpůsobovací období. Je třeba zdůraznit, že mezi přistupujícími zeměmi
   existují velké rozdíly. K těmto rozdílům v hospodářské výkonnosti, perspektivách vývoje, strukturách
   a institucích patřičně přihlíží část II této aktualizace, která obsahuje konkrétní doporučení jednotlivým
   přistupujícím zemím.
   3
             European Economy, občasník č. 4 „Key structural challenges in the acceding countries: the integration
             of acceding countries into the Community’s economic policy co-ordination processes“, Economic
             Policy Committee (Výbor pro hospodářskou politiku), červenec 2003.
CS                                                                    5                                            CS
 ---pagebreak---    3.1       Makroekonomická politika zaměřená na růst a stabilitu
   Správná makroekonomická politika hraje klíčovou úlohu při úsilí o udržitelný růst a zaměstnanost a
   při udržování cenové stability. Nové členské státy by se měly, stejně jako stávající státy, zaměřit na
   dosažení vyrovnaného růstu, který plně odpovídá růstovému potenciálu. Navíc v případě většiny
   přistupujících zemí musí být makroekonomické politiky rovněž schopny podpořit zbývající
   strukturální přechod k hospodářství s větším podílem služeb.
   Nové členské státy se budou muset snažit využít výrazné synergie mezi nezbytnými strukturálními
   reformami a makroekonomickými politikami k podpoření stability. Významnou část celkového rámce
   hospodářské a měnové politiky představuje systém směnných kurzů, který by se měl zaměřit na
   dosažení reálné a udržitelné nominální konvergence. Tomuto snažení by napomohla v určité fázi po
   přistoupení i účast v ERM II. Důvěryhodná měnová politika umožní další snížení dlouhodobých
   úrokových sazeb, které napomůže jak velmi potřebnému zvýšení úrovně investic, tak i konsolidaci
   rozpočtů.
   Pokud jde o potřebu „dosažení a udržení zdravého stavu rozpočtů“, je třeba nalézt vhodný
   harmonogram, který přihlédne jak k rychlosti nezbytné rozpočtové konsolidace, tak i k patřičné
   fiskální politice na podporu transformace. Rozpočtový dohled v případě nových členských států začne
   přezkoumáním jejich konvergenčních programů. Zvláštní pozornost bude věnována okolnostem
   charakteristickým pro jednotlivé země, zejména pak: výchozímu stavu rozpočtů, probíhajícím
   strukturálním změnám v hospodářství a možným rizikům plynoucím z nerovnováhy běžných účtů a
   rychlého růstu úvěrů. Z hospodářského hlediska bude možná v některých případech vhodné nápravy
   deficitů přesahujících 3 procenta připustit i víceletá přizpůsobovací období. To by novým členským
   státům umožnilo, aby své veřejné finance konsolidovaly udržitelným způsobem a zároveň aby
   dokončily restrukturalizaci hospodářství. Obecně vzato lze efektivitu veřejných výdajů podstatně
   zlepšit mimo jiné jejich přesměrováním do prorůstových nákladově efektivních investic do hmotného
   a lidského kapitálu a do výzkumu a vývoje. Rozšíření daňové základny v oblasti práce a zlepšení
   výběru daní, které zajistí odpovídající výnosy, navíc umožní snížení zdanění práce (vč. vysokých
   příspěvků na sociální zabezpečení).
                 Tabulka 1: Makroekonomické ukazatele v nových a stávajících členských
                 státech v roce 2003
                                                                       NČS10     EU15
                 růst HDP (reálný, % p.a.)                                   3,6       0,8
                 inflace (% p.a.)                                            2,1       2,0
                 běžný účet (% HDP)                                         -3,7       0,2
                 nezaměstnanost (%)                                         14,3       8,0
                 vládní schodek (% HDP)                                     -5,7      -2,6
                 NČS = nové členské státy.
                 Zdroj: Komise (vč. Eurostat, strukturální ukazatele).
   Stávající schodek běžného účtu v nových členských státech dosáhl v roce 2003 průměrně zhruba 3.75
   procent HDP a odráží jak proces dohánění úrovně EU-15, tak i významný rozdíl mezi domácími
   investicemi a úsporami. Jedním z hlavních úkolů makroekonomické politiky v některých
   přistupujících zemích je proto udržení poměrně vysokých schodků běžného účtu v rozmezí, které
   umožní zdravé vnější financování. V tomto ohledu je ke snížení schodků běžného účtu nezbytná I
   rozpočtová zdrženlivost a potřeba vyhnout se procyklickým politikám vzhledem k tomu, že
   financování tohoto schodku se může stát mnohem obtížnější po dokončení privatizačního procesu.
CS                                                                   6                                    CS
 ---pagebreak---      Stabilní makroekonomické prostředí vyžaduje, aby nominální růst mezd respektoval jak cenovou
     stabilitu, tak i růst produktivity. Pro vývoj mezd v přistupujících zemích bude stejně důležitá i podpora
     restrukturalizace hospodářství, neboť ta umožní, aby mzdy lépe odrážely místní rozdíly na trhu práce
     na úrovni podniků, odvětví, oblastí a profesí. Kromě toho je třeba, aby reálný vývoj mezd podporoval
     vnější konkurenceschopnost nových členských států s ohledem na potřebu přilákat přímé zahraniční
     investice.
     3.2      Hospodářské reformy směřující ke zvýšení růstového potenciálu Evropy
     Vyrovnávání příjmové úrovně je dlouhodobý proces. Zásadní význam zde bude mít snížení rozdílů
     v mírách zaměstnanosti a produktivitě mezi přistupujícími zeměmi a EU-15. Stávající směry zaměřené
     na „více lepších pracovních míst“ a na „růst produktivity a podnikatelské dynamiky“ je nejlépe
     realizovat souhrnně a koordinovaně.
     Vliv politiky zaměstnanosti je zahrnut i do stávajících obecných zásad, které se soustředí na to, aby se
     „práce vyplatila“ a na finanční motivaci lidí k návratu do zaměstnání, zejména pak pokud jde o
     nekvalifikované pracovníky nebo obyvatele chudších oblastí. Situace na trhu práce je v přistupujících
     zemích podstatně horší, míra zaměstnanosti stagnuje nebo klesá, nezaměstnanost dosahuje vysokých
     úrovní (a navíc bývá dlouhodobá a postihuje především mladé lidi), vyznačuje se vysokým počtem
     neaktivních lidí a rozsáhlým neformálním sektorem. Proto bude velmi důležité, aby se úsilí soustředilo
     na malý počet prioritních oblastí, u nichž lze očekávat nejsilnější dopad na výkonnost pracovního trhu,
     konkrétně na to, aby reálný vývoj mezd odrážel růst produktivity, na zlepšení finančních pobídek
     k práci pomocí reformy daňových systémů a systémů sociálních dávek, na rozvoj lidského kapitálu a
     na příslušné změny předpisů vztahujících se na trh práce. Politika zaměstnanosti musí podpořit
     probíhající proces rozsáhlých strukturálních přesunů v odvětvové a regionální skladbě zaměstnanosti.
                                                                Graph 2: Employment and productivity levels in the EU Member States
                                                                                and acceding countries (2002)
                                                          140
                                                          130
                                                                                LU         IE
                Labour productivity per person employed
                                                          120
                                                                           IT
                                                          110                                      BE        FR
                                                                                EU 15      FI             NL
                                                          100
                                                                                ES                                                DK
                                                                                AT
                                                           90                    MT    EL                                       UK       SE
                                                                                DE       CY
                          EU-15 = 100 (2002)
                                                           80
                                                           70                                                SI
                                                           60                          HU                         CZ PT
                                                                                SK
                                                           50                         AC-10
                                                                      PL                           LV                           Lisbon target
                                                           40                                      LT   EE
                                                           30
                                                                50              55            60            65             70              75        80
                                                                                Employment rate as % of working age population
                                                            Zdroj: oddělení Komise (Eurostat, strukturální ukazatele).
     Důležité bude, aby se v nových členských státech zvýšovaly současně jak míra zaměstnanosti, tak i
     růst produktivity (viz graf 2). Ke zvýšení obecně nízké úrovně produktivity je nezbytná právě
     probíhající restrukturalizace hospodářství. Při přechodu od činností charakterizovaných nízkou
CS                                                                                7                                                 CS
 ---pagebreak---    přidanou hodnotou a/nebo nízkými pracovními náklady k činnostem s vyšší přidanou hodnotou je však
   třeba vzít v úvahu stávající komparativní výhody. Větší hospodářská integrace do vnitřního trhu a
   doprovodná opatření na podporu hospodářské soutěže by měly proces restrukturalizace v nových
   členských státech urychlit. Posílení hospodářské soutěže si žádá rychlejší pokrok v privatizaci, ústup
   od používání úředně stanovovaných cen, snížení regulační zátěže firem a větší podporu podnikání.
   V této souvislosti je třeba posílit schopnost ústřední vlády i místních orgánů prosazovat zákony,
   zejména pak pokud jde o pravidla pro vstup společností na trh a jejich odchod.
                       Tabulka 2: Hospodářské ukazatele pro nové a stávající členské
                       státy v roce 2003
                                                                       NČS10          EU15
                       HDP v přepočtu na obyvatele 1                   48,7           100
                                                      2
                       produktivita na zaměstnance                     53,6           100
                                                        3
                       míra zaměstnanosti (rok 2002)                   55,9           64,3
                       soukromé investice (% HDP)4                     17,9           17,2
                       celkový příliv přímých zahraničních
                                                                       5,0            4,4
                       investic (% HDP) 5
                       výdaje na vývoj a výzkum (% HDP)6               0,83           1,98
                       1
                         v PPS, úroveň, EU15=100. HDP v PPS na zaměstnance, úroveň, EU15=100..
                                                      2
                       3
                         Celková míra zaměstnanosti – podíl zaměstnaných osob ve věku 15-64 let na
                       celkovém počtu obyvatel v této věkové skupině, 2002. 4 Hrubé investice do fixního
                       kapitálu v soukromém sektoru, 2001 pro NČS10 a 2002 pro EU15. 5 2002. 6 Hrubé
                       domácí výdaje na výzkum a vývoj, 2001.
                       Zdroj: oddělení Komise (vč. Eurostat, strukturální ukazatele).
   Růstu produktivity dále napomůže přechod nových členských států k hospodářství, založenému na
   znalostech, což je jedním z ústředních cílů lisabonské strategie EU. I Evropská iniciativa pro růst
   považuje investice do sítí a do výzkumu za nezbytné kroky k posílení růstu, k lepší integraci rozšířené
   Evropy a k zlepšení produktivity a konkurenceschopnosti. Pro nové členské státy je pro urychlení
   přechodu k činnostem s vyšší přidanou hodnotou stejně důležité šíření výsledků výzkumu a vývoje
   a transfer technologií jako samotné investice do VaV. V tomto úsilí má zásadní úlohu udržení vysoké
   úrovně přímých zahraničních investic, ale i lepší flexibilita systému školství a vzdělávání vzhledem
   k měnícím se potřebám trhu práce. Reforma systému školství a vzdělávání by rovněž napomohla
   přechodu k činnostem, které vyžadují více inovací a znalostí, k čemuž by přispěly i investice do
   technologií souvisejících s ochranou životního prostředí.
   Významnou úlohu při efektivní alokaci úspor na produktivní investice a při budování důvěry investorů
   hraje i hladké fungování rozvinutých kapitálových trhů. Kapitálové trhy v přistupujících zemích sice
   rostou již od počátku 90. let (a to jak velikostí, tak i hodnotou), jsou však obecně stále méně rozvinuté
   než ve stávajících členských státech (s výjimkou Kypru a Malty). Rychlá integrace do jednotného trhu
   pro finanční služby pomocí brzké transpozice a uplatňování veškerého acquis v této oblasti bude proto
   zásadní při podpoře rozvoje zdravého a dostatečně kapitalizovaného finančního sektoru a při
   udržování rovných podmínek pro finanční instituce v rozšířené EU. Navíc je pro kapitálové trhy ve
   většině nových členských států charakteristická vysoká úroveň zprostředkování prostřednictvím bank
   (jde o více než 80 procent celkových finančních aktiv ve střední Evropě a Pobaltí) a významný podíl
   zahraničního vlastnictví bank (s výjimkou Kypru a Slovinska). Některé trhy rovněž procházejí
   rychlým rozvojem dalších zprostředkovatelských finnačních institucí, jako například penzijních fondů
   (Polsko). V této souvislosti bude pro nové členské státy mimořádně důležité posílit systém finančního
   dohledu a zlepšit mezinárodní spolupráci ve finančním dohledu a zvládání finančních krizí.
CS                                                                8                                          CS
 ---pagebreak---    3.3       Posílení udržitelnosti
   BEPG kladou velký důraz na zajištění udržitelného růstu v EU začleněním hospodářské, sociální a
   environmentální udržitelnosti do strategie hospodářské politiky.
   Stárnutí populace bude představovat podobný problém v v oblasti hospodářské udržitelnosti jak
   v EU-15, tak i v nových členských státech. I když nové členské státy mají obecně lepší výchozí
   postavení (většinou nižší úroveň zadlužení), demografický vývoj bude mít pro ně pravděpodobně větší
   hospodářský (a sociální) dopad.
               Tabulka 3: Ukazatele udržitelnosti pro nové a stávající
               členské státy
                                                             NČS10            EU15
               vládní dluh (2003, % HDP)                     42,2             64,0
               míra        zaměstnanosti        starších
                                                             30,4             40,1
               pracovníků1
               míra dlouhodobé nezaměstnanosti1              8,1              3,0
               emise skleníkových plynů2                     69               98
               energetická náročnost  3
                                                             709              194
               1                2                                       3
                 Údaje za 2002. Údaje za 2001, 1990 zákl. rok =100. Spotřeba energie v roce
               2001 dělená HDP ve stálých cenách, počet ekvivalentů kilogramu ropy na 1000
               eur.
               Zdroj: oddělení Komise (vč. Eurostat, strukturální ukazatele).
   Obecně platí, že dobra hospodářská politika významně přispívá k sociální udržitelnosti, neboť nové
   pracovní příležitosti hrají zásadní roli při odstraňování chudoby a sociálního vyloučení. V nových
   členských státech je rovněž třeba dodatečného důrazu na modernizaci systémů sociální ochrany a na
   zlepšování dovedností pracovní síly s cílem zvýšit míru její účasti na trhu práce a zlepšit její mobilitu.
   Zvláštní pozornosti si v tomto ohledu žádá nízká míra zaměstnanosti u mladých a starších pracovníků.
   Je třeba řešit zřetelné regionální rozdíly, zejména pak zajištěním účinných investic a odpovídající
   mzdové diferenciace (odrážející rozdíly v produktivitě). Kromě toho je třeba zlepšit podnikatelské
   prostředí, zejména pak pomocí opatření na budování kapacit veřejné správy. Tím by se měla zvýšit i
   efektivita využívání strukturálních a kohezních fondů EU.
   Ve většině nových členských států je zapotřebí i podstatných investic do energetické a dopravní
   infrastruktury, které se zaměří na omezení dopadů energetiky a dopravy na životní prostředí a na
   zlepšení energetické účinnosti. Tyto investice sehrají klíčovou úlohu, neboť energetická náročnost
   v těchto zemích překračuje téměř čtyřnásobně úroveň ve stávajících členských státech (viz tabulka 3),
   a to navzdory zlepšování v posledním desetiletí, které dosahovalo až 6 procent ročně. Mimořádně
   důležité bude plně zahrnout do rozhodování o investicích i náklady na škody na životním prostředí,
   například omezením subvencí do energetiky a zavedením příslušných daní a poplatků, například za
   spotřebu energie a využívání dopravy.
CS                                                                    9                                       CS
 ---pagebreak---    II.        HLAVNÍ SMĚRY HOSPODÁŘSKÉ POLITIKY PRO JEDNOTLIVÉ ZEMĚ
   Část II zahrnuje aktualizace poznámek k Německu, Řecku, Francii, Itálii, Nizozemsku, Portugalsku a
   Spojenému království. Obsahuje však i poznámky k deseti novým členským státům.
   Dne 26. června 2003 přijala Rada hlavní směry hospodářské politiky na období 2003-2005 pro
   stávající členské státy. Doporučení pro jednotlivé země zůstávají většinou platná, ačkoli některá z nich
   bylo zapotřebí aktualizovat tak, aby umožnila nezbytné úpravy politiky v rozpočtové oblasti.
   Je důležité upozornit, že pokud byla přijata opatření, která částečně nebo i plně reagují na konkrétní
   doporučení, nebude uvedené doporučení aktualizováno do doby, než proběhne úplné vyhodnocení
   vlivu přijatých opatření. Rychlost a povahu pokroku při provádění různých hlavních směrů hodnotí
   výroční Zpráva o provádění.
   1.         Belgie
   Bez aktualizace.
   2.         Dánsko
   Bez aktualizace.
   3.         Německo
   Jedním z náročných úkolů, před kterými Německo stojí, je „urychlené snížení celkového schodku
   veřejných financí pod 3 procenta HDP a udržení veřejných financí v rámci stabilního konsolidačního
   trendu“. Aby se podařilo tento úkol splnit, obdrželo Německo v hlavních směrech hospodářské
   politiky na rok 2003 doporučení, aby:
   • zajistilo přísné plnění rozpočtu a provedlo ohlášená nebo vyrovnávací opatření pro rok 2003 ve
       výši 1 procenta HDP a ukončilo současný stav nadměrného schodku nejpozději do roku 2004
       (doporučení 6); a
   • v období mezi koncem roku 2003 a 2005 snížilo cyklicky očištěný schodek alespoň o jeden
       procentní bod HDP (doporučení 7).
   Tato dvě doporučení se podobala doporučením, které Německu vydala Rada dne 21. ledna 2003 podle
   čl. 104 odst. 7 Smlouvy. Dne 18. listopadu 2003 přijala Komise dvě doporučení Radě na základě čl.
   104 odst. 8 a čl. 104 odst. 9, aby Rada 1) rozhodla, že kroky, které Německo podniklo, nebyly
   s ohledem na ukončení nadměrného schodku odpovídající a 2) upozornila Německo, aby přijalo
   nezbytná opatření ke snížení celkového schodku veřejných financí pod 3 procenta HDP nejpozději do
   roku 2005. Dne 25. listopadu 2003 Rada uvedená dvě doporučení Komise nepřijala, ale namísto nich
   schválila soubor závěrů, které mj. podpořily závazky Německa snížit cyklicky očištěný schodek o 0,6
   procent HDP v roce 2004 a o 0,5 procent HDP a více v roce 2005 s cílem zajistit, že se výše celkového
   schodku veřejných financí v roce 2005 sníží pod 3 procenta HDP. Tyto závěry Rada potvrdila ve svém
   stanovisku k aktualizaci programu stability pro Německo na rok 20034.
   S ohledem na výše uvedený vývoj a s ohledem na skutečnost, že rozpočtové plány pro roky následující
   po roce 2005 se značnou měrou připravují již v období, jehož se týkají hlavní směry hospodářské
   politiky (mj. v rámci víceletých programů stability), se doporučení 6 a 7 nahrazují tímto:
   4
            Úř. věst. C 68, 18.3.2004.
CS                                                    10                                                    CS
 ---pagebreak---    „6.       dosáhlo ročního snížení cyklicky očištěného schodku o 0,6 procent HDP v roce 2004 a
             alespoň o 0,5 procent HDP v roce 2005 s cílem zajistit, že se výše celkového schodku
             veřejných financí v roce 2005 sníží pod 3 procenta HDP (GL 1);
   7.        přesáhne-li oživení hospodářských činností očekávanou úroveň, vyčlenilo veškeré příjmy
             přesahující očekávanou úroveň na snížení schodku a urychlilo snižování cyklicky očištěného
             schodku;
   7a        zajistilo, aby i v letech následujících po roce 2005 pokračovala konsolidace rozpočtu,
             zejména v podobě stálého snižování cyklicky očištěného rozpočtového schodku o alespoň
             0,5 procentního bodu HDP ročně, případně i rychleji, pokud to bude nutné pro to, aby se
             střednědobá rozpočtová pozice veřejných financí přiblížila rovnováze či přebytku, a pro
             návrat zadluženosti ke klesajícímu trendu (GL 1).“
   4.        Řecko
   Jedním z náročných úkolů, před nimiž Řecko stojí, je „zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných
   financí v podmínkách stárnoucího obyvatelstva, zejména s ohledem na vysokou vládní zadluženost“.
   Aby se podařilo tento úkol splnit, obdrželo Řecko v hlavních směrech hospodářské politiky na rok
   2003 mj. doporučení, aby:
   • zajistilo účinnou kontrolu běžných vládních primárních výdajů tím, že vyřeší problém
       neelastických složek výdajů, např. mzdové výdaje (doporučení 2).
   Rozpočtové údaje za rok 2003 ukazují, že celkový schodek veřejných financí se udržel těsně pod
   referenční hodnotou 3 procent HDP. To představuje podstatné prohloubení schodku v porovnání
   s rokem 2002 a to navzdory kladné mezeře ve výstupu, která odráží procyklickou, expanzivní povahu
   řecké fiskální politiky. Pro rok 2004 existuje značné riziko, že schodek překročí referenční hodnotu.
   Řecko se od rozpočtové pozice blížící se rovnováze či přebytku vzdaluje.
   S ohledem na výše popsaný vývoj se doporučení 2 nahrazuje tímto:
   „2.       zajistilo zlepšování cyklicky očištěného salda rozpočtu tempem alespoň 0,5 procent HDP
             ročně až do dosažení střednědobé rozpočtové pozice blížící se rovnováze nebo přebytku,
             konkrétně pomocí účinné kontroly běžných vládních primárních výdajů, a bylo připraveno
             podniknout další kroky k zabránění vzniku nadměrného schodku (GL 1).“
   5.        Španělsko
   Bez aktualizace.
   6.        Francie
   Jedním z náročných úkolů, před kterými Francie stojí je „urychlené snížení celkového schodku
   veřejných financí pod 3 procenta HDP a udržení veřejných financí v rámci stabilního konsolidačního
   trendu“. Aby se podařilo tento úkol splnit, obdržela Francie v hlavních směrech hospodářské politiky
   na rok 2003 doporučení, aby:
   • dosáhla významně většího zlepšení cyklicky očištěného schodku v roce 2003 ve srovnání se
       zamýšleným (doporučení 1);
CS                                                   11                                                  CS
 ---pagebreak---    • zavedla opatření, která zajistí roční snížení cyklicky očištěného schodku v roce 2004 alespoň o 0,5
       procent HDP tak, aby souhrn zlepšení v letech 2003-2004 postačil na snížení nominálního schodku
       pod 3 procenta HDP nejpozději do roku 2004 (doporučení 2); a
   • omezila růst poměru celkového hrubého vládního dluhu k HDP v roce 2003 (doporučení 3).
   Tato tři doporučení se podobala doporučením, které Francii vydala Rada dne 3. června 2003 podle čl.
   104 odst. 7 Smlouvy. Dne 8. a 21. října 2003 přijala Komise dvě doporučení Radě na základě čl. 104
   odst. 8 a čl. 104 odst. 9, aby Rada 1) rozhodla, že Francie nepodnikla v reakci na doporučení ze dne 3.
   června žádné účinné kroky, a 2) upozornila Francii, aby přijala nezbytná opatření ke snížení schodku
   veřejných financí pod 3 procenta HDP nejpozději do roku 2005. Dne 25. listopadu 2003 Rada zmíněná
   dvě doporučení Komise nepřijala, ale namísto nich schválila soubor závěrů, které mj. podpořily
   závazky Francie snížit cyklicky očištěný schodek o 0,8 procent HDP v roce 2004 a o 0,6 procent HDP
   a více v roce 2005 s cílem zajistit, že se výše celkového schodku veřejných financí v roce 2005 sníží
   pod 3 procenta HDP. Tyto závěry Rada potvrdila a dále vysvětlila ve svém stanovisku k aktualizaci
   programu stability pro Francii na rok 20035.
   S ohledem na výše uvedený vývoj a s ohledem na skutečnost, že rozpočtové plány pro roky následující
   po roce 2005 se značnou měrou připravují již v období, jehož se týkají hlavní směry hospodářské
   politiky (mj. v rámci víceletých programů stability), se doporučení 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
   „1.       dosáhla ročního snížení cyklicky očištěného schodku o 0,8 procent HDP v roce 2004 a
             alespoň o 0,6 procent HDP v roce 2005 s cílem zajistit, že se výše celkového schodku
             veřejných financí v roce 2005 sníží pod 3 procenta HDP (GL 1);
   2.        přesáhne-li oživení hospodářských činností očekávanou úroveň, vyčlenila veškeré příjmy
             přesahující očekávanou úroveň na snížení schodku a urychlila snižování cyklicky očištěného
             schodku pomocí provedení dodatečných opatření. Navíc i veškerá rozpočtová rozpětí
             plynoucí z pomalejšího růstu výdajů ve srovnání s plánem by měla být vyčleněna na
             snižování schodku;
   3.        zajistila, aby i v letech následujících po roce 2005 pokračovala konsolidace rozpočtu,
             zejména v podobě stálého snižování cyklicky očištěného rozpočtového schodku o alespoň
             0,5 procentního bodu HDP ročně, případně i rychleji, pokud to bude nutné pro dosažení
             střednědobé rozpočtové pozice vládních financí blížící se rovnováze či přebytku a pro návrat
             zadluženosti ke klesajícímu trendu (GL 1).“
   7.        Irsko
   Bez aktualizace.
   8.        Itálie
   Jedním z náročných úkolů, před nimiž Itálie stojí, je „urychlená konsolidace veřejných financí“. Aby
   se podařilo tento úkol splnit, obdržela Itálie v hlavních směrech hospodářské politiky na rok 2003 mj.
   doporučení, aby:
   • zajistila snížení cyklicky očištěného schodku tempem alespoň 0,5 procent HDP ročně až do
       dosažení střednědobé rozpočtové pozice blížící se rovnováze nebo přebytku a zároveň nahradila
       jednorázová opatření opatřeními trvalejší povahy (doporučení 1).
   5
            Úř. věst. C 43, 19.2.2004.
CS                                                     12                                                  CS
 ---pagebreak---    Rozpočtové údaje za rok 2003 ukazují, že celkový schodek veřejných financí dosáhl 2,4 procenta
   HDP, tedy že zůstal téměř beze změny oproti roku 2002 (2,3 procenta). V podmínkách slabého
   hospodářského růstu se orgány při omezování schodku nadále spoléhaly na dočasná opatření.
   Předpokládá se, že tato opatření zlepšila plnění rozpočtu o něco málo více než 2 procentní body HDP
   (v roce 2002 to bylo zhruba 1,5 procentního bodu). Většímu růstu schodku zabránily i výrazně nižší
   splátky úroků v porovnání s předchozím rokem. V podmínkách, kdy se má závislost na jednorázových
   opatřeních snížit o polovinu, existuje v roce 2004 značné riziko, že schodek referenční hodnotu 3
   procent HDP překročí. Vzhledem k tomu, že se mezera ve výstupu téměř nezměnila, je nepříznivý i
   vývoj cyklicky očištěného salda. Náprava směrem k rozpočtové pozici blížící se rovnováze se
   v cyklicky očištěných hodnotách dále opozdí.
   S ohledem na výše popsaný vývoj se doporučení 1 nahrazuje tímto:
   „1.        zajistila zlepšování cyklicky očištěného salda rozpočtu tempem alespoň 0,5 procent HDP
              ročně až do dosažení střednědobé rozpočtové pozice blížící se rovnováze nebo přebytku, a
              nahradila jednorázová opatření opatřeními trvalejší povahy a byla připravena podniknout
              další kroky k zabránění vzniku nadměrného schodku (GL 1).“
   9.         Lucembursko
   Bez aktualizace.
   10.        Nizozemsko
   Jedním z náročných úkolů, před nimiž Nizozemsko stojí, je „usilovat v nadcházejících letech o
   rozpočtovou nápravu v podmínkách slabšího potenciálního růstu a rozpočtových nákladů na stárnutí
   obyvatelstva“. Aby se podařilo tento úkol splnit, obdrželo Nizozemsko v hlavních směrech
   hospodářské politiky na rok 2003 doporučení, aby:
   • nadále udržovalo veřejné výdaje v jasně stanovených mezích definovaných v reálných veličinách,
       které se slučují s rozpočtovou pozicí blížící se rovnováze či přebytku (doporučení 1).
   Rozpočtové údaje za rok 2003 ukazují, že celkový schodek veřejných financí se udržel těsně pod
   referenční hodnotou 3 procent HDP. To souvisí s výrazným hospodářským propadem, který vedl
   k růstu schodku, který přesáhl očekávání, a to navzdory významnému souboru fiskálních úspor. Pro
   rok 2004 existuje riziko, že schodek překročí referenční hodnotu 3 procent HDP. Vzhledem k tomu, že
   se mezera ve výstupu rozšiřuje, je však vývoj cyklicky očištěného salda příznivější. Náprava směrem k
   rozpočtové pozici blížící se rovnováze v cyklicky očištěných hodnotách významně pokročila.
   S ohledem na výše popsaný vývoj se doporučení 1 nahrazuje tímto:
   „1.        nadále udržovalo veřejné výdaje v jasně stanovených mezích definovaných v reálných
              veličinách, které se slučují se střednědobou rozpočtovou pozicí blížící se rovnováze či
              přebytku (doporučení 1) a bylo připraveno podniknout další kroky k zabránění vzniku
              nadměrného schodku (GL 1 a 14).“
CS                                                      13                                               CS
 ---pagebreak---    11.        Rakousko
   Bez aktualizace.
   12.        Portugalsko
   Jedním z náročných úkolů, před nimiž Portugalsko stojí, je „urychlit konsolidaci veřejných financí a
   řešit silnou dynamiku vládních výdajů“. Aby se podařilo tento úkol splnit, obdrželo Portugalsko
   v hlavních směrech hospodářské politiky na rok 2003 mj. doporučení, aby:
   • zajistilo v roce 2003 v souladu s plánem další snížení schodku veřejných financí a aby následně
       snížilo cyklicky očištěný schodek tempem alespoň 0,5 procent HDP ročně s cílem dosáhnout
       rozpočtové pozice blížící se rovnováze (doporučení 1).
   Rozpočtové údaje za rok 2003 vykázaly celkový schodek veřejných financí ve výši 2,8 procent HDP,
   který je tudíž v souladu s doporučením Rady ze dne 5. listopadu 2002 určeným Portugalsku podle čl.
   104 odst. 7 Smlouvy, které vyzvalo Portugalsko ke snížení schodku veřejných financí pod referenční
   hodnotu 3 procent HDP nejpozději do roku 2003. Značná záporná mezera ve výstupu, která souvisí
   s hospodářským poklesem v roce 2003, významným způsobem ztížila postup rozpočtové konsolidace
   kvůli rozsáhlému neplnění předpokládaných daňových výnosů, ke kterému v roce 2003 došlo (s
   výjimkou jednorázového opatření v podobě odprodeje nedoplatků daní a sociálních příspěvků). Ačkoli
   vláda velkou měrou uspěla při plánovaném omezování výdajů (např. růst běžných primárních výdajů
   se průběžně snižoval z 8,9 procent v roce 2001 na 7,8 procent v roce 2002 a 4,1 procent v roce 2003),
   neplnění předpokládaných daňových výnosů vyvolané hospodářským poklesem přinutilo vládu, aby se
   již druhý po sobě jdoucí rok z velké části spolehla na jednorázová opatření (ve výši 1,5 procent HDP
   v roce 2002 a 2,1 procent HDP v roce 2003). Vzhledem k pomalému růstu a pouze částečnému
   plánovanému nahrazení významné částky plynoucí z jednorázových opatření z roku 2003 existuje pro
   rok 2004 značné riziko, že schodek referenční hodnotu opět překročí.
   S ohledem na výše popsaný vývoj se doporučení 1 nahrazuje tímto:
   „1.        zajistilo zlepšování cyklicky očištěného salda rozpočtu tempem alespoň 0,5 procent HDP
              ročně až do dosažení střednědobé rozpočtové pozice blížící se rovnováze nebo přebytku, a
              nahradilo jednorázová opatření opatřeními trvalejší povahy a bylo připraveno podniknout
              další kroky, aby se zabránilo opětovnému překročení referenční hodnoty pro schodek ve výši
              3 procent HDP (GL 1).“
   13.        Finsko
   Bez aktualizace.
   14.        Švédsko
   Bez aktualizace.
   15.        Spojené království
   Rozpočtové údaje za rok 2003 ukazují, že celkový schodek veřejných financí dosáhl 3,2 procenta
   HDP, tedy že přesáhl referenční hodnotu 3 procent HDP. Rozpočtová pozice se v roce 2003 zhoršila
   více, než se předpokládalo, především kvůli výnosům z přímých daní, které nenaplnily očekávání. Ve
   střednědobém výhledu se předpokládá, že jak celkový skutečný, tak i cyklicky očištěný schodek
   klesnou těsně pod 2 procenta HDP při současném trvalém zvyšování plánovaných výdajů určených na
   vyrovnání nedostatku investic ve veřejném sektoru a nedostatečné zajištění veřejných služeb
   z minulosti. Navrhovaný vývoj schodku však nenabízí dostatečné bezpečnostní rozpětí, které by
CS                                                    14                                                 CS
 ---pagebreak---    zabránilo překročení referenční hodnoty 3 procent HDP při běžných makroekonomických výkyvech.
   Navíc jsou ohroženy rozpočtové prognózy, které vycházejí z předpokládaného autonomního růstu
   podílu příjmů.
   S ohledem na výše popsaný vývoj stojí Spojené království ve srovnání s hlavními směry hospodářské
   politiky na rok 2003 před dalším náročným úkolem:
   Posílit rozpočtovou pozici tak, aby se zabezpečil zdravý stav veřejných financí
   Aby se podařilo posílit rozpočtovou pozici tak, aby se zabezpečil zdravý stav veřejných financí,
   Spojenému království se doporučuje, aby:
   „6.       zlepšilo cyklicky očištěnou pozici s cílem konsolidovat veřejné finance, aby se slučovaly s
             rozpočtovou pozicí blížící se rovnováze či přebytku ve střednědobém výhledu, a aby bylo
             připraveno podniknout další kroky v úsilí o zabránění vzniku nadměrného schodku (GL 1).“
CS                                                    15                                                 CS
 ---pagebreak---    16.       Kypr
   Tato malá ekonomika, která se opírá především o cestovní ruch, prokázala vzhledem k obtížné
   mezinárodní situaci určitou míru odolnosti. Původně byla hnací silou stálého a vysokého reálného
   růstu HDP dosahujícího v letech 1997-2001 v průměru 4,2 procenta jak domácí poptávka, tak i
   pokračující růst přijíždějících turistů. Ovšem po 11. září 2001 zasáhl kyperské hospodářství v
   důsledku mezinárodní hrozby terorizmu, války v Afghánistánu a Iráku a viru SARS propad v odvětví
   cestovního ruchu, který pokračoval až do roku 2003. Růst poklesl na méně než polovinu, nicméně i
   tak dosahoval v letech 2002 a 2003 dvou procent, přičemž jej podporovala mírná domácí poptávka.
   Tato hodnota se však pohybuje pod úrovní potenciálního růstu.
   Poměrně dobrý růst se opíral o tržní hospodářství, v němž převládá soukromý sektor a které se
   vyznačuje mj. vysoce rozvinutým finančním a právním systémem, celkově opatrnými hospodářskými
   politikami a pružným trhem práce. Trh práce funguje za podmínek téměř plné zaměstnanosti a vysoké
   míry zapojení; při míře nezaměstnanosti, která se pohybuje v rozmezí 3 až 5 procent, nemá Kypr
   v podstatě s nezaměstnaností žádný problém. Zároveň se však v důsledku krize v (hromadném)
   cestovním ruchu na Kypru jasně projevila rostoucí hospodářská závislost na tomto odvětví v době, kdy
   tradiční zdroje příjmů z vývozu, zejména ve výrobním odvětví, procházejí strukturálním poklesem.
   Proto by mohlo být v zájmu Kypru posílit diverzifikaci směrem k činnostem s vyšší přidanou
   hodnotou. Za tímto účelem by Kypr mohl urychlit přechod k hospodářství založenému na znalostech a
   pokračovat ve zjednodušování podnikatelského prostředí.
   V roce 1999 byl zaveden plán rozpočtové konsolidace, který byl v dalších letech upraven a rozšířen.
   Ovšem rozpočtové plnění se v letech 2002 a 2003 opět nepodařilo udržet a od konsolidace se
   v podstatě upustilo, neboť schodky vzrostly na 4,6 respektive 6,3 procent HDP. Expanzivní fiskální
   politika přispěla k růstu domácí poptávky i ke stávajícímu schodku běžného účtu, který se odhaduje
   pro rok 2003 na 4,4 procenta HDP. Vláda se zamýšlí opětovně zabývat rozpočtovým schodkem
   v tomto roce a dalších letech, čímž by se mělo dospět k příznivější konfiguraci politik a podpořit
   snižování schodku běžného účtu.
   Politiky na Kypru by se měly zaměřit na dosažení vyššího stupně udržitelné konvergence, zejména
   pokud jde o konsolidaci veřejných financí. Ovšem jak pokračující konsolidace veřejných financí, tak i
   uřízení rostoucí závislosti na cestovním ruchu, musí být podpořeny politikou, která pomůže udržet
   silný růst ve střednědobém a dlouhodobém výhledu. To si vyžádá především posílení růstové a
   zaměstnanecké základny a Kypr by měl pokračovat v dalším přechodu k hospodářství zaměřenému na
   znalostech. V této souvislosti stojí před Kyprem dva hlavní náročné úkoly:
   • na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí,
   • zvýšit diverzifikaci hospodářství do oblastí s vyšší přidanou hodnotou.
   Zajištění snížení celkového schodku veřejných financí na udržitelném základě
   Rozpočtová konsolidace se v letech 2002 a 2003 rostoucí měrou míjela s cílem. V roce 1999 byl
   zaveden původní plán rozpočtové konsolidace, který byl v letech 2001 a 2002 upraven. Jeho cílem
   bylo snížit schodek na 2,0 procenta HDP do roku 2002 a zároveň dosáhnout rozpočtové rovnováhy do
   roku 2005. Ovšem nižší růst v roce 2002 způsobil schodek v plnění plánu rozpočtu ve výši 4,6 procent
   HDP namísto předpokládaných 2,6 procent. V roce 2003 došlo k dalšímu poklesu, který souvisel
   s přetrvávajícím omezeným růstem a vyhýbáním se dani, jež vyústily ve významný schodek na straně
   příjmů, zatímco výdaje rostly především v podobě výdajů na obranu a na expanzivní opatření
   zavedená s cílem vyrovnat nižší zahraniční poptávku. V důsledku těchto skutečností program
   konsolidace v podstatě selhal a schodek veřejných financí dosáhl v roce 2003 hodnoty 6,3 procenta
   HDP. Expanzivní fiskální politika přispěla k růstu domácí poptávky a k pokračujícímu poměrně
   vysokému schodku běžného účtu, který se odhaduje pro rok 2003 na 4,4 procenta HDP. Vláda se
CS                                                   16                                                  CS
 ---pagebreak---    zamýšlí rozpočtovým schodkem opětovně zabývat, čímž by se mělo dospět k příznivější konfiguraci
   politik a podpořit snižování schodku běžného účtu. Aby se podařilo obnovit proces rozpočtové
   konsolidace, bude zapotřebí důležitých opravných opatření. Díky komplexní rozpočtové reformě,
   která má být dokončena do konce roku 2004, by se měla zlepšit kvalita veřejných financí. Tyto
   reformy podpoří i další snižování schodku a pomohou udržet stávající schodek běžného účtu
   v udržitelných mezích i v případě, že se opět zhorší stav čistých soukromých úspor.
   Zvýšení diverzifikace hospodářství do oblastí s vyšší přidanou hodnotou
   Cestovní ruch sice představuje zhruba 15 až 20 procent HDP a zaměstnanosti, ovšem hospodářství
   Kypru prokázalo vzhledem k obtížné mezinárodní situaci určitou míru odolnosti. Z dlouhodobého
   hlediska by však mohlo být v zájmu Kypru zlepšit a rozšířit oblast cestovního ruchu a rozvíjet i jiné
   činnosti s vyšší přidanou hodnotou. V této oblasti kyperská vláda iniciovala řadu reforem s cílem
   usnadnit přechod k hospodářství založenému na znalostech. Ovšem překážkou může nadále být nízká
   úroveň výdajů na výzkum a vývoj zejména na straně podnikatelského sektoru a chybějící dovednosti
   související s informačními technologiemi. Omezení přetrvávají i v oblasti elektronického obchodování
   a podílu domácností s přístupem k internetu.
   Pro zlepšení výkonnosti trhu s výrobky je významné i lepší podnikatelské prostředí. V kyperském
   hospodářství převládají malé rodinné podniky, jejichž rozvoj pravděpodobně zčásti brzdí přístup
   k finančním prostředkům. Navíc přetrvává stav omezené hospodářské soutěže v síťových odvětvích.
   Například na trhu s elektrickou energií nadále chybí osamostatnění provozovatele přenosové soustavy.
   V listopadu 2003 vydal regulátor pro oblast telekomunikací a poštovních služeb dvě nařízení, jimiž
   sice v zpřístupňování účastnického vedení v těchto oblastech pokročil, nicméně tento proces stále
   nebyl dokončen. Překážky v přístupu na trh přetrvávají i v oblasti letecké dopravy a na úplné
   provedení čeká i acquis v námořní oblasti.
   Konkrétní doporučení pro Kypr
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se zajistilo snížení celkového schodku veřejných financí na udržitelném základě, Kypru se
   doporučuje, aby:
   1.        ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem snížil celkový schodek veřejných
             financí v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti s nadcházejícím
             rozpočtovým dohledem (GL 1).
   Aby se zvýšila diverzifikace hospodářství do oblastí s vyšší přidanou hodnotou, Kypru se doporučuje,
   aby:
   2.        posílil úsilí o zvýšení přiměřenosti lidského kapitálu s potřebnými dovednostmi, podporoval
             výzkum, vývoj a inovace, konkrétně pak v podnikatelském sektoru, a zlepšil podmínky pro
             snazší šíření informačních a komunikačních technologií (GL 9, 13).
   3.        nadále zjednodušoval podnikatelské prostředí a oblast zdanění (GL 11).
CS                                                     17                                                CS
 ---pagebreak---               17.    Česká republika
   Po zpomalení hospodářského růstu v letech 1997-1998 dosahoval roční reálný růst HDP České
   republiky průměrně zhruba 3 %, s výjimkou roku 2002, kdy zemi postihly rozsáhlé povodně a růst
   HDP činil pouhá 2 %. Inflace měřená podle harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HISP) se
   pohybovala na velmi nízkých úrovních (1,4 % v roce 2002 a -0,1 % v roce 2003) a nedosahovala cíle
   stanoveného měnovými orgány. Hospodářský růst byl podpořenpokračující restrukturalizací
   ekonomiky, ale jeho úroveň ještě plně neodosáhla potenciálu. K nejvýznamnější restrukturalizaci
   došlo v bankovním sektoru. Byla spojena se značnými fiskálními náklady, neboť stát převzal špatná
   aktiva bank. Kromě toho byla fiskální politika až donedávna poněkud uvolněná a v jejím důsledku
   rostl celkový schodek veřejných financí. Expanzivní směr fiskální politiky přispěl k prudkému nárůstu
   domácí poptávky a schodek na běžném účtě se díky rostocí spotřebě neustále zvyšoval až na více než
   6 % HDP.
   V České republice by politiky měly směřovat k dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence,
   zejména co se týče konsolidace veřejných financí. Hospodářství se ve srovnání s ostatními novými
   členskými státy vyznačuje relativně nízkým růstem. Je proto třeba, aby další konsolidaci veřejných
   finance byla podpořena politikami, jež napomáhají zrychlení hospodářského růstu ve střednědobém a
   dlouhodobém horizontu. To vyžaduje zejména úsilí zabývat se zbývajícími strukturálními nedostatky,
   hlavně na trhu práce a v podnikatelském prostředí, a urychlit přechod k hospodářství založenému na
   znalostech. Za těchto okolností čelí Česká republika těmto čtyřem hlavním výzvám:
   • bezodkladně zajistit další udržitelné snižování celkového schodku veřejných financí a dlouhodobou
       udržitelnost veřejných financí;
   • pokračovat v řešení strukturálních problémů na pracovním trhu;
   • zlepšovat podmínky pro zrychlený růst produktivity;
   • podporovat podnikání a malé a střední podniky.
   Bezodkladně zajistit další udržitelné snižování celkového schodku veřejných financí a
   dlouhodobou udržitelnost veřejných financí
   Celkový schodek veřejných financí vzrostl z 6,4 % HDP v roce 2002 na 12,9 % HDP v roce 20036,
   čímž došlo i k dalšímu zhoršení schodku běžného účtu. V roce 2003 vláda zavedla program fiskální
   konsolidace, jehož cílem je snížit celkový schodek veřejných financí na 4 % HDP v roce 2006.
   Fiskální konsolidace podpoří další snížení rozpočtového schodku a napomůže přivést do
   udržitelnějších mezí i schodek běžného účtu, v případě poklesu čistých soukromých úspor. Zlepšení
   kvality veřejných financí však závisí převážně na uskutečnění fiskální reformy. Velmi významným
   prvkem této reformy je změna institucionálního rámce, spočívající v zavedení střednědobých
   výdajových rámců a rozpočtů zaměřených na dosahování výsledků. Výdajové rámce by konkrétně
   měly zredukovat pobídky ústřední vlády k poskytování státních záruk, jež zůstávají zdrojem
   podstatného fiskálního rizika. Navíc v procesu právě probíhající decentralizace veřejné správy
   představují chybějící rozpočtová pravidla na regionální a místní úrovni riziko pro zdravou fiskální
   situaci v budoucnu. Stojí za to vyzdvihnout pozitivní skutečnost, že ve svých reformních plánech
   vláda v nadcházejících letech nepočítá se snížením objemu výdajů do veřejných investic jako podíl na
   HDP.
   Co se týče dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, důvodem znepokojení jsou mimorozpočtové
   výdaje a rychle rostoucí výdaje na sociální zabezpečení a zdravotní péči. Ačkoli současná výše
   6
            Tento schodek částečně vznikl v důsledku jedné jediné státní záruky, která činí zhruba 6,3 % HDP.
CS                                                      18                                                    CS
 ---pagebreak---    veřejného dluhu v zemi není vysoká, vývoj ve výše uvedených oblastech přispěl v uplynulých letech
   k jejímu rychlému nárůstu (z 25,2 % HDP v roce 2001 na 37,6 % HDP v roce 2003).
   Pokračovat v řešení strukturálních problémů na pracovním trhu
   V období 1990 – 2002 zaznamenal český trh práce podstatné strukturální změny. Podíl osob
   zaměstnaných v primárním sektoru klesl z 12,4 % na 4,8 % pracovní síly, v sekundárním sektoru
   z 45,1 % na 39,6 %, přičemž v terciárním sektoru vzrostl z 42,5 % na 55,6 %. Míra nezaměstnanosti
   dosahovala na konci roku 2002 výše 7,3 % a od té doby vzrostla na 8,1 % ve čtvrtém čtvrtletí roku
   2003. Kromě procesu restrukturalizace bude mít reforma veřejných financí dopad i na nezaměstnanost,
   neboť na základě reformy v období 2004-2006 ročně zanikne 2 % pracovních míst ve veřejném
   sektoru. Vliv odborových svazů na utváření mezd je malý. Proces vyjednávání o mzdách je
   decentralizovaný, přičemž k utváření mezd dochází převážně na úrovni podniků. Koordinace
   vyjednávání napříč firmami a sektory je slabá. Navzdory tomu, že je míra zaměstnanosti vysoká (65,5
   % v roce 2002) a míra nezaměstnanosti dosahuje průměru EU, vyznačuje se český trh práce řadou
   strukturálních nedostatků. Zaprvé existují velmi velké rozdíly mezi jednotlivými regiony. Míra
   nezaměstnanosti ve strukturálně slabých regionech je čtyřikrát vyšší než v Praze a v některých
   regionech přesahuje hranici 25 %. Zadruhé je velmi vysoký podíl dlouhodobě nezaměstnaných (více
   než jeden rok), do konce roku 2003 vystoupal na 40,3 %. Navíc se prodlužuje průměrná délka
   registrace na úřadech práce. Zatřetí je velmi vysoká míra nezaměstnanosti mladých lidí (lidí mladších
   25 let). Průměrný podíl nezaměstnaných mladých lidí činil téměř 23 %, přičemž se situace v
   jednotlivých regionech podstatně lišila.
   Co se týče nabídky pracovních sil, dlouhodobá nezaměstnanost a nízká profesní flexibilita pramení z
   překážek, které s sebou nese daňový systém a systém dávek, z nedostatečně vyvinutého systému
   programů celoživotního učení a z nedostatků systémů vzdělávání a odborné přípravy. Systémy
   vzdělávání a odborné přípravy neposkytují dostatečným způsobem kvalifikaci, která by byla
   přizpůsobena potřebám trhu práce a zejména požadavkům hospodářství založeného na znalostech.
   Stinné stránky českého trhu práce rovněž odrážejí nízkou geografickou mobilitu, jejíž příčinou jsou
   tyto dva hlavní nedostatky: zaprvé regulace cen nájemného oslabuje stimulaci nabídky bydlení v
   regionech, kde jsou vytvářena pracovní místa. A zadruhé zvyšuje slabá dopravní infrastruktura
   náklady na dojíždění a vytváří překážky pro investice a zakládání nových podniků ve strukturálně
   slabých regionech.
   Co se týče poptávky po pracovní síle, vysoká úroveň příspěvků na zdravotní pojištění a sociální
   zabezpečení by mohla mít negativní dopady. Celková výše příspěvků na zdravotní pojištění a sociální
   zabezpečení již dosáhla 47,5 % hrubé mzdy , z čehož zhruba ¼ platí zaměstnanec a ¾ zaměstnavatel.
   Zlepšovat podmínky pro zrychlený růst produktivity
   Růst produktivity byl v České republice relativně nízký. V období 1996-2002 vzrostla produktivita
   práce ročně o 2,1 %, což byla nejnižší úroveň ze všech nových členských států. Kromě toho je úroveň
   produktivity ve srovnání s Evropskou unií stále velmi nízká (zhruba 55 % průměru EU-15 v roce
   2003). Faktory, které k tomu přispívají, by mohly být omezená flexibilita vzdělávacího systému, nízká
   efektivita v oblasti výzkumu a vývoje a inovací a také malá míra používání informačních a
   komunikačních technologií. Omezená flexibilita systému vzdělávání a odborné přípravy se v reakci na
   měnící se požadavky na kvalifikace projevuje v nevyváženosti nabídky různých kvalifikací a poptávky
   po nich na trhu práce. Úroveň dosaženého vzdělání (podíl populace ve věku 20-24 s minimálně vyšším
   středním vzděláním) je velmi vysoká (92 %), avšak podíl absolventů s terciálním vzděláním je jedním
   z nejnižších v EU. I přes relativně vysokou míru výdajů na výzkum a vývoj ve srovnání s novými
   členskými státy je výsledná inovační činnost, pokud ji měříme počtem patentů, velmi nízká a
   poukazuje na nízkou efektivitu oblasti výzkumu a vývoje. Zjevně zde existuje pouze omezená
   spolupráce výzkumných institucí (např. univerzit a Akademie věd ČR) a soukromého sektoru. Vláda si
   je těchto problémů vědoma, a přijala proto Národní politiku výzkumu a vývoje pro období 2004-2008
CS                                                   19                                                  CS
 ---pagebreak---    s cílem výzkum a vývoj podpořit. Výsledky však budou do velké míry záležet na úplné realizaci
   tohoto programu.
   Podporovat podnikání a malé a střední podniky (SMP)
   Navzdory pokroku v zavádění dobře fungujícího rámce pro hospodářskou soutěž a pokračujícímu
   vývoji v právním prostředí se zdá, že v České republice podnikání stále ještě musí čelit značným
   překážkám. To se mimo jiné odráží v nízkém podílu malých a středních podniků v HDP (méně než 40
   %). Hrubá míra nově zakládaných podniků jako podíl veškerých podniků je ve srovnání s ostatními
   novými členskými státy relativně nízká.
   Je zjevné, že faktory, které přispívají k této situaci, jsou nedostatky podnikatelského prostředí, jejichž
   dopad na malé a střední podniky je neúměrně větší. Jde např. o právní předpisy a jejich vynucování,
   nadměrnou administrativní zátěž firem a omezený přístup k finančním prostředkům. Administrativní
   postup při zakládání nové společnosti je příliš zdlouhavý a složitý. Podnikatelé často kritizují
   neefektivní a nezřídka i netransparentní fungování obchodního rejstříku. Také právní předpisy
   v oblasti konkurzního řízení neumožňují efektivní opuštění trhu ani restrukturalizaci společností, jež
   mají potíže. V současné době se připravuje několik návrhů na řešení některých z těchto problémů, ale
   ukazuje se, že pokrok je pomalý. I přes to, že došlo ke zlepšení kvalifikace soudců, zůstává kvalita a
   včasnost vynucování práva jednou z hlavních problematických oblastí. Kromě toho nové podniky
   shledávají, že je velice obtížné nalézt externí zdroje financování.
   Konkrétní doporučení pro Českou republiku
   Vypořádání se s výše uvedenými výzvami vyžaduje širokosáhlé strukturální reformy, které jsou
   vymezeny v obecných hlavních směrech obsažených v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   S cílem bezodkladně zajistit další udržitelné snižování schodku veřejných financí a dlouhodobou
   udržitelnost veřejných financí se České republice doporučuje, aby:
   1.        během víceletého rámce v souladu s rozhodnutími, která přijme Rada v kontextu
             nadcházejícího dohledu nad rozpočtem, věrohodným a udržitelným způsobem snížila
             schodek veřejných financí (obecné hlavní směry 1);
   2.        reformovala zdravotní a důchodové systémy, aby zajistila jejich finanční udržitelnost,
             zejména aby čelila očekávanému nárůstu indexu závislosti starých osob a přijala opatření ke
             snížení fiskálního rizika pramenícího z rostoucího objemu případných závazků a aby
             zajistila, že budou posíleny podněty k zaměstnanosti a sníženy vysoké úrovně příspěvků na
             sociální zabezpečení (obecné hlavní směry 4, 14 a 16).
   S cílem pokračovat v řešení strukturálních problému na trhu práce se České republice doporučuje, aby:
   3.        posílila nabídku pracovních sil na základě reformy daňového systému a systému dávek, a
             odstranila tak překážky zaměstnanosti, a zvýšila profesní a regionální mobilitu tím, že bude
             snižovat nevyváženost nabídky různých kvalifikací a poptávky po nich a současně
             zajišťovat, aby rekvalifikační opatření a jiné aktivní politiky trhu práce byly účinné, a
             deregulovat trh s nájmy a zlepšovat dopravní infrastrukturu (obecné hlavní směry 4, 7, 8 a
             13).
   S cílem zlepšit podmínky pro zrychlený růst produktivity se České republice doporučuje, aby:
   4.        zvýšila efektivitu a kvalitu systému vzdělávání a odborné přípravy a jeho schopnost
             reagovat na měnící se požadavky na kvalifikace (obecné hlavní směry 13);
CS                                                      20                                                    CS
 ---pagebreak---    5.       zvýšila efektivitu v oblasti výzkumu a vývoje a inovačních činností, posilovala předávání
            poznatků prostřednictvím přímých zahraničních investic a podporovala šíření znalostí
            (obecné hlavní směry 13).
   S cílem podpořit podnikání a malé a střední podniky (MSP) se České republice doporučuje, aby:
   6.       zlepšila podnikatelské prostředí, zejména tak, že odstraní administrativní překážky, zlepší
            právní rámec a jeho vynucování a zvýší přístup k finančním prostředkům (obecné hlavní
            směry 11 a 12).
CS                                                  21                                                  CS
 ---pagebreak---    18.       Estonsko
   Makroekonomická výkonnost Estonska si v roce 2003 udržela svou sílu i v podmínkách slabé
   zahraniční poptávky, ale schodek běžného účtu se prohloubil na 13,7 procent HDP. Růst HDP ve výši
   4,8 procent se opíral o rychle se rozvíjející investice a růst soukromé spotřeby. Spotřebu poháněla
   expanze úvěrů, vyšší mzdy a umírněný růst zaměstnanosti. V porovnání s dlouhodobou stagnací
   investic v eurozóně rostly kapitálové výdaje v Estonsku v důsledku přílivu přímých zahraničních
   investic a nízkých úrokových sazeb svižným tempem přesahujícím 11 procent. Inflace, která
   v polovině roku 2001 zrychlila na téměř 7 procent, se v roce 2003 snížila na 1,3 procenta. Celkový
   přebytek veřejných financí se díky silné hospodářské aktivitě a zlepšení ve výběru daní a navzdory
   dodatečným výdajům, které schválil parlament, zvýšil na 1,8 procent HDP v roce 2002 a dále na 2,6
   procent v roce 2003. Některé místní samosprávy však nadále představovaly zátěž pro veřejné finance.
   Politiky v Estonsku by se měly zaměřit na dosažení vyššího stupně udržitelné konvergence a na
   snížení schodku běžného účtu. Fiskální politika může mít sice na běžný účet podstatný vliv, ale
   strukturální politika, konkrétně politika, která se zaměřuje na růst produktivity a rozvoj hospodářské
   soutěže, může zvýšit i růstový potenciál země a tím dále zlepšit rovnováhu úspor a investic a stav
   běžného účtu. V návaznosti na restrukturalizaci hospodářství po získání nezávislosti zůstává pro
   příslušné orgány významným úkolem i pracovní trh a zejména vysoká míra nezaměstnanosti. V této
   souvislosti stojí před Estonskem čtyři hlavní náročné úkoly:
   • vyřešit značný schodek běžného účtu, k čemuž by měla přispět vhodná fiskální politika,
   • vyřešit strukturální obtíže na trhu práce,
   • zlepšit podmínky pro růst produktivity,
   • rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích.
   Řešení značného schodku běžného účtu, k čemuž by měla přispět vhodná fiskální politika
   Nesoulad mezi domácí a zahraniční poptávkou se projevil v mohutné poptávce po dovozech (růst 7,9
   procent) a poměrně stagnujícím vývozu (růst 4,2 procenta), a tudíž i ve zhoršení schodku běžného účtu
   na 13,7 procent HDP v roce 2003. Za velkou částí schodku stojí několik velkých jednorázových
   položek týkajících se především dovozu investičního zboží, a záporná bilance na straně příjmů;
   kapitálový účet se díky silnému přílivu přímých zahraničních investic nadále pohyboval v přebytku.
   K uklidnění bezprostředních obav ohledně stability v souvislosti s financováním schodku běžného
   účtu přispěly nízká výše veřejného dluhu (kolem 5 procent HDP) a kladný úvěrový rating země. Navíc
   ústřední vláda vytvořila „rezervu pro účely stability“ ve výši 9 procent HDP, kterou od roku 1997
   financovala z rozpočtových přebytků a výnosů privatizace.
   Proto jsou pro podstatné zmírnění této zásadní makroekonomické nerovnováhy estonského
   hospodářství ve střednědobém výhledu nezbytně nutné strukturální politiky, které podporují
   konkurenceschopnost estonského zboží a služeb na zahraničních trzích zejména urychleným
   zlepšením infrastruktury v zemi, ale i investicemi do lidského kapitálu se zaměřením na znevýhodněné
   regiony.
   Hlavní úlohu při řešení schodku běžného účtu hraje i pokračující dodržování obezřetné fiskální
   politiky. Celkový přebytek veřejných financí se sice zvýšil z 1,8 procent HDP v roce 2002 na 2,6
   procent v roce 2003, avšak některé místní samosprávy nadále představují pro veřejné finance zátěž
   kvůli rozpočtovým schodkům v letech 2002 i 2003. Navzdory rozpočtovým přebytkům v minulých
   letech a nízkému veřejnému dluhu dojde v blízké budoucnosti k růstu rozpočtových tlaků v důsledku
   plánů na další výdaje a daňové škrty v kombinaci se závazky souvisejícími se vstupem do EU. To by
   mohlo dále snížit národní úspory a negativně ovlivnit celkovou konfiguraci politik, zejména pak v
CS                                                     22                                                 CS
 ---pagebreak---    podmínkách velmi vysokého schodku běžného účtu. Celkově vzato by však v několika příštích letech
   celkové estonské saldo veřejných financí mělo zůstat v rovnováze či dosahovat přebytku, a to i při
   určitém uvolnění fiskální politiky. K tomuto uvolnění v prvních letech členství v EU pravděpodobně
   navíc dojde souběžně s hospodářským oživením. Nelze vyloučit ani procyklický účinek této
   předpokládané fiskální politiky. Proto si provádění střednědobého programu fiskální politiky
   v Estonsku vyžádá obezřetný a pružný přístup.
   Řešení strukturálních obtíží na trhu práce
   Podmínky na trhu práce se v Estonsku od nabytí nezávislosti postupně zhoršují. Za hlavní faktory,
   které se podílely na růstu nezaměstnanosti (podle definice Mezinárodní organizace práce) až na 14,5
   procent v polovině roku 2000, lze považovat restrukturalizaci hospodářství a výsledný nesoulad mezi
   požadovanými a nabízenými dovednostmi na trhu práce. Míra zaměstnanosti se snížila z 65 procent
   v roce 1997 na 60,6 procent v roce 2000. V roce 2002 se poprvé od získání nezávislosti pozvedla na
   61,1 procent, čímž přispěla i k obratu na trhu práce, který se projevil poklesem míry nezaměstnanosti
   na 10,3 procent v roce 2002. Toto zlepšení však bylo výsledkem mírného růstu zaměstnanosti a
   podstatného úbytku ekonomicky aktivní populace. Zaměstnanost vzrostla v letech 1997-2002 o 2
   procenta a ekonomicky aktivní populace se zmenšila téměř o 2,5 procenta.
   Růst nezaměstnanosti v letech 1997-2002 provázel trvalý růst podílu dlouhodobě nezaměstnaných a
   frustrovaných pracovníků, který se v důsledku projevil v růstu míry strukturální nezaměstnanosti.
   Ovšem podíl osob, které jsou bez práce déle než jeden rok, se v roce 2002 snížil na 41 procent
   nezaměstnaných, tedy téměř na úroveň roku 1997, ačkoli mezi těmito lety vzrostl až na 60 procent.
   Nicméně i tak zůstává počet dlouhodobě nezaměstnaných velmi vysoký, z čehož lze usuzovat, že
   velké části z nich chybí dovednosti nutné pro úspěšné znovuzapojení do trhu práce. Nadále přetrvávají
   regionální rozdíly: nezaměstnanost zůstává podstatně vyšší na severovýchodě země (kolem 19 procent
   pracovní síly) než na jihu (8,5 – 9 procent).
   Zlepšení podmínek pro růst produktivity
   V porovnání s průměrem EU je v Estonsku produktivita nadále velmi nízká (42 procent úrovně EU 15
   v roce 2002). V letech 1997-2000 byl růst produktivity rychlý (7 procent ročně), ale od roku 2000
   zpomaluje. Překážky pro další růst produktivity v budoucnosti by mohly spočívat ve dvou hlavních
   faktorech: nedostatku kvalifikace pracovní síly a nízké úrovni výzkumu a vývoje a inovací. Tyto dva
   faktory rovněž vysvětlují, proč se i přímé zahraniční investice soustředí v oblastech, které nevyžadují
   příliš mnoho výzkumu a vývoje či kvalifikace.
   Nedostatek kvalifikace pracovní síly je důsledkem neúčinnosti vzdělávacího systému, neboť samotné
   veřejné výdaje na vzdělání jsou poměrně vysoké (6,7 procent HDP v roce 2000). Největší obavy budí
   skutečnost, že vzdělávací systém není dostatečně sladěn s potřebami trhu práce, což vyvolává
   nesoulad v dovednostech.
   Růstu produktivity by významně prospěla i kvalitně navržená politika výzkumu a vývoje.
   V současnosti má Estonsko poměrně nízkou úroveň výdajů na výzkum a vývoj, nižší než ostatní
   evropské země (0,8 procent HDP v roce 2001), a nejnižší podíl podnikového výzkumu a vývoje mezi
   novými členskými státy. To je zčásti výsledkem slabého propojení akademické sféry s podnikatelským
   prostředím. Pro tuto oblast byla schválena nová strategie, která předpokládá významný růst celkových
   výdajů na výzkum a vývoj v období 2002-2006.
   Rozvoj skutečné soutěže v síťových odvětvích
   Ačkoli liberalizace síťových odvětví v Estonsku již začala, konkurence na trhu s elektřinou je nadále
   velmi omezená. Země si vyjednala pro liberalizaci tohoto odvětví dlouhé přechodné období s ohledem
   na svou závislost na ropné břidlici coby zdroji pro výrobu elektrické energie. Restrukturalizace
   odvětví ropné břidlice již začala, ale pokrok v plánované liberalizaci trhu je jen omezený. Trh
CS                                                   23                                                    CS
 ---pagebreak---    s elektrickou energií ovládá státní, vertikálně koncentrovaná společnost, která působí v oblasti
   dodávek, výroby, monopolního přenosu a distribuce. Ohlašované desetiprocentní otevření trhu
   nedosahuje úrovně většiny ostatních nových členských států. Jednou z nejzávažnějších překážek pro
   liberalizaci trhu s elektřinou jsou přísná pravidla pro přidělování dovozních licencí, která zavedly
   příslušné orgány. S ohledem na státní vlastnictví panující na trhu s elektřinou je stejně významné i
   zajištění nezávislosti regulačního orgánu v odvětví energetiky.
   V odvětví plynu a telekomunikací jsou tyto problémy méně naléhavé. Trh s plynem je privatizován a
   otevřený, přičemž na trhu působí jediný dodavatel. Telekomunikační trh byl rovněž liberalizován.
   Určité problémy by však mohla způsobit skutečnost, že vlastník sítě působí i jako distributor.
   Konkrétní doporučení pro Estonsko
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se dosáhlo řešení značného schodku běžného účtu, k čemuž by měla přispět vhodná fiskální
   politika, Estonsku se doporučuje, aby:
   1.         provádělo fiskální politiku, která je v souladu s rozhodnutími, které přijme Rada
              v souvislosti s nadcházejícím rozpočtovým dohledem (GL 1), a která je v souladu s cílem
              vyhnout se procyklickým politikám, které by mohly opětovně zhoršit vnější rovnováhu (GL
              2).
   Aby se podařilo vyřešit strukturální obtíže na trhu práce, Estonsku se doporučuje, aby:
   2.         přijalo politiku se zvláštní důrazem na znovuzapojení dlouhodobě nezaměstnaných, zejména
              pak v regionech, které nejhůře postihla restrukturalizace hospodářství, a to formou podpory
              odborného a celoživotního vzdělávání a vytvořením funkčního institucionálního rámce pro
              podporu tvorby pracovních míst (GL 4, 6 a 8).
   3.         vybídlo sociální partnery k tomu, aby zajistili, že vývoj mezd, včetně změn v právních
              předpisech o minimální mzdě, nezbrzdí růst zaměstnanosti a podpořili oživení na trhu práce
              (GL 3 a 5).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro růst produktivity, Estonsku se doporučuje, aby:
   4.         zlepšilo účinnost a kvalitu vzdělávacího systému a odborného vzdělávání tak, aby se zmírnil
              nesoulad v kvalifikaci na trhu práce (GL 13).
   5.         provádělo strategii výzkumu a vývoje schválenou v roce 2001, a zejména podporovalo větší
              zapojení podnikatelské sféry na financování výdajů na výzkum a vývoj (GL 13).
   Aby se podařilo rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích:
   6.         pokročit s liberalizací trhu s elektrickou energií, posílit nezávislost regulačního orgánu a
              zajistit skutečnou soutěž v oblasti telekomunikací (GL 9).
CS                                                      24                                                 CS
 ---pagebreak---    19.       Maďarsko
   Po poměrně vysokém růstu reálného HDP ve výši 3,5 procent v roce 2002 se růst reálného HDP v roce
   2003 zpomalil na méně než 3 procenta. Ačkoli nezaměstnanost je mezi přistupujícími zeměmi jedna
   z nejnižších, míra zapojení je ve srovnání s průměrem EU velmi nízká. Další růst zaměstnanosti
   komplikují závažné strukturální nedostatky na trhu práce: konkrétně jde o nedostatek regionální
   mobility, nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a demotivující systém dávek.
   Dosažení vysoké úrovně udržitelné konvergence vyžaduje obnovení a udržení konkurenceschopnosti
   na udržitelně vysoké úrovni. Proto se zdá, že pro vyrovnaný růst ve střednědobém výhledu bude mít
   zásadní význam návrat k přiměřenému vývoji reálných mezd a vznik prostředí, které by více
   podporovalo investice.
   Po vysokém rozpočtovém schodku z roku 2002 ve výši 9,3 procent HDP se fiskální politika v roce
   2003 opět zpřísnila. Ovšem celkový schodek veřejných financí nadále představuje 5,9 procent HDP.
   Značné přestřelování cílů pro rozpočtový schodek v posledních dvou letech přispělo k prohloubení
   schodku běžného účtu na hodnotu přesahující 5,5 procent HDP, které především vyvolala spotřeba.
   Tato skutečnost, spolu s ostatními problémy v makroekonomickém mixu (např. vysokým růstem
   reálných mezd a velmi vysokými reálnými úrokovými mírami) a s vysokou nestálostí směnného
   kurzu, vedla k obecné ztrátě důvěry na finančních trzích a ke ztrátě celkové konkurenceschopnosti.
   Politiky v Maďarsku by se měly zaměřit na dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence,
   zejména pokud jde o konsolidaci veřejných financí. Maďarsko provedlo řadu strukturálních reforem a
   rozdíl oproti EU významně snížilo. Ovšem existují oblasti, které jsou pro tuto zemi nadále náročným
   úkolem. Maďarsko by mělo usilovat o přijetí opatření, která by zefektivnila vzdělávací systém, a
   pokud chce dosáhnout vyšší produktivity, mělo by podpořit výzkum a vývoj. Dále je třeba zlepšovat
   soutěž v síťových odvětvích a posilovat nezávislost regulačních orgánů. V této souvislosti stojí před
   Maďarskem pět hlavních náročných úkolů:
   • na udržitelném základě zajistit další snížení celkového schodku veřejných financí,
   • zvýšit míru zaměstnanosti a řešit strukturální obtíže na trhu práce,
   • zlepšit konkurenceschopnost v oblasti nákladů pomocí politiky zaměřené na umírněnost mzdových
      požadavků,
   • zlepšit podmínky pro růst produktivity,
   • rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích.
CS                                                    25                                                 CS
 ---pagebreak---    Zajištění dalšího snížení celkového schodku veřejných financí na udržitelném základě
   Po vysokém schodku z roku 2002 ve výši 9,3 procent HDP se fiskální politika v roce 2003 opět
   zpřísnila. Ovšem celkový schodek veřejných financí přesto dosáhl 5,9 procent HDP. Ačkoli se v roce
   2004 očekává další snížení schodku, výchozí postavení pro dosažení schodkového cíle pro rok 2004 je
   poměrně obtížné. Přestože původním cílem byla komplexní reforma veřejných financí, rozpočet na rok
   2004 se vůbec nezabývá řadou výdajových položek, které se zatím nepromítly ani do plánů
   konsolidace. Úspory mají podle plánu prozatím vzniknout hlavně ze škrtů v běžných a provozních
   výdajích. Dřívější expanzivní fiskální politika a vysoký růst reálných mezd společně přispěly k vysoké
   domácí poptávce a prohlubování schodku běžného účtu, které čím dál tím více poháněla spotřeba a
   které přesáhlo 5,5 procent HDP. Pro zlepšení bilance běžného účtu je rovněž důležité snížení vysoké
   úrovně zadlužování veřejného sektoru. Nelze očekávat, že na financování růstu soukromých investic
   (včetně investic souvisejících s přistoupením k EU) postačí úspory domácností. Proto se očekává, že
   běžný účet bude vystaven dalším tlakům. Mají-li investice dále probíhat, vyžádá si i pouhé udržení
   stávajícího schodku běžného účtu dodatečné rozpočtové škrty. Návrat k udržitelné politice musí být
   v Maďarsku založen na konsolidaci veřejných financí.
   Zvýšení míry zaměstnanosti a řešení strukturálních obtíží na trhu práce
   Maďarsko má jednu z nejnižších měr nezaměstnanosti mezi přistupujícími zeměmi (v roce 2003
   dosáhla 5,8 procent). Ve srovnání s průměrem EU ji však provází stagnující pracovní síla a nízká míra
   zapojení (v roce 2002 představovala 59,7 procent ve věkové skupině 15-64 let). Výsledkem je, že
   nízká míra nezaměstnanosti neodráží výrazný odchod z trhu práce a vysoký počet neaktivních osob
   především mezi pracovníky v aktivním věku, kteří jsou na konci své kariéry.
   Pracovní trh rovněž trpí strukturálními nedostatky. Regionální rozdíly se nejčastěji projevují v podobě
   rostoucího přesunu do měst a osy východ-západ, kdy ve východní části země je méně rozvinutá
   infrastruktura a vyšší nezaměstnanost. Vnitřní mobilita je v mezinárodním měřítku nízká, hlavními
   důvody jsou bydlení a doprava. Velkou část nezaměstnaných navíc představují mladí lidé (míra
   nezaměstnanosti u mladých pracovníků dosahuje 11,4 procent).
   Zlepšení cenové konkurenceschopnosti pomocí politiky zaměřené na umírněnost mzdových
   požadavků
   Konkurenceschopnost Maďarska v oblasti nákladů se sice počátkem roku 2003 mírně zlepšila, ovšem
   v letech 2000-2002 došlo k jejímu výraznému zhoršení. Zhoršení konkurenceschopnosti v nákladech
   bylo částečně výsledkem rychlého růstu mezd. Růst reálných mezd, vyvolaný růstem minimální mzdy
   a veřejným sektorem, nejen přesáhl v posledních třech letech růst produktivity, ale zpozdil i
   přizpůsobení podnikatelské sféry novému prostředí s nízkou inflací. Ačkoli růst mezd se koncem roku
   zpomalil, reálné mzdy v roce 2003 dále vzrostly o 9,2 procent (o 7,3 procent v soukromé sféře a o 12,7
   procent ve veřejném sektoru). Negativně ovlivnily konkurenceschopnost v nákladech a vedly ke
   snížení zaměstnanosti v některých segmentech pracovního trhu vyžadujících nízkou kvalifikaci. Tento
   proces sice přispěl ke změně struktury průmyslové výroby směrem k vysoce kvalifikované práci, ale
   zvýšení jednotkových pracovních nákladů způsobilo zhoršení celkové konkurenceschopnosti země, a
   to nejen v činnostech náročných na práci.
   Zlepšení podmínek pro růst produktivity
   Růst produktivity od roku 2000 slábne, i když se nadále udržuje mírně nad průměrem nových
   členských států. Růst produktivity práce v roce 2000 dosahoval 4,2 procent, avšak v roce 2003 se
   snížil na 2,4 procent. Mezi faktory, které ke zpomalení růstu produktivity přispěly, patří relativně
   nízká výše výdajů na výzkum a vývoj (v roce 2001 ve výši 0,95 procent HDP), neúčinnost
   vzdělávacího systému a nestabilita podnikatelského prostředí.
CS                                                    26                                                   CS
 ---pagebreak---    Ačkoli již byla přijata určitá opatření zaměřená na zlepšení pružnosti vzdělávacího systému s cílem
   lépe se přizpůsobit měnícím se potřebám pracovního trhu, přetrvává nedostatek pracovníků se střední
   a vysokou kvalifikací. Počet doktorandů roste, ale mnozí z nich ukončí svá studia ještě před získáním
   diplomu. Celkový počet absolventů s vyšším vzděláním v exaktních a technologických oborech na
   1000 obyvatel (ve věku 20-29 let) v posledních letech klesá: v roce 2001 to bylo 3,7, což je jedna
   z nejnižších hodnot v EU. V oblasti výzkumu a vývoje zaostává aplikovaný výzkum, částečně kvůli
   nízké výši výdajů na výzkum a vývoj v podnikové sféře a omezené spolupráci mezi firmami a
   výzkumnými institucemi. Veřejné výdaje na výzkum a vývoj jsou rovněž poměrně nízké, a to nejen ve
   vyjádření jako podílu HDP, ale i jako podílu celkových veřejných výdajů (veřejné výdaje na výzkum a
   vývoj představovaly v roce 2001 0,9 procenta celkových veřejných výdajů). Dalším faktorem, který
   může mít negativní vliv na růst produktivity, jsou často se měnící politiky. Předpisy a vládní strategie
   se v posledním desetiletí mnohokrát měnily, což snižovalo předvídatelnost politik, oslabovalo důvěru
   ve vládu a ztěžovalo dlouhodobé plánování.
   Rozvoj skutečné soutěže v síťových odvětvích
   Ačkoli liberalizace většiny síťových odvětví již začala, skutečná soutěž je v těchto odvětvích nadále
   velmi omezená. Jedním z nejvíce liberalizovaných trhů je trh telekomunikační. Ale i na tomto trhu je
   soutěž omezena kvůli silnému dominantnímu postavení dříve státního podniku na trhu pevných linek a
   kvůli kvazi-duopolnímu stavu na trhu mobilních telekomunikací. Trhy s elektřinou a plynem již byly
   pro velké odběratele otevřeny. Ovšem překážky v soutěži na trhu s elektřinou nadále představují
   dlouhodobé nákupní smlouvy a nízká dostupnost propojovací kapacity. V některých z těchto odvětví si
   stát navíc ponechal možnost zásahu do činnosti síťových regulačních orgánů. Jde o případ trhu
   s elektřinou a plynem, kde má vláda možnost ovlivňovat ceny.
   Konkrétní doporučení pro Maďarsko
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se zajistilo další snížení celkového schodku veřejných financí na udržitelném základě, Maďarsku
   se doporučuje, aby:
   1.        ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem snížilo celkový schodek
             veřejných financí v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti
             s nadcházejícím rozpočtovým dohledem (GL 1).
   Aby se podařilo zvýšit míru zaměstnanosti a vyřešit strukturální obtíže na trhu práce, Maďarsku
   doporučuje, aby:
   2.        posílilo stranu nabídky práce tím, že odstraní překážky v regionální mobilitě pomocí
             vhodných opatření v politice bydlení a dopravy, a tím, že podpoří znevýhodněné skupiny
             (etnické menšiny, postižené osoby a osoby bez přístřeší) při jejich vstupu či návratu na trh
             práce (GL 7 a 8).
   3.        zajistilo, aby systém daní a dávek podporoval zaměstnanost a vytvářel pobídky pro vstup na
             trh práce či setrvání na trhu práce (podle zásady, že práce se má vyplatit) – je třeba dále
             snížit vysoké daňové zatížení pracovní síly (GL 4).
   Aby se zlepšila konkurenceschopnost v oblasti nákladů pomocí politiky zaměřené na umírněnost
   mzdových požadavků, Maďarsku se doporučuje, aby:
CS                                                   27                                                     CS
 ---pagebreak---    4.       podpořilo reformu stanovování mezd, která by umožnila, aby mzdy lépe odrážely
            produktivitu. Prosazovalo víceleté mzdové dohody se sociálními partnery s cílem udržet
            vývoj reálných mezd v souladu s růstem produktivity (GL 5).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro růst produktivity, Maďarsku se doporučuje, aby:
   5.       prosazovalo větší podíl soukromé sféry na výzkumu a vývoji a inovacích, posílilo propojení
            firem a výzkumných institucí, zajistilo dostatečné zdroje pro zlepšení kvality výzkumu a
            podporovalo přenos znalostí prostřednictvím přímých zahraničních investic (GL 13).
   6.       zlepšilo účinnost vzdělávacího systému, zvýšilo jeho pružnost, aby se v nabídce dovedností
            lépe přizpůsoboval potřebám trhu, a zajistilo odpovídající prostředky na odborné vzdělávání
            (GL 13).
   7.       zajistilo stabilitu právních předpisů a vládních strategií, aby vzniklo prostředí, které je
            příznivější pro podnikání (GL 11).
   Aby se podařilo rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích, Maďarsku se doporučuje, aby:
   8.       pokročilo s liberalizací síťových odvětví, zvýšilo účinnost hospodářské soutěže a nezávislost
            síťových regulačních orgánů (GL 9).
CS                                                   28                                                   CS
 ---pagebreak---    20.       Lotyšsko
   V posledních letech podávalo Lotyšsko navzdory slabému zahraničnímu prostředí dobré hospodářské
   výkony. Očekává se, že ve střednědobém výhledu se růst HDP udrží na úrovni potenciálního růstu 5-6
   procent ročně. Obzvláště silná je soukromá spotřeba a tvorba hrubého fixního kapitálu, které jsou i
   hnací silou růstu. Navzdory vysokému růstu soukromé spotřeby se inflace udržuje na mírné úrovni.
   Zahraniční obchod se rychle rozvíjí a vzhledem k tomu, že dovozy předhánějí vývoz, vzrostl schodek
   běžného účtu v roce 2003 na 9,3 procenta HDP a očekává se, že ve střednědobém výhledu se na této
   vysoké úrovni udrží. Lotyšsko rovněž dosáhlo v posledních letech pozoruhodného pokroku při
   provádění strukturálních reforem, i když nadále má před sebou určité problémy, které, pokud se je
   nepodaří zcela vyřešit, mohou ohrozit jeho schopnost udržet silný růst.
   Míra nezaměstnanosti se snižovala pomalu a značně se liší mezi regiony. Hladkému fungování trhu
   práce brání řada strukturálních problémů, včetně nevhodných vzdělávacích a školicích systémů,
   nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a nízké geografické mobility.
   Hospodářskou soutěž na lotyšských trzích se zbožím posílila privatizace většiny státních podniků,
   přičemž výše státních podpor je nyní nižší než průměr EU. Několik málo zbývajících problémů v
   oblasti hospodářské soutěže se omezuje především na síťová odvětví. Ačkoli Lotyšsko čerpá výhody
   z nízkých pracovních nákladů a daní, velkým problémem zůstává produktivita práce.
   Trend klesajícího celkového schodku veřejných financí se přerušil v roce 2002, kdy schodek vzrostl
   z 1,6 procent HDP v roce 2001 na 3 procenta HDP. V roce 2003 se s přispěním neočekávaně vyšších
   daňových výnosů a přísné vládní kontroly výdajů podařilo celkový schodek veřejných financí snížit na
   1,8 procent HDP a na rok 2004 se předpokládá schodek 2 procenta HDP. Rozpočtová pozice Lotyšska
   však závisí na síle odhodlání zajistit rozpočtovou disciplínu. Proto je pro lotyšskou fiskální politiku
   typický procyklický přístup. Na druhou stranu celkový vládní dluh zůstává nízko na 15,6 procentech
   HDP.
   Politiky v Lotyšsku by se měly zaměřit na dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence, zejména
   pokud jde o konsolidaci veřejných financí. Ovšem jak pokračující konsolidace veřejných financí, tak i
   řešení problému s nedostatečným využíváním lotyšských lidských zdrojů musí být podpořeny
   politikou, která pomůže udržet silný růst ve střednědobém a dlouhodobém výhledu. To si vyžádá
   především posílení a diverzifikaci růstové a zaměstnanecké základny formou rozvoje podnikatelského
   prostředí. Rovněž je třeba zvýšit úroveň produktivity a Lotyšsko by se mělo připravit na pozdější
   přechod k hospodářství založenému na znalostech. V této souvislosti stojí před Lotyšskem čtyři hlavní
   náročné úkoly:
   • vyřešit značný schodek běžného účtu, k čemuž by měla přispět vhodná fiskální politika,
   • zlepšit podmínky pro růst produktivity,
   • vyřešit strukturální obtíže na trhu práce,
   • rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích.
   Řešení značného schodku běžného účtu, k čemuž by měla přispět vhodná fiskální politika
   Domácí poptávka po dováženém zboží zůstává nadále silnější než zahraniční poptávka po lotyšském
   zboží. Proto se schodek běžného účtu v roce 2003 prohloubil na 9,3 procent HDP. Růst vývozů
   v letech 2002 a 2003 byl navzdory mezinárodnímu hospodářskému zpomalení velmi silný. Dovozy
   však rostly ještě rychleji. Očekává se, že obchodní bilance se v příštích několika letech ještě zhorší
   kvůli velkým a rostoucím investičním potřebám, plynoucím z pokračujícího rozvoje a
CS                                                  29                                                     CS
 ---pagebreak---    restrukturalizace hospodářství. To povede k prohloubení schodku běžného účtu. Ačkoli vývozní ceny
   rostly v roce 2003 rychleji než ceny dovozů, směnné relace v posledních letech neprocházely
   soustavně příznivým vývojem a posilovaly tak nejistotu panující ohledně možných budoucích tlaků na
   běžný účet.
   Postupnou mírnou rozpočtovou konsolidaci přerušil v roce 2002 rozpočtový pokles, k němuž došlo
   navzdory silnému růstu lotyšského hospodářství. Celkový schodek veřejných financí se výsledně
   zvýšil na 3 procenta HDP. Lotyšské orgány jsou sice nadále odhodlány rozpočet ve střednědobém
   výhledu vyrovnat, avšak současná procyklická fiskální politika a omezená schopnost vlády zvýšit
   v období silného hospodářského růstu daňové výnosy staví Lotyšsko do obtížné situace s ohledem na
   budoucí nutné výdaje související s přistoupením k EU a vstupem do NATO. Tyto tlaky na straně
   výdajů stávající schodek běžného účtu pravděpodobně dále zhorší. V podmínkách slabé zahraniční
   poptávky a již dnes vysoké domácí poptávky budí obavu rychlý růst výdajů koncem roku 2002, růst
   úvěrů, podstatné snížení daní počátkem roku 2003 a další fiskální uvolňování. Hlavním úkolem pro
   hospodářskou politiku je vyhnout se procyklickým fiskálním podnětům, které by mohly přehřát
   domácí poptávku a prohloubit schodek běžného účtu.
   Zlepšení podmínek pro růst produktivity
   Produktivita práce v Lotyšsku je nejnižší v EU (méně než 40 procent průměru EU -15). V letech 1995
   až 2003 v porovnání s průměrem EU rostla, ovšem tempo jejího růstu se v posledních letech
   zpomalilo. Lotyšskou produktivitu ovlivňuje několik faktorů. Zaprvé, navzdory zahájeným reformám
   trpí vzdělávací systém nadále problémy s účinností, obsahem a zahraničními partnerstvími a propojení
   vyššího vzdělávání a průmyslových odvětví není dostatečně rozvinuto. Zadruhé, činnosti v oblasti
   výzkumu, vývoje a inovací (zejména podíl firemního výzkumu a vývoje) jsou omezené jak z důvodu
   nedostatku financí, tak kvůli tomu, že většina lotyšských firem postrádá kritické množství pro
   provádění výzkumu. Růst produktivity brzdí i nízká úroveň podnikatelské aktivity, neboť firmy se
   potýkají s těžkopádnými místními předpisy, obtížemi s přístupem k financování a rodící se
   podnikatelskou kulturou. Navzdory vysokým investicím v podnikatelské sféře snižuje produktivitu
   pomalý růst kapitálového vybavení a nadále poměrně nízká úroveň fyzické infrastruktury. Všechny
   tyto faktory pomáhají vysvětlit, proč se Lotyšsko nadále specializuje v oblastech relativně
   nenáročných na technologie a v tranzitních činnostech bez velké přidané hodnoty.
   Řešení strukturálních obtíží na trhu práce
   Lotyšský pracovní trh trpí řadou strukturálních nedostatků, z nichž hlavním jsou velké regionální
   rozdíly v nezaměstnanosti a vysoký podíl dlouhodobě nezaměstnaných a nezaměstnaných mladých
   lidí. V roce 2002 dosáhla míra zapojení 68,8 procent a míra zaměstnanosti 60,5 procent. Míra
   nezaměstnanosti na konci roku 2002 dosáhla 12,1 procent a v roce 2003 se snížila.
   Hladkému fungování trhu práce brání řada strukturálních problémů. Prvním je nedostatečné využití
   lidských zdrojů, které má původ ve slabém podnikatelském prostředí. Lotyšsko má nejnižší podíl
   začínajících firem v EU, což jen podtrhuje potřebu usnadnit podnikání a rozvoj malých a středních
   podniků a touto cestou rozvíjet i zaměstnaneckou základnu. Druhým je daňový klín u mezd, jehož
   výsledkem je nedostatek motivace legálně pracovat. Navíc při stávajících nízkých mzdách i skromné
   sociální dávky mohou ze zaměstnání či z návratu do zaměstnání učinit nákladné rozhodnutí a tím
   odrazují od zapojení na trhu práce. Zatřetí vysoká míra nezaměstnanosti odráží do jisté míry nesoulad
   v dovednostech na straně nabídky a poptávky na trhu práce. Vzdělávací systém navíc není schopen
   vyhovět poptávce po pružnějších a modernějších formách vzdělávání. Lotyšské orgány nedávno
   navrhly komplexní reformu vzdělávacího systému s cílem lépe jej uzpůsobit požadavkům tržního
   hospodářství, ale provedení této reformy může být nákladné a zdlouhavé. Regionální rozdíly
   v zaměstnanosti a nezaměstnanosti mohou být rovněž výsledkem nízké geografické mobility, kterou
   lze zlepšit zkvalitněním dopravní infrastruktury.
CS                                                   30                                                  CS
 ---pagebreak---    Rozvoj skutečné soutěže v síťových odvětvích
   Teprve nedávno došlo k prvním krokům v liberalizaci síťových odvětví s tím, že hlasové
   telekomunikační služby byly liberalizovány v roce 2003 a liberalizace ostatních síťových odvětví
   v souladu s právními předpisy EU pokračuje. Všechna síťová odvětví nadále ovládají příslušné
   monopoly, z nichž některé procházejí postupnou privatizací, proti kterým stojí jen slabá skutečná
   soutěž a které těží z nemožnosti skutečné volby dodavatele. Nízká úroveň skutečné soutěže má
   několik kořenů. V některých případech brání rozvoji soutěže technické a praktické překážky, například
   u telekomunikací, kde se opožďuje zpřístupnění účastnického vedení, výběr operátora nebo
   přenositelnost čísel. V některých jiných případech není ještě zcela připraven právní základ pro
   zlepšení skutečné soutěže. To platí například o energetice. Dalším kořenem slabé skutečné soutěže je
   nedostatek propojení. Železniční spojení Lotyšska s pobaltskými sousedy a dalšími evropskými
   zeměmi není příliš rozvinuto. Co se týče plynu, je lotyšský trh ovládán koncentrací několika málo
   dovozců a je prakticky závislý na dodávkách ruského plynu. S ohledem na dlouhodobou poptávkou
   pravděpodobně nepostačuje ani mezinárodní propojení s pobaltskými státy a ostatními členskými státy
   v odvětví elektrické energie.
   Konkrétní doporučení pro Lotyšsko
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se dosáhlo řešení značného schodku běžného účtu, k čemuž by měla přispět vhodná fiskální
   politika, Lotyšsku se doporučuje, aby:
   1.        ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem snížilo celkový schodek
             veřejných financí v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti
             s nadcházejícím rozpočtovým dohledem (GL 1 a 2).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro růst produktivity, Lotyšsku se doporučuje, aby:
   2.        zlepšilo účinnost, kvalitu a přístupnost vzdělávacího systému a odborného
             vzdělávání a jejich schopnost reagovat na potřeby trhu práce (GL 13 a 14).
   3.        podporovalo výzkum, vývoj a inovace, zejména v podnikové sféře (GL 13 a 14).
   4.        podporovalo podnikatelskou kulturu (GL 11).
   Aby se podařilo vyřešit strukturální obtíže na trhu práce, Lotyšsku se doporučuje, aby:
   5.        přehodnotilo daňový systém a systém sociálních dávek tak, aby se více vyplatilo pracovat;
             zejména jde o zvýšení účinnosti sociálních výdajů (GL 4).
   6.         posílilo nabídku práce tím, že bude usilovat o lepší přizpůsobení kvalifikace pracovní síly
             požadavkům pracovního trhu a že usnadní mobilitu pracovní síly, zejména pomocí zlepšení
             dopravní infrastruktury (GL 7 a 13).
CS                                                    31                                                  CS
 ---pagebreak---    Aby se podařilo rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích, Lotyšsku se doporučuje, aby:
   7.       přijalo právní opatření k posílení skutečné hospodářské soutěže v síťových odvětvích a
            k upevnění role regulačních orgánů (GL 9).
   8.       zlepšilo fyzické propojení s ostatními evropskými sítěmi (GL 9).
CS                                                  32                                             CS
 ---pagebreak---    21.        Litva
   Navzdory slabému zahraničnímu prostředí si Litva v posledních dvou letech udržela mimořádně silnou
   hospodářskou výkonnost. Růst reálného HDP se rychle zvýšil až na 8,9 procent v roce 2003 a
   především se opíral o značné investice a soukromou spotřebu, ačkoli sílu si udržel i růst vývozu.
   Rozsáhlé efektivní nominální zhodnocení litasu a výrazný růst produktivity, který tlumil mzdovou
   inflaci, vyústily v pokles cenové hladiny. Pokles (měřeno harmonizovaným indexem spotřebitelských
   cen) dosáhl v roce 2003 hodnoty 1,1 procenta. Silný hospodářský růst se příznivě projevil i na trhu
   práce, ačkoli vysoká nezaměstnanost je i nadále hlavní slabinou litevského hospodářství.
   Trend klesajícího celkového schodku veřejných financí, který začal v roce 2000, se v roce 2003
   přerušil a schodek mírně vzrostl z 1,4 procenta HDP v roce 2002 na 1,7 procent HDP. V rozpočtu na
   rok 2004 je schváleno významné zvýšení běžných i kapitálových výdajů související částečně s výdaji
   týkajícími se přistoupení k EU a očekává se, že jejich výsledkem bude další růst schodku. Návrat
   k rozpočtové konsolidaci se očekává v roce 2005. K zachování udržitelných schodků běžného účtu,
   které jsou převážně financovány z přímých zahraničních investic, přispěly i mírné rozpočtové schodky
   z minulých let. Režim pevných směnných kurzů (currency board) úspěšně posloužil jako nominální
   ukotvení měnové politiky a přispěl k makroekonomické stabilizaci a historicky nízkým mírám inflace.
   Posílení makroekonomické stability umožnilo v posledních několika letech klesající trend úrokových
   měr, čímž přispělo k silnému růstu domácích úvěrů a výsledně i k rychlému růstu investic a spotřeby.
   Politiky v Litvě by se měly zaměřit na dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence. Obavy
   vzbuzuje pracovní trh. Pro posílení makroekonomické stability ve střednědobém výhledu bude nutné
   snížit vysokou míru nezaměstnanosti a dále konsolidovat veřejné finance. Pro rychlou a trvalou
   konvergenci s ekonomikami EU bude nanejvýš důležité udržet litevskou konkurenceschopnost.
   K zachování stávajícího růstu produktivity, který je nezbytný k překonání podstatného rozdílu
   v produktivitě mezi Litvou a průměrem EU, bude zapotřebí dalších strukturálních změn. V této
   souvislosti je pro usnadnění tolik potřebného pokroku v přechodu k hospodářství založenému na
   znalostech zapotřebí upravit vzdělávací systém vzhledem k potřebám trhu práce a rozvíjet výzkum,
   vývoj a inovace. V této souvislosti stojí před Litvou čtyři hlavní náročné úkoly:
   • vyřešit strukturální obtíže na trhu práce,
   • udržet nízké celkové schodky veřejných financí,
   • zlepšit podmínky pro růst produktivity,
   • rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích.
CS                                                     33                                               CS
 ---pagebreak---    Řešení strukturálních obtíží na trhu práce
   Navzdory patrnému zlepšení, k němuž na trhu práce došlo v posledních dvou letech, zůstala míra
   nezaměstnanosti v roce 2003 na vysoké úrovni 12,7 procent a přetrvaly i hlavní strukturální slabiny.
   Zřetelně se projevují značné regionální rozdíly: v některých regionech dosahuje míra nezaměstnanosti
   zhruba 20 procent. Vysoká je nadále míra nezaměstnanosti mladých lidí (v roce 2002 dosáhla 23
   procent). Míra dlouhodobé nezaměstnanosti setrvala na 7 procentech. Necelých 17 procent
   zaměstnanosti připadá na zemědělství, které vykazuje nízkou produktivitu a kde se dá předpokládat
   rozsáhlé propouštění, které v příštích letech bude vyvíjet další tlak na nezaměstnanost.
   Závažné strukturální nedostatky na trhu práce souvisejí s omezenou geografickou a profesní mobilitou
   pracovní síly, nesouladem mezi nabídkou dovedností a poptávkou po nich a nedostatky ve vzdělávání.
   Navzdory vysokým mírám zapojení do vyššího vzdělávání se profesní kvalifikace litevské pracovní
   síly často zaměřuje na oblasti, které neodpovídají současné poptávce po dovednostech. V oblasti
   informačních technologií, řízení a některých strojírenských profesích se začíná projevovat nedostatek
   pracovních sil. Lepšímu přizpůsobení odborného vzdělávání a vyššího vzdělávání současným
   potřebám by pomohlo posílení vazeb mezi vzdělávacími institucemi a podniky. Celoživotní
   vzdělávání, které je pro zlepšení schopnosti pracovní síly přizpůsobovat se budoucím potřebám
   nezbytné, je přitom na jedné z nejnižších úrovní v přistupujících zemí. Přínosem zejména pro nejméně
   rozvinuté oblasti by bylo další úsilí zlepšit kvalitu a dostupnost odborného vzdělávání. Vysoký podíl
   pracovníků s nízkou kvalifikací mezi nezaměstnanými vyžaduje, aby se zvláštní pozornosti dostalo
   vzdělávání určenému pro tuto skupinu. Zlepšení vzdělávací infrastruktury, zejména pak v chudších
   oblastech, by přispělo i k zavedení lepších celkových podmínek pro lákání investic a zvýšilo by u
   pracovní síly schopnost a ochotu stěhovat se. Další úsilí o zlepšení podnikatelského prostředí by
   pomohlo vytvářet pracovní místa a kompenzovat tak propouštění způsobené restrukturalizací
   průmyslu a zemědělství. Je třeba zefektivnit systém dávek v nezaměstnanosti, neboť výše dávek
   v nezaměstnanosti nesouvisí s předchozí mzdou, oblast, na kterou se pojištění vztahuje, není jasně
   definována v právních předpisech a nejasná je i souvislost mezi příspěvky a dávkami systému pojištění
   pro případ nezaměstnanosti.
   Udržování nízkých celkových schodků veřejných financí
   Orgány své plány na rozpočtovou konsolidaci dodržely. V souladu s nimi se celkový schodek
   veřejných financí výsledně snížil z 5,7 procent HDP v roce 1999 na 1,4 procenta v roce 2002. V roce
   2003 však schodek opustil klesající trend a mírně vzrostl na 1,7 procent. S ohledem na výnosy, které
   v prvním pololetí 2003 přesáhly původní očekávání, se vláda v červenci 2003 rozhodla rozdělit
   dodatečné výdaje formou doplňkového rozpočtu. Změny vyústily v podstatný růst běžných výdajů,
   které zabránily dalšímu snižování schodku v roce 2003; zejména se to týkalo náhrad za ztráty z úspor
   v rublech7 (zhruba 0,4 procenta HDP) a zemědělských subvencí (0,2 procenta HDP). Rozpočet na rok
   2004 stanoví další růst schodku, který především souvisí s rychlým růstem veřejných investic a
   vyššími výdaji na systém sociálního zabezpečení a na mzdy ve veřejném sektoru, ale i s vysokými
   přechodovými náklady na penzijní reformu. Tlaky na straně výdajů, které vycházejí z potřeby
   vysokých investic, a značné rozpočtové závazky a potenciální závazky představují pro konsolidaci
   veřejných financí ve střednědobém výhledu nebezpečí.
   Navzdory úsilí o zlepšení daňového systému zůstává ještě značný prostor pro zlepšení v oblasti
   efektivity vybírání daní. Vládní výnosy vyjádřené jako podíl HDP se snížily z 38,1 procent v roce
   1998 na 33,8 procent v roce 2002, ale výdaje zůstaly většinou stabilní. Ve druhém pololetí bývají
   často do rozpočtových plánů doplněny dodatečné výdaje, což brání rychlejší konsolidaci veřejných
   financí. Vzhledem k sílícím dodatečným tlakům na straně výdajů v sobě procyklická fiskální politika
   7
            Vláda se zavázala nahradit občanům ztráty z úspor v rublech v prvních letech transformace a restituovat
            vlastnická práva, popřípadě vyplatit peněžní odškodnění za nemovitosti zkonfiskované v sovětské éře.
            Nevyplacené částky dosáhly koncem roku 2003 6,7 procent HDP.
CS                                                       34                                                         CS
 ---pagebreak---    může skrývat některá rizika. Ačkoli v posledních letech pomáhaly nízké rozpočtové schodky
   zmírňovat tlak na běžný účet, je možné, že fiskální politika bude muset sehrát svou úlohu při tlumení
   možného zhoršení rovnováhy mezi úsporami a investicemi soukromého sektoru, které by mohla
   současná rychlá dynamika úvěrů vyvolat.
   Zlepšení podmínek pro růst produktivity
   Litva vykazovala po ruské krizi v roce 1999 vysoký růst produktivity, ale i tak zůstává její úroveň
   produktivity velmi nízká, 42 procent průměru EU 15. I nedávný vysoký růst produktivity patrně
   zapříčinily jednorázové účinky plynoucí z lepšího využití kapacity stávajících zdrojů. S ohledem na
   HDP na obyvatele ve výši 39 procent průměru EU 15 (v roce 2002) je pro překonání rozdílu
   v příjmech nezbytně nutný vysoký a udržitelný růst produktivity. V tomto ohledu jsou překážkou
   nedostatky vzdělávacího systému a nízká úroveň výzkumu, vývoje a inovací.
   Zaprvé, jak bylo popsáno v prvním hlavním úkolu, přetrvává nesoulad mezi dovednostmi získanými
   ve vzdělávacích systémech a v systémech odborného vzdělávání a potřebami podniků, a to navzdory
   vysokým veřejným výdajům na vzdělání a vysokému počtu absolventů vyššího vzdělání. Vláda
   připravuje program pro provedení strategie vzdělávání sahající až do roku 2012, ale pokud se mají
   vzdělávací systémy a systémy odborného vzdělávání přizpůsobit budoucím potřebám s ohledem na
   vývoj hospodářské struktury, bude možná zapotřebí dodatečného úsilí. Zadruhé, velká část stávající
   struktury hospodářství se opírá o činnosti na nízké technologické úrovni. Změna této struktury bude
   vyžadovat více výzkumu, vývoje a inovací, tedy prvků, které jsou v současnosti mezi novými
   členskými státy na jedné z nejnižších úrovní. K rychlejším strukturálním změnám hospodářství
   směrem k odvětvím s vyšší přidanou hodnotou a vyšší produktivitou by mohlo přispět zachování
   vysoké úrovně přímých zahraničních investic, které by mohlo zapůsobit jako katalyzátor formou
   přenosu znalostí. K zachování vysokého růstu produktivity by mohl přispět i další rozvoj fyzické
   infrastruktury. Výdaje na informační technologie se zvyšují pomalu a z velmi nízké výchozí úrovně a
   nízká míra rozšíření těchto technologií by mohla být při zvyšování produktivity dalším omezujícím
   faktorem.
   Rozvoj skutečné soutěže v síťových odvětvích
   Navzdory deregulaci většiny síťových odvětví je v nich skutečná hospodářská soutěž s výjimkou
   mobilní telefonie a silniční dopravy nadále slabá. Trh pevných telefonních linek byl plně liberalizován
   v lednu 2003, ale držitel monopolu zůstává jediným subjektem na trhu. Regulátor telefonního trhu
   zatím nemá potřebné zdroje na to, aby mohl účinně prosazovat hospodářskou soutěž. Stále zůstává
   nedokončeno provedení právních předpisů EU týkajících se otevření železniční dopravy, kde chybí i
   rozvinutá infrastruktura, zejména propojení s Polskem.
   Otevření trhu s energiemi přineslo jen málo viditelného zlepšení pro spotřebitele a přetrvává na nich
   vysoká míra koncentrace jak na straně dodávky, tak i distribuce. Trh s elektřinou se otevřel pro velké
   odběratele v lednu 2002 v rozsahu odpovídajícím čtvrtině spotřeby elektrické energie. Předpokládá se
   další postupná deregulace a probíhá i privatizace distributorů elektrické energie. Ovšem zhruba 80
   procent veškeré elektřiny vyrábí jedna jaderná elektrárna a nedostatek propojovací kapacity s
   ostatními přistupujícími zeměmi brání integraci s trhem elektrickou energií EU. Pro velké odběratele
   se liberalizoval i trh s plynem v rozsahu 80 procent spotřeby. Ovšem na trhu je jen několik málo
   nezávislých subjektů a neexistuje propojení se západoevropskou plynovodnou sítí.
   Konkrétní doporučení pro Litvu
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se podařilo vyřešit strukturální obtíže na trhu práce, Litvě se doporučuje, aby:
CS                                                    35                                                   CS
 ---pagebreak---    1.       posílila regionální mobilitu a snížila nesoulad v dovednostech a zároveň zajistila účinnost
            vzdělávání, rekvalifikace a ostatních aktivních politik na trhu práce (GL 4, 7 a 8).
   2.       zlepšila celkový motivační účinek daní a dávek (GL 4).
   Aby se podařilo udržet celkový schodek veřejných financí, Litvě se zejména doporučuje, aby:
   3.       ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem usilovala o nízký rozpočtový
            schodek v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti s nadcházejícím
            rozpočtovým dohledem (GL 1).
   4.       se vyhýbala procyklické fiskální politice, která znemožňuje další snižování celkového
            schodku veřejných financí, zejména pak změnám rozpočtu, kterými se přidělují dodatečné
            výdaje v případě, že příjmy přesáhnou původní předpoklad (GL 2).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro růst produktivity, Litvě se doporučuje, aby:
   5.       zlepšila účinnost a kvalitu vzdělávacího systému a systému odborného vzdělávání a jejich
            schopnost reagovat na potřeby trhu práce (GL 13).
   6.       podporovala výzkum, vývoj a inovace, posílila propojení mezi výzkumnými institucemi a
            podnikatelskou sférou a podporovala přenos znalostí pomocí přímých zahraničních investic a
            většího rozšíření informačních technologií (GL 13).
   Aby se podařilo rozvíjet skutečnou soutěž v síťových odvětvích, Litvě se doporučuje, aby:
   7.       usilovala o liberalizaci a prosazovala skutečnou hospodářskou soutěž na trzích s energiemi,
            telekomunikačních trzích a na železnici (GL 9).
   8.       vybudovala a zlepšila propojovací kapacity se sousedními členskými státy EU (GL
            9).
CS                                                   36                                                 CS
 ---pagebreak---    22.        Malta
   Rostoucí otevřenost maltského hospodářství, jeho značná závislost na příjmech z cestovního ruchu a
   jeho malá velikost mají za výsledek rostoucí citlivost na vnější hospodářské a geopolitické šoky.
   Obtížné mezinárodní hospodářské prostředí posledních dvou let spolu s restrukturalizací veřejného
   sektoru vyústily v mírný hospodářský růst, který se z velké části zakládal na spotřebě veřejného
   sektoru. Růst reálného HDP se v současnosti pohybuje hluboko pod odhadovaným potenciálním
   růstem.
   Navzdory pomalému hospodářskému růstu se v období mezi lednem a říjnem minulého roku
   nezaměstnanost nijak výrazně nezvýšila (v říjnu 2003 dosáhla 5,7 procent), ovšem v dalších měsících
   se očekává určité zhoršení vyplývající z restrukturalizace odvětví loděnic, výrobního průmyslu a
   cestovního ruchu. Všeobecný pokrok Malty při příjímání acquis zatím neprovází plnění zásadních
   hospodářských reforem v souvislosti s přistoupením k EU v květnu 2004. Omezení veřejné sféry a
   státních podpor a subvencí, penzijní reforma a reforma zdravotnictví byly odloženy, což se nepříznivě
   promítlo do hospodářského růstu, vytváření pracovních míst a veřejných financí. Problémem zůstává
   relativně nízká míra zaměstnanosti, zejména u žen. V souvislosti se slabým úsilím o konsolidaci
   veřejných financí, růstem HDP, který v roce 2003 byl nižší než se předpokládalo, a rostoucími
   veřejnými výdaji se dále zhoršil celkový schodek veřejných financí, čímž vznikl tlak na rovnováhu na
   běžném účtu. Politiky na Maltě by měly usilovat o dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence,
   zejména pokud jde o konsolidaci veřejných financí. S ohledem na tento cíl je třeba obnovit tempo
   reformy penzijního a zdravotnického systému a veřejného sektoru. Úroveň hospodářské soutěže zatím
   i přes určitý pokrok v některých oblastech nedostačuje a je třeba dalšího privatizačního úsilí. V této
   souvislosti stojí před Maltou tři hlavní náročné úkoly:
   • na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí a dlouhodobou
       udržitelnost veřejných financí,
   • zvýšit míru zaměstnanosti, zejména u žen,
   • podpořit skutečnou hospodářskou soutěž s ohledem na specifické vlastnosti malé domácí
       ekonomiky.
   Na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí a dlouhodobou
   udržitelnost veřejných financí
   S ohledem na řešení vysokého celkového schodku veřejných financí plánuje vláda řadu opatření
   včetně posílení výběru daní s cílem zvýšit příjmy. Pozoruhodné je, že se předpokládá, že nedaňové
   příjmy porostou rychleji než daňové. To je především výsledkem výnosů v rámci režimu registrace
   zahraničních subjektů a rozpočtových náhrad EU podle kodaňského balíčku. Pokud jde o přímé
   zdanění, předpokládá se určité snížení v důsledku zavedení pěti úrovní daňových pásem (v současnosti
   tři pásma) a zvýšení nezdanitelného minima.
   Na straně výdajů představují nebezpečí pro udržitelnost veřejných financí vysoké výdaje na mzdy ve
   veřejném sektoru, na důchody a na zdravotní péči. Pokud jde o běžné výdaje, je zapotřebí lepšího
   dohledu nad přidělováním sociálních dávek a nad ostatními programy pomoci a dalšího snížení
   subvencí. Celkové výdaje však mohou setrvat na vysoké úrovni (kolem 50 procent HDP) v důsledku
   kapitálových výdajů, kterých je nadále zapotřebí na modernizaci a výstavbu infrastruktury.
   Předpokládá se, že v roce 2006 se však výdaje sníží (na 46,6 procent HDP).
   Významným rozpočtovým rizikem pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí je stárnutí
   obyvatelstva, zejména pak kvůli poměrně vysokému veřejnému dluhu. Předpokládaný rychlý růst
   poměru příjemců důchodů (míra závislosti) mezi lety 2000 a 2050 (z 18 procent na 38,6 procent)
CS                                                    37                                                  CS
 ---pagebreak---    s sebou přinese podstatný rozpočtový tlak na veřejné finance. Reforma prvního pilíře penzijního
   systému se sice plánuje, ale zatím není jasné, kdy k ní dojde.
   Fiskální pozici dále ohrožuje značná výše nevyrovnaných státních záruk (22 procent HDP v roce
   2002). Vláda hodlá vydávání dalších záruk v budoucnosti omezit (pokles objemu na 15 procent HDP
   v roce 2006) pomocí přísnějšího prosazování rozpočtových pravidel pro vydávání těchto záruk. Tento
   krok by měl napomoci plánovanému střednědobému poklesu skrytých potenciálních závazků a zmírnit
   stávající míru ohrožení související s vydanými zajištěními či úvěry.
   Zvýšit míru zaměstnanosti, zejména u žen
   Zdá se, že pracovní trh na Maltě je dostatečně pružný a dovede se přizpůsobit hospodářským šokům,
   aniž by docházelo k dlouhým obdobím s vysokou nezaměstnaností. Ovšem míra zaměstnanosti ze září
   2003 (53,7 procent) byla ve srovnání s průměrem EU nízká. Poměrně nízkou míru zaměstnanosti lze
   přičíst nízké míře zaměstnanosti žen (33,1 procent), neboť odpovídající údaj pro muže (74,2 procent)
   průměr EU přesáhl. S ohledem na stárnutí obyvatelstva je velmi důležité, aby se celková míra
   zaměstnanosti a míra zaměstnanosti žen zvyšovaly, aby tak rostla základna pro příspěvky na sociální
   zabezpečení. V tomto ohledu již k některým krokům na podporu zapojení žen došlo, neboť stávající
   slabá účast žen na trhu práce je jistou měrou dána kulturními faktory, které se v dlouhodobém výhledu
   patrně podaří překonat.
   Vláda si uvědomuje význam zvýšení zapojení žen v situaci, kdy porodnost klesá a obyvatelstvo stárne.
   Iniciativy zaměřené na růst zapojení žen jsou součástí zákona o zaměstnanosti a pracovněprávních
   vztazích, který vstoupil v platnost v prosinci 2002 a který je doplněn dalšími osmi vyhláškami (jedna z
   nich o nárocích na rodičovskou dovolenou). Mezi další iniciativy v této oblasti patří program pro péči
   o děti, akční plán pro rovnost mužů a žen a prosazování této rovnosti ve veřejné správě. Ekonomickou
   efektivitu a zaměstnanost může dále podpořit i efektivnější rozmístění zdrojů ve prospěch soukromého
   sektoru v důsledku dokončení procesu privatizace a zeštíhlení veřejného sektoru.
   Vysoké zdanění práce narušuje jak poptávku po práci, tak i její nabídku a aktivita se přesouvá do
   neformálního hospodářství. Rozdíl mezi minimální mzdou a dávkou v nezaměstnanosti, je zejména u
   velkých rodin nadále velmi nízký a snižuje motivaci pracovat. Rovněž je třeba omezit programy
   předčasných odchodů do důchodu určené pro restrukturalizaci subjektů veřejného sektoru a přesunout
   úsilí na rekvalifikace. Aby se zvýšila pružnost pracovního trhu, upravuje výše uvedený zákon o
   zaměstnanosti i problematiku zaměstnanců na částečný úvazek a smluv o pracovní činnosti. Od roku
   2001, kdy byla založena Malta College for Arts, Science and Technology, se posílilo odborné
   vzdělávání, i když je potřeba dalšího úsilí o zlepšení úspěšnosti ve středním vzdělávání a o snížení
   počtu žáků, kteří opouštějí školu předčasně. V roce 2003 byly založeny tři nové instituce v oblasti
   strojírenství, podnikání v zemědělství a veřejných služeb. Důležité je upozornit na neobvykle vysokou
   úroveň nižšího středního vzdělání a na velmi nízké výsledky na úrovni vyššího středního a vyššího
   vzdělání.
   Podpořit skutečnou hospodářskou soutěž s ohledem na specifické vlastnosti malé vnitřní
   ekonomiky
   V maltském hospodářství již došlo k mnoha reformám s cílem povzbudit hospodářskou soutěž.
   V síťových odvětvích již je liberalizována oblast telekomunikací, poštovní služby se právě otevírají.
   V letecké dopravě byl odstraněn monopol na odbavovací činnosti a bylo vypsáno mezinárodní
   výběrové řízení. V oblasti námořní dopravy je třeba dokončit provedení acquis. V některých odvětvích
   maltského hospodářství je hospodářská soutěž slabá, např. v odvětví mletí pšenice či u krmných
   obilovin a stavby lodí, kde je třeba omezit v souvislosti s procesem restrukturalizace státní podporu.
   Konkrétní doporučení pro Maltu
CS                                                    38                                                   CS
 ---pagebreak---    Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se podařilo na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí a
   dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, doporučuje se Maltě, aby:
   1.       ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem snížila schodek veřejných financí
            v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti s nadcházejícím rozpočtovým
            dohledem (GL 1).
   Aby se podařilo zvýšit míru zaměstnanosti, zejména u žen, Maltě se doporučuje, aby:
   2.       zefektivnila propojení systému zdanění a sociálních dávek a posílila tak motivaci pracovat a
            snížila zdanění práce a zvýšila tak konkurenceschopnost (GL 4),
   3.       zlepšila kvalitu středního a odborného vzdělávání (GL 8),
   4.       posílila rekvalifikaci pracovní síly a zlepšila tak její přizpůsobivost pro případ propouštění a
            usnadnila návrat žen ve středním věku do zaměstnání (GL 8).
   Aby se podpořila skutečná hospodářská soutěž s ohledem na specifické vlastnosti malé domácí
   ekonomiky, Maltě se doporučuje, aby:
   5.       usilovala o posílení hospodářské soutěže v některých odvětvích, např. síťových
            odvětvích, potravinářském průmyslu a stavbě lodí (GL 9).
CS                                                    39                                                     CS
 ---pagebreak---    23.        Polsko
   Po období silného růstu, který trval po většinu devadesátých let, prošlo Polsko v letech 2001-2002
   ostrým hospodářským poklesem. Od konce roku 2002 postupně nabývá na síle oživení a tempo růstu
   reálného HDP se zrychlilo na 3,7 procent v roce 2003. V roce 2004 dosáhne růst pravděpodobně své
   potenciální úrovně odhadované na zhruba 4,5 procent.
   Navzdory obdivuhodnému pokroku z minulých let stojí před Polskem nadále vážné strukturální
   problémy, které mohou narušit jeho schopnost udržet si trend silného růstu. Míra nezaměstnanosti se
   od roku 1999 rychle zvyšovala a dnes, ve výši 20 procent, je nejvyšší mezi přistupujícími zeměmi.
   Současně s tím podstatně poklesla míra zaměstnanosti a téměř polovina obyvatel v aktivním věku
   nemá zaměstnání. Hladkému fungování trhu práce brání řada strukturálních problémů, včetně
   omezené schopnosti mezd reagovat na pracovní podmínky, systému zdanění a sociálních dávek, který
   nemotivuje k práci, nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a nízké geografické
   mobility.
   Fiskální pozice Polska se od roku 2000 podstatně zhoršila v důsledku cyklických faktorů a uvolnění
   fiskální politiky. Celkový schodek veřejných financí se zvýšil z 1,8 procent HDP v roce 2000 na 3,6
   procent v roce 2002. Až donedávna projevovaly příslušné orgány určitou neochotu fiskální problémy,
   včetně rychle rostoucí zadluženosti, řešit. Reforma veřejných financí, kterou vláda schválila na
   počátku tohoto roku, předpokládá významné škrty ve výdajích, ale potřebnou rozpočtovou nápravu
   odsouvá až do roku 2005.
   Politiky v Polsku by se měly zaměřit na dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence, zejména
   pokud jde o konsolidaci veřejných financí. Navíc makroekonomickou politiku zaměřenou na stabilitu
   je třeba doplnit o strukturální reformy s cílem zlepšit polský hospodářský růst. Schopnost polského
   hospodářství dosáhnout vyššího skutečného a potenciálního růstu výstupu omezují jak nedostatečné
   využití lidských zdrojů, tak i poměrně nízká úroveň produktivity. K řešení tohoto problému je třeba
   trvalého úsilí o zlepšení vzdělávacího systému a odborného školství a o vytvoření příznivých
   podmínek pro výzkum a vývoj a přenos technologií. Hospodářství navíc vyžaduje další
   restrukturalizaci (zejména zemědělství) a existuje i prostor pro zlepšování podnikatelského prostředí.
   V této souvislosti stojí před Polskem následující náročné úkoly:
   • naléhavě řešit hluboko zakořeněné strukturální obtíže na trhu práce,
   • na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí a dlouhodobou
       udržitelnost veřejných financí,
   • zlepšit podmínky pro růst produktivity,
   • urychlit restrukturalizaci hospodářství a privatizaci průmyslu,
   • zlepšit podnikatelské prostředí.
   Naléhavě řešit hluboko zakořeněné strukturální obtíže na trhu práce
   Polsko má nejvyšší míru nezaměstnanosti (19,8 procent v roce 2002) a nejnižší míru zaměstnanosti
   (51,5 procent) z přistupujících zemí. Míra zaměstnanosti je mimořádně nízká mezi staršími a mladými
   lidmi. Pro polský pracovní trh jsou navíc charakteristické následující rysy: vysoká míra
   nezaměstnanosti mladých lidí, vysoká míra dlouhodobé nezaměstnanosti, podstatné rozdíly mezi
   regiony a vysoký podíl nezaměstnaných ve venkovských oblastech.
   Hladkému fungování trhu práce brání řada strukturálních problémů. Zaprvé jde o to, že zaměstnanost
   je soustředěna do konkrétních regionů a profesních skupin, což znamená, že mzdy se nedostatečně
CS                                                    40                                                  CS
 ---pagebreak---    přizpůsobují regionálním rozdílům v produktivitě a dovednostem pracovníků. Postupu stanovování
   mezd chybí pružnost a zatím se projevil jako neúčinný zejména při prosazování mzdové kázně ve
   státních podnicích a ve veřejném sektoru celkově. Celostátní minimální mzda je navíc ve srovnání s
   průměrnou mzdou v mnoha regionech poměrně vysoká a proto přispívá i k udržování vysoké
   nezaměstnanosti mezi mladými a nekvalifikovanými pracovníky.
   Zadruhé daňový klín u mezd je v Polsku široký a jeho výsledkem je nedostatek motivace pracovat
   legálně. Navíc při kombinaci vlivů systému zdanění a dávek je práce či návrat do zaměstnání
   nákladným rozhodnutím, které odrazuje od zapojení na trh práce. Prvním krokem k posílení motivace
   k práci by bylo zpřísnění pravidel pro nárok na invalidní důchod a postupné odbourání výhod
   předčasných odchodů do důchodu.
   Zatřetí vysoká míra nezaměstnanosti odráží do jisté míry nesoulad v dovednostech na straně nabídky a
   poptávky na trhu práce. Navíc úroveň vzdělání v dospělé populaci je poměrně nízká. Polské orgány
   nedávno zahájily komplexní reformu vzdělávacího systému s cílem lépe jej uzpůsobit požadavkům
   tržního hospodářství. Regionální rozdíly v zaměstnanosti a nezaměstnanosti mohou být rovněž
   výsledkem nízké geografické mobility, kterou lze zlepšit reformou trhu s bydlením a zkvalitněním
   dopravní infrastruktury.
   Na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí a dlouhodobou
   udržitelnost veřejných financí
   Fiskální pozice Polska se od roku 2000 podstatně zhoršila, částečně v důsledku cyklického vývoje.
   Celkový schodek veřejných financí v roce 2002 dosáhl 3,6 procent a očekává se, že v roce 2003 dále
   poroste na 4,1 procent. Fiskální expanze posledních dvou let je do značné míry důsledkem uvolnění
   fiskální politiky. Očekává se, že fiskální politika zůstane procyklická i v roce 2004. Vláda nedávno
   schválila reformu veřejných financí, která na období 2004 – 2007 stanoví úspory v sociálních a
   správních výdajích. Ovšem není jisté, zda reformu jako celek schvální parlament. Uřízení schodku
   veřejných financí je velmi důležité i pro udržení schodku běžného účtu na udržitelné úrovni, zejména
   pak v případě, že současné přebytky úspor/investic v soukromé sféře se v příštích letech sníží.
   Zhoršení stavu rozpočtových účtů a zpomalení privatizace se odrazily i v rychlém růstu vládní
   zadluženosti po roce 2001. Ačkoli je výše dluhu v mezinárodním srovnání poměrně nízká, rychle roste
   a blíží se prahu pro uplatnění nápravných mechanismů v rámci rozpočtových pravidel polské ústavy a
   zákona o veřejných financích. S ohledem na rostoucí úvěrové potřeby vlády, vystavení rozpočtu
   rizikům plynoucím ze směnných kurzů a z potenciálních závazků budí dynamika dluhu značné obavy.
   Potenciální závazky mohou udržitelnost veřejných financí ohrozit závažným způsobem. Významným
   zdrojem těchto závazků jsou státní podniky v odvětvích, která vyžadují restrukturalizaci. Objem
   nevyrovnaných záruk rychle roste a v příštích letech vyústí v tlak na veřejné finance.
   Demografická skladba je v Polsku poměrně příznivá. I tak prošel důchodový systém v roce 1999
   hlubokou reformou s cílem přizpůsobit jej změnám v demografické struktuře a v pracovní síle a
   vyrovnat se s důsledky očekávaného rychlého růstu podílu příjemců důchodů (míry závislosti) z 18
   procent v roce 2000 na 50 procent v roce 2050.
   Zlepšení podmínek pro růst produktivity
   Navzdory poměrně významnému růstu produktivity v letech 1995 až 2002 dosahovala produktivita
   práce na zaměstnance (vyjádřeno v paritě kupní síly) v Polsku v roce 2002 méně než poloviny úrovně
   v EU 15 a byla pod průměrem nových členských států. Postup dorovnávání proto zatím není
   uspokojivý. Tuto poměrně nízkou produktivitu lze vysvětlit různými faktory:
   Zaprvé jde o vysoký podíl zaměstnanosti v zemědělství, odvětví s mimořádně nízkou produktivitou.
   Přesun pracovníků ze zemědělství do jiných činností pravděpodobně brzdí obtíže, s nimiž se potýkají
CS                                                    41                                                CS
 ---pagebreak---    nové firmy při svém růstu, a nedostatek mobility. Zadruhé se Polsko pohybuje pod průměrem EU 15
   v oblasti investic do informačních a komunikačních technologií a výzkumu a vývoje. Problém
   představují zejména nízké firemní investice do výzkumu a vývoje (pouze 30 procent celkového
   výzkumu a vývoje financují firmy). Uváděné důvody zahrnují nedostatečnou spolupráci mezi
   výzkumnými institucemi a podniky, nedostatek lidského kapitálu s vysokou kvalifikací a skutečnost,
   že firmy upřednostňují krátkodobé finanční výhledy na úkor dlouhodobých zájmů. Zlepšení
   dovedností pracovní síly lze rovněž dosáhnout podporou vyššího vzdělávání a celoživotního
   vzdělávání. Nízká produktivita tedy plyne především ze strukturálních problémů na trhu práce,
   zejména pak z nesouladu mezi dovednostmi, jimž se lidé učí ve vzdělávacím systému, a dovednostmi,
   které vyžaduje trh práce, ale i z potřeby investovat do fyzické infrastruktury.
   Urychlit restrukturalizaci hospodářství a privatizaci průmyslu
   Po pomalém začátku dosáhla privatizace vrcholu v roce 2000 (což dosvědčuje i nejvyšší úroveň
   přímých zahraničních investic ve výši 5,7 procent HDP, k nimž přispělo i několik velkých
   jednorázových privatizačních transakcí), ale od té doby se opět zpomaluje, i proto, že nejlákavější
   aktiva již byla prodána. Ve státním vlastnictví zůstávají tradiční odvětví (mj. odvětví těžební,
   chemické, obrana a železnice). V těchto odvětvích upřednostňuje polská vláda politiku konsolidace,
   která má privatizaci předcházet, s cílem vybudovat tak „národní mistry“, kteří budou schopni obstát
   v konkurenci na trzích EU. Postup privatizace zpomaluje tlak na zmírnění krátkodobých negativních
   sociálních dopadů a rozsáhlé konzultace, které je třeba provést se sociálními partnery a několika
   ministerstvy. Výsledkem je, že přitažlivost firem, které mají být privatizovány, významně klesá, což
   možné investory často odrazuje. Přesto existují důkazy, že příliv přímých zahraničních investic
   pomohl restrukturalizovat výrobní průmysl a zvýšil vývozní kapacitu a vylepšil distribuční sítě. Tento
   přínos plyne částečně ze skutečnosti, že po privatizaci vložili strategičtí investoři do svých firem
   vysoké objemy kmenového kapitálu a know-how, což se odrazilo ve značném růstu produktivity.
   Začala liberalizace odvětví elektrické energie a plynu. Místní a dálkové telekomunikační služby byly
   plně liberalizovány v lednu 2002 a mezinárodní služby v lednu 2003. Hospodářská soutěž v síťových
   odvětvích však nadále není uspokojivá. V odvětví plynu v současnosti nedochází k uvolňování vůbec.
   V odvětví telekomunikací si držitel monopolního postavení zachoval dominantní postavení na trhu.
   Ceny mezinárodních hovorů patří mezi nejvyšší. Navíc úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   opakovaně shledal, že držitel monopolního postavení se provinil zneužitím svého dominantního
   postavení v neprospěch konkurence.
   Na vysoké úrovni se drží i státní podpora (v podobě nedoplatků na daních a sociálním zabezpečení) a
   státní podniky mají u ostatních firem rozsáhlé dluhy, čímž poškozují jejich finanční hospodaření. Co
   se týče výsledků v prosazování předpisů, byly odhaleny nedostatky při nakládání s podporou na
   záchranu a restrukturalizaci, ale i s podporou na výzkum a vývoj.
   Zlepšit podnikatelské prostředí
   Díky nedávným reformám Polsko významně pokročilo při budování rozsáhlého sektoru malých a
   středních podniků. Především jde o založení nového obchodního rejstříku od 1. ledna 2004, který bude
   fungovat jako místo, na kterém firmy zařídí vše během jedné návštěvy. Od ledna 2004 vstoupí
   v platnost i jednotná daň pro právnické osoby ve výši 19 procent. V roce 2003 byl přijat i nový zákon
   o konkurzu a vyrovnání, který zajistí, že právní rámec pro konkurzy bude odpovídat požadavkům
   moderního tržního hospodářství. Zhruba dvě třetiny zaměstnanosti a polovina HDP a vývozů v Polsku
   připadá na malé a střední podniky. Ovšem tyto podniky se nadále potýkají s obtížemi při růstu.
   Navzdory nedávným reformám na podporu podnikání je velikost firem nadále malá a
   v podnikatelském prostředí je stále co zlepšovat. Příčinou je nedostatek lidského kapitálu, mobility
   práce, nedostatečně rozvinutá infrastruktura (zejména silniční a telekomunikační síť), vysoká daňová
   zátěž (zejména příspěvky na sociální zabezpečení) a omezení likvidity. Tyto faktory brzdí vznik a růst
   společností. Proto se objevují i obavy, že by výše uvedené problémy mohly snížit i přitažlivost Polska
   pro zahraniční investory a přímé zahraniční investice.
CS                                                     42                                                 CS
 ---pagebreak---    Konkrétní doporučení pro Polsko
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se podařilo urychleně vyřešit hluboce zakořeněné strukturální obtíže na trhu práce, Polsku se
   zejména doporučuje, aby:
   1.       zvýšilo pružnost postupu stanovování mezd tak, aby se zajistilo, že mzdy budou lépe odrážet
            rozdíly v produktivitě různých dovedností, firem a regionů (GL 5).
   2.       snížilo daňovou zátěž práce, vyvinulo úsilí o rozšíření daňové základny u pracovní síly a
            zlepšilo účinnost výběru daní a systému prosazování právních předpisů; aby zreformovalo
            systém zdanění a sociálních dávek tak, aby odstranilo prvky, které snižují motivaci pracovat,
            zejména značné „pasti nečinnosti“ pro sezdané páry, a aby zvýšilo účinnost sociálních
            výdajů (GL 4).
   3.       posílilo nabídku práce tím, že bude usilovat o lepší přizpůsobení kvalifikace pracovní síly
            požadavkům pracovního trhu, a tím, že odstraní překážky v regionální mobilitě, zejména
            pomocí reformy trhu s bydlením a zlepšením dopravní infrastruktury (GL 7 a 13).
   Aby se podařilo na udržitelném základě zajistit snížení celkového schodku veřejných financí a
   dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, Polsku se doporučuje, aby:
   4.       ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem snížilo celkový schodek veřejných
            financí v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti s nadcházejícím
            rozpočtovým dohledem (GL 1 a 2).
   5.       sledovalo reformu penzijního systému, aby se mohlo postavit očekávanému růstu podílu
            příjemců důchodů (míry závislosti) a aby přijalo opatření, která by zmírnila rozpočtové
            riziko plynoucí z rostoucího objemu potenciálních závazků (GL 15 a 16).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro růst produktivity, Polsku se doporučuje, aby:
   6.       posilovalo snahy o zlepšení účinnosti a kvality vzdělávacího systému a systému odborného
            vzdělávání a jejich schopnost reagovat na měnící se potřeby v oblasti dovedností (GL 13).
   7.       podporovalo výzkum, vývoj a inovace, zejména v podnikové sféře, a podporovalo přenos
            znalostí pomocí přímých zahraničních investic (GL 13).
   Aby se urychlila restrukturalizace hospodářství a privatizace průmyslu, Polsku se doporučuje, aby:
   8.       snížilo celkovou výši státních podpor a přesměrovalo je na horizontální cíle (GL 9 a 14),
   9.       podporovalo vstup na trh a skutečnou hospodářskou soutěž v síťových odvětvích a
            zároveň usilovalo o větší propojitelnost vnitrostátních trhů (GL 9).
   Aby se zlepšilo podnikatelské prostředí, Polsku se doporučuje, aby:
   10.      pokračovalo ve snižování administrativní zátěže, zjednodušování regulace a v podpoře růstu
            malých a středních podniků, zejména pak zlepšením dostupnosti financování (GL 11).
CS                                                   43                                                   CS
 ---pagebreak---    24.       Slovensko
   Od hospodářského zpomalení, které si vynutila stabilizace v roce 1998, se slovenské tempo růstu
   reálného HDP neustále zrychluje a již druhý rok po sobě v roce 2003 přesáhlo 4 procenta. Ovšem i tak
   stále výstup nedosáhl svého odhadovaného potenciálu.
   Růst podpořily i intenzivnější strukturální reformy. Nejlepšími příklady jsou restrukturalizace a
   privatizace v bankovnictví a nefinančním odvětví. Ovšem tyto kroky měly svou cenu: míra
   nezaměstnanosti se v roce 2001 vyšplhala na více než 19 procent a nadále se pohybuje kolem 17
   procent. Reabsorbční schopnost pracovního trhu narušuje řada strukturálních problémů, které se
   začínají řešit teprve nyní. Zejména jde o nedostatek regionální mobility, nepružnost mezd,
   demotivující systém dávek a nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi.
   Donedávna byly reformy veřejných financí jen velmi mírné a celkový schodek veřejných financí ve
   volebním roce 2002 přesáhl 7 procent HDP. Expanzivní fiskální politika přispěla k vysoké domácí
   poptávce a k prohlubování schodku běžného účtu, které čím dál tím více poháněla spotřeba, přičemž
   schodek přesáhl 8 procent HDP. Vláda, která nastoupila do úřadu v roce 2002, se začala zabývat
   hlubšími příčinami rozpočtového schodku a tím pomohla i významnému snížení schodku běžného
   účtu v roce 2003.
   Politiky na Slovensku by se měly zaměřit na dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence,
   zejména pokud jde o konsolidaci veřejných financí. Ovšem jak pokračující konsolidace veřejných
   financí, tak i řešení problému s nedostatečným využíváním lidských zdrojů na Slovensku musí být
   podpořeny politikou, která pomůže udržet silný růst ve střednědobém a dlouhodobém výhledu. To si
   vyžádá především posílení a diverzifikaci růstové a zaměstnanecké základny formou rozvoje
   podnikatelského prostředí pomocí lepšího právního rámce a budování soudní a správní kapacity.
   Rovněž je třeba zvýšit úroveň produktivity a Slovensko by se mělo připravit na pozdější přechod
   k hospodářství založenému na znalostech. V této souvislosti stojí před Slovenskem čtyři hlavní
   náročné úkoly:
   • na udržitelném základě zajistit další snížení celkového schodku veřejných financí,
   • pokračovat v řešení hluboko zakořeněných strukturálních obtíží na trhu práce,
   • zlepšit podnikatelské prostředí a podporovat podnikání,
   • zlepšit podmínky pro růst produktivity.
CS                                                    44                                                CS
 ---pagebreak---    Zajištění dalšího snížení celkového schodku veřejných financí na udržitelném základě
   Celkový schodek veřejných financí se snížil ze 7,2 procent HDP v roce 2002 na zhruba 5 procent HDP
   v roce 2003 a tím pomohl i významnému snížení schodku běžného účtu. Větší část komplexního
   programu reforem veřejných financí již byla schválena. Tyto reformy podpoří i další snižování
   schodku a pomohou zachovat stávající schodek běžného účtu v udržitelných mezích i v případě, že se
   opět zhorší stav čistých soukromých úspor. Rozsah i rychlost reforem jsou obdivuhodné. Ovšem plyne
   z nich i nezanedbatelná nejistota ohledně plnění rozpočtu v roce 2004 a dále. Hlavní nebezpečí se
   skrývá v radikální daňové reformě, zejména v zavedení jednotné daňové sazby u daně z příjmu ve výši
   19 procent pro podniky i jednotlivce. S ohledem na tyto reformy jsou odhady příjmů poměrně
   nepřesné. Nejistota rovněž panuje na straně výdajů, mj. i s ohledem na další reformní kroky ve
   zdravotnictví. Značná část plánovaného snížení výdajů se navíc opírá o předpoklad nižších výdajů na
   úroky v důsledku hladké nominální konvergence.
   Další řešení hluboko zakořeněných strukturálních obtíží na trhu práce
   Slovensko má jednu z nejnižších měr zaměstnanosti (zhruba 57 procent) a druhou nejvyšší míru
   nezaměstnanosti (v současnosti zhruba 17 procent) z přistupujících zemí. Mimořádně nízká je
   zaměstnanost u věkové skupiny nad 55 let. Nezaměstnanost se soustřeďuje do skupiny mladých lidí
   (do 24 let) a osob s nízkou kvalifikací. Regionální rozdíly jsou značné. Základní strukturální poruchy
   trhu práce mají několik aspektů a v současnosti se k jejich řešení přistupuje rozhodněji.
   Motivace pracovat a odejít z neformálního sektoru se posiluje reformou sociálních dávek a reformou
   penzijní, které zahrnují i zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu na nadále poměrně nízkou
   úroveň 62 let. Regionální mobilita se posiluje finanční podporou dojíždějících osob a dávkami na
   bydlení, ale nadále zůstává omezená, neboť dopravní infrastruktura a fungování trhu s bydlením se
   zlepšují jen postupně. Znovuzapojení dlouhodobě nezaměstnaných ztěžuje nesoulad v poptávaných a
   nabízených dovednostech, přestože rekvalifikační opatření postupně sílí. K přetrvávající
   nezaměstnanosti mladých lidí dále přispívá slabý soulad vzdělávacího systému s požadavky tržního
   hospodářství.
   Nedávná novelizace zákoníku práce, která umožnila pružnější pracovněprávní vztahy, napomohla
   vzniku pracovních míst. Ovšem značně nepružné zůstává stanovování mezd, které nezohledňuje
   dostatečně podmínky konkrétních podniků. Proti tomuto cíli jde zejména možnost administrativního
   rozšíření kolektivních mzdových dohod na podniky, které se jednání neúčastnily. Nepříznivý dopad na
   poptávku po práci mohou mít i minimální mzdy, které rovněž nedostatečně zohledňují podmínky na
   místním pracovním trhu.
   Dalekosáhlá slovenská reforma daně z příjmu, která vstoupila v platnost počátkem roku 2004, posílí
   jak vytváření pracovních míst, tak i ochotu pracovat. Na druhou stranu souhrn sazeb zdravotního a
   sociálního pojištění se pouze snížil na stále vysokou míru téměř 48 procent hrubé mzdy.
   Zlepšení podnikatelského prostředí a podpora podnikání
   V posledních letech zahájila vláda řadu opatření, která měla podnikatelské prostředí zlepšit. Postup při
   zakládání nového podniku či firmy se značně zjednodušil a zkrátil. Připravuje se nový zákon o
   konkurzech, který má nahradit současný stav, kdy konkurzní řízení trvá nepřiměřeně dlouho a
   v podstatě nenabízí prostor pro restrukturalizaci společnosti v nesnázích. Podnikatelské prostředí např.
   dále posílilo díky významnému urychlení liberalizace cen v roce 2003 a zavedením nového zákona o
   zárukách.
   Navzdory těmto zlepšením však na Slovensku přežívají významné překážky pro podnikání. Počet
   nově vznikajících podniků je nízký. Podle průzkumů v soukromé sféře je hlavní slabinou míra právní
CS                                                    45                                                    CS
 ---pagebreak---    nejistoty. To je výsledkem často nedostatečného a nestálého právního rámce a zejména slabého
   prosazování práva, jehož častými nedostatky bývají nízká kvalita, průtahy a malá průhlednost.
   Zlepšení podmínek pro růst produktivity
   Ačkoli si Slovensko udržuje poměrně vysoký růst produktivity práce, vlastní produktivita je nadále
   nízká (v roce 2003 zhruba 58 procent průměru EU). K tomuto stavu přispívá nedostatek pružnosti
   vzdělávacího systému spolu s nízkými výdaji na vzdělávání a nedostatečný výzkum, vývoj a inovace.
   Vzdělávací systém pravděpodobně nereaguje patřičně na potřeby pracovního trhu. To se týká
   především středního školství, z něhož často vycházejí absolventi se zastaralými dovednostmi. Velmi
   nízký je i podíl absolventů vyššího vzdělání. Dodatečným problémem pro programy odborného a
   profesního vzdělávání je vysoké procento dlouhodobě nezaměstnaných. Přitom výdaje na vzdělávání
   se v roce 2001 snížily na jednu z nejnižších úrovní mezi novými členskými státy. Vláda v reakci na
   tyto obtíže již podnikla první kroky směrem k zefektivnění systému, zlepšení jeho účinnosti a zvýšení
   finančních zdrojů.
   V roce 2002 činily výdaje na výzkum a vývoj pouze 0,59 procent HDP, což je méně než u většiny
   přistupujících zemí. Inovační činnost, měřená počtem patentových přihlášek, je velmi nízká. Vláda již
   podnikla některá opatření ke zlepšení situace ve výzkumu a vývoji (např. zlepšení právního rámce pro
   výzkum a vývoj) a je odhodlána zvýšit veřejné zdroje, které jsou na podporu výzkumu a vývoje
   k dispozici.
   Konkrétní doporučení pro Slovensko
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se zajistilo snížení celkového schodku veřejných financí na udržitelném základě, Slovensku se
   doporučuje, aby:
   1.        ve víceletém rámci věrohodným a udržitelným způsobem snížilo celkový schodek veřejných
             financí v souladu s rozhodnutími, která Rada přijme v souvislosti s nadcházejícím
             rozpočtovým dohledem (GL 1).
   Aby se podařilo nadále řešit hluboce zakořeněné strukturální obtíže na trhu práce, Slovensku se
   zejména doporučuje, aby:
   2.        posílilo nabídku pracovní síly pomocí odstranění překážek v regionální mobilitě a snížením
             nesouladu v dovednostech a zároveň zajistilo účinnost rekvalifikace a ostatních aktivních
             politik na trhu práce (GL 4, 7 a 8).
   3.        vytvořilo dodatečnou poptávku po pracovní síle tím, že umožní větší pružnost při
             stanovování mezd (GL 5 a 18),
   4.        snížilo v součtu velmi vysokou sazbu příspěvků na zdravotní a sociální pojištění a
             zároveň dodržovalo celková omezení související s konsolidací rozpočtu, zejména pak
             formou dalších reformních opatření v systému zdravotnictví a uvážení dalších úprav
             pilíře průběžného financování v systému důchodového zabezpečení, zejména dalšího
             zvýšení věku odchodu do důchodu (GL 4 a 16),
   Aby se zlepšilo podnikatelské prostředí a podpořilo podnikání, Slovensku se doporučuje, aby:
CS                                                   46                                                  CS
 ---pagebreak---    5.       posílilo právní rámec, který by podnikání podporoval, a aby zlepšilo vymahatelnost
            právních předpisů, zejména přijetím nových právních předpisů o konkurzech a
            zvýšením kapacity a průhlednosti soudnictví (GL 11 a 12).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro růst produktivity, Slovensku se doporučuje, aby:
   6.       zlepšilo účinnost a kvalitu vzdělávacího systému a systému odborného vzdělávání a
            jejich schopnost reagovat na měnící se požadavky na dovednosti (GL 13).
   7.       podporovalo výzkum, vývoj a inovace a pomáhalo přenosu znalostí pomocí přímých
            zahraničních investic (GL 13).
CS                                                 47                                          CS
 ---pagebreak---    25.        Slovinsko
   V posledním desetiletí zažívalo Slovinsko stabilní růst; od roku 1993 rostl reálný HDP stálým tempem
   3-5 procent. Po nedávném zpomalení se očekává, že se růst HDP opět oživí a postupně dosáhne téměř
   tempa růstu potenciálního výstupu, které se odhaduje na 4 procenta.
   Navzdory celkově zdravému hospodářství a chvályhodným výsledkům ve většině oblastí přetrvávají i
   některé slabiny. Určité obavy nadále působí poměrně vysoká inflace (v roce 2003 dosáhla 5,7
   procent), která je považována za hlavní politický úkol, ačkoli v posledních dvou letech prudce klesla.
   Vláda navrhla pro snížení inflace udržitelným způsobem vhodnou strategii s cílem vytvořit podmínky
   pro přistoupení k EU. Provádí strukturální reformy zaměřené na liberalizaci cen. V současnosti
   představují úředně stanovované ceny 16 procent indexu spotřebitelských cen, což je nejméně mezi
   přistupujícími zeměmi. Ovšem vzhledem k neúčinné konkurenci v odvětví komunálních služeb a
   nedostatečné pružnosti finančního odvětví a pracovního trhu je třeba na potvrzení udržitelnosti inflace
   ještě počkat.
   Restrukturalizace hospodářství měla nepříznivý vliv na stav pracovního trhu: v letech 1996-2000
   výrazně poklesla zaměstnanost ve výrobním průmyslu. Ekonomické a sociální napětí ztlumil přesun
   pracovní síly z tohoto odvětví do služeb a růst celkové nezaměstnanosti ztlumily předčasné odchody
   do důchodu. Ačkoli tedy celkový stav trhu práce ve Slovinsku vypadá dobře, strukturální
   nezaměstnanost na něm přetrvává. Vysoký zůstává podíl dlouhodobě nezaměstnaných, zejména mezi
   staršími osobami s nízkou kvalifikací. Dalším problémem je i nízká zaměstnanost pracovníků starších
   55 let, zejména pak s ohledem na problematiku stárnoucího obyvatelstva.
   K tomu, aby se vytvořily potřebné pracovní příležitosti a usnadnilo zapojení do trhu práce, což by dále
   v budoucnosti vedlo k zlepšení hospodářské výkonnosti, je potřeba pokračujícího úsilí o podporu
   podnikání, inovačních schopností podnikové sféry a prosazování skutečné hospodářské soutěže ve
   všech segmentech hospodářství. Politiky ve Slovinsku by se měly zaměřit na dosažení vysokého
   stupně udržitelné konvergence. V této souvislosti stojí před Slovinskem čtyři hlavní náročné úkoly:
   • udržitelným způsobem snižovat inflaci,
   • zvýšit míru zaměstnanosti, zejména u starších pracovníků,
   • zlepšit podmínky pro udržitelný růst produktivity,
   • prosazovat rozvoj skutečné hospodářské soutěže ve všech oblastech hospodářství, zejména
       v síťových odvětvích.
   Udržitelným způsobem snižovat inflaci
   Inflace sice klesá, ale nadále se drží na poměrně vysoké úrovni. V roce 2003 inflace dosáhla 5,7
   procent, což představuje snížení oproti hodnotě 7,5 procent z předchozího roku. Pokračující pokles je
   povzbudivým jevem, ovšem částečně jej lze patrně připsat zvláštním okolnostem, které souvisejí s
   limity růstu úředně stanovovaných cen a nepřímých daní, ale i s častými úpravami spotřebních daní na
   ropné produkty. Naopak inflační tlaky nadále přiživuje nedostatek hospodářské soutěže v některých
   odvětvích, nepružný trh práce a rozšířené indexování. Přetrvávání inflace ale napomáhají i jiné
   významné faktory. Její setrvalý stav posilují zejména akomodační měnová politika a trvalé, i když
   zpomalující, znehodnocování měny.
   Těsně před vstupem do EU přesunula vláda inflaci mezi priority a přijala odpovídající koordinovaná
   protiinflační opatření. Zavedl se komplexní plán kontroly cen, který řídí růst úředně stanovených cen a
   změny ve zdanění tak, aby na konci roku nepřesáhly míru inflace. Pokud jde o směřování k celkovému
   odpoutání hospodářství od indexace, v roce 2003 byl podniknut krok kupředu, který spočíval v
CS                                                   48                                                    CS
 ---pagebreak---    úředním odstranění indexace úrokových měr („základní úroková míra“ či TOM) a v sociální dohodě o
   nové metodě úpravy mezd. Nová, perspektivní indexace se používá u mezd ve veřejném sektoru od
   července 2004. V soukromé sféře je třeba podobný přístup ještě dojednat. Pružně se musí
   přizpůsobovat i fiskální politika. Pro udržitelné snižování inflace a lepší výkonnost hospodářství je
   rovněž potřeba rychleji provádět strukturální reformy.
   Zvýšit míru zaměstnanosti, zejména u starších pracovníků
   Slovinská míra zaměstnanosti, která v roce 2002 dosáhla 63,4 procent, se blíží průměru EU a patří
   mezi nejvyšší v přistupujících zemích. Míra nezaměstnanosti, která se od roku 1998 neustále snižuje
   až na 6,0 procent v roce 2002, patří naopak mezi nejnižší v této skupině. Ovšem její složka
   dlouhodobé nezaměstnanosti dosahuje 60 procent a především zahrnuje starší pracovníky nad 55 let
   s nízkou kvalifikací. V souvislosti s ostatními strukturálními nevyváženostmi na pracovním trhu
   (nezaměstnanost mladých lidí, nezaměstnanost zdravotně postižených lidí, mezera v zaměstnanosti
   mezi muži a ženami, nízká úroveň vzdělání nezaměstnaných, značné regionální rozdíly) bylo zvýšení
   zaměstnanosti starších osob zařazeno mezi mimořádně důležité úkoly. V roce 2002 dosáhla míra
   nezaměstnanosti u osob ve věku 55-64 let 3 procent, míra zaměstnanosti naopak 24,5 procent, což je
   ve srovnání s průměrem EU ve výši 40,1 procent velmi nízký údaj. Tento jev je důsledkem nízké
   věkové hranice pro odchod do důchodu, která v roce 2001 dosahovala v průměru pouhých 57 let.
   Restrukturalizace hospodářství vytěsnila poměrně mladé pracovníky do důchodu (nebo mezi
   nezaměstnané). Důchodová reforma z roku 2000 již věk odchodu do důchodu mírně zvýšila. Ovšem
   její výsledky se projeví ve vyšší zaměstnanosti starších lidí jen postupně. Lze očekávat, že značný
   rozdíl mezi mírou zaměstnanosti starších pracovníků ve Slovinsku a v EU zůstane ještě určitou dobu
   zachován.
   Hlavní směřování politiky zaměstnanosti proto spočívá v řešení problémů s nezaměstnaností starších
   osob a v podpoře aktivních přístupů ke zvýšení jejich zaměstnatelnosti. To je mimořádně důležité
   především s ohledem na rostoucí nebezpečí finanční neudržitelnosti systému v důsledku nepříznivého
   demografického vývoje. Očekává se, že podíl příjemců důchodů (míra závislosti) vzroste z 20 procent
   v roce 2000 na 38 procent v roce 2025 a dále na 66 procent v roce 2050. Podpora práce a aktivního
   pracovního života je navíc i nezbytnou podmínkou pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení.
   Zlepšit podmínky pro udržitelný růst produktivity
   Ve srovnání s ostatními novými členskými státy je produktivita ve Slovinsku sice druhá nejvyšší,
   ovšem i tak se pohybuje hluboko pod průměrem EU-15 (69,5 procent v roce 2003). V letech 1995-
   1999 byl ve Slovinsku růst produktivity poměrně rychlý (průměrně 4,8 procent ročně). V letech 1999-
   2002 se však zpomalil na v průměru 2 procenta a posunul v tomto období Slovinsko mezi přistupující
   země s nejhoršími výsledky. Rychlejšímu rozvoji produktivity mohou bránit dvě skutečnosti:
   První z nich je poměrně nízká podnikavost obyvatel v aktivním věku především kvůli vysoké
   administrativní zátěži provázející jak založení firmy, tak i její provozování. Již se objevila snaha
   usnadnit postup pro začínající podniky. Ovšem právní předpisy o podnikání a správní prostředí lze
   zlepšovat dále, neboť stále přetrvávají byrokratické a zdlouhavé postupy, ale i obtíže související
   s koupí pozemků pro průmyslové využití.
   Druhou je nedostatek účinnosti výdajů na výzkum a vývoj, pokud jde o přenos know-how do
   podnikatelské sféry, patentování a inovace výrobků a postupů. Slovinsko vydalo v roce 2001 na
   výzkum a vývoj 1,6 procent HDP, což jej staví na první místo mezi novými členskými státy, ale stále
   je to pod průměrem EU. Slovinsko stojí na prvním místě mezi novými členskými státy i co do počtu
   patentových přihlášek u Evropského patentového úřadu, ale i v této oblasti (41 na milion obyvatel
   v roce 2001) se pohybuje hluboko pod průměrem EU. Navíc podíl výzkumných pracovníků
   zaměstnaných v soukromé sféře je oproti veřejnému sektoru nízký (jedna třetina, resp. dvě třetiny) a
   odvětví pokročilých technologií vykazuje nízkou inovační činnost.
CS                                                    49                                                 CS
 ---pagebreak---    Prosazovat rozvoj skutečné hospodářské soutěže ve všech oblastech hospodářství, zejména
   v síťových odvětvích
   Slovinsko sice pokročilo v liberalizaci trhů s výrobky i síťových odvětví, ale hospodářskou soutěž je
   třeba dále posilovat. Úřad na ochranu hospodářské soutěže má sice odpovídající pravomoc dohlížet
   nad restriktivními dohodami, zneužíváním dominantního postavení a fúzemi, ovšem jeho správní
   kapacita (s ohledem na finanční a lidské zdroje) nepostačuje k zajištění správného fungování.
   Současné právní předpisy mu navíc ani neumožňují ukládat odrazující pokuty za chování v rozporu s
   hospodářskou soutěží.
   V posledních letech začalo Slovinsko s liberalizací síťových odvětví. V oblasti telekomunikací došlo
   k právnímu otevření trhu v roce 2001 a v roce 2002 vznikl nezávislý regulační úřad. Ovšem
   do segmentu pevných linek pro vnitrostátní hovory skutečná soutěž nepronikla a držitel monopolu
   nadále ovládá stoprocentní podíl na trhu. Hlavními překážkami pro vstup nových operátorů do
   segmentu pevných linek jsou vysoká cena za propojení do sítí a regulované, nízké ceny za místní i
   vnitrostátní hovory. Pokud jde o energetiku, velcí odběratelé elektřiny (66 procent spotřeby elektrické
   energie ve Slovinsku) si mohou dodavatele vybrat svobodně a největší z nich mohou od roku 2002
   nakupovat energii ze zahraničí. Ovšem rozsah mezinárodní výměny je omezen limitem 20 procent
   celkové spotřeby elektrické energie. V odvětví plynu si mohou největší odběratelé vybírat dodavatele
   od 1. ledna 2003 (50 procent spotřeby plynu ve Slovinsku), ale v praxi k jinému dodavateli přejít
   nemohou kvůli dlouhodobým smlouvám (do roku 2007) s držitelem monopolního postavení.
   Konkrétní doporučení pro Slovinsko
   Splnění výše uvedených náročných úkolů si vyžaduje rozsáhlé strukturální reformy v souladu se
   zásadami (GL) v části I hlavních směrů hospodářské politiky.
   Aby se udržitelným způsobem snížila inflace, Slovinsku se doporučuje, aby:
   1.        urychlilo strukturální reformy zacílené na liberalizaci úředně stanovovaných cen a pokročilo
             s odstraňováním indexace, zejména v mechanismu stanovování mezd (GL 5).
   Aby se podařilo zvýšit míru zaměstnanosti, zejména u starších pracovníků, Slovinsku se doporučuje,
   aby:
   2.        přehodnotilo systém daní a dávek a zaměřilo se na zapojení starších pracovníků do trhu
             práce, znovu posoudilo opatření na podporu aktivního stárnutí formou celoživotního
             vzdělávání a aby se rovněž zabývalo nerovnováhou mezi podmínkami pro práci na dobu
             určitou a pro stálé zaměstnání (GL 4, 8).
   Aby se podařilo zlepšit podmínky pro udržitelný růst produktivity, Slovinsku se doporučuje, aby:
   3.        dále snížilo dobu a náklady nutné pro založení nové společnosti a zjednodušilo správní
             postupy týkající se podnikání (GL 11).
   4.        podporovalo výzkum, vývoj a inovace v podnikové sféře a zlepšilo kvalitu systému vyššího
             vzdělávání (GL 13).
   Aby se prosazoval rozvoj skutečné hospodářské soutěže ve všech oblastech hospodářství, zejména
   v síťových odvětvích, Slovinsku se doporučuje, aby:
   5.        posílilo správní kapacitu úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, usnadnilo vstup
             nových subjektů do síťových odvětví a usnadnilo i nákup pozemků pro průmyslové
             využití (GL 9).
CS                                                     50                                                  CS