Důležité právní upozornění

|

52007SC0137

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Lucemburska na období 2006–2009  /* SEK/2007/0137 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7. února 2007SEC(2007) 137 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Lucemburska na období 2006–2009(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAObecné souvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi programy stability nebo konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První program stability Lucemburska byl předložen v únoru 1999. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 15. března 1999 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat.Východiska pro hodnocení aktualizovaného programuKomise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Lucemburska předloženou dne 24. listopadu 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku).Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty:1.  hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let2.  nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability) a3.  vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí.Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední obdobíMakroekonomická výkonnost Lucemburska je v posledních 25 letech působivá, jak z hlediska výstupu, tak z hlediska růstu zaměstnanosti. Přestože v posledních letech se Lucembursko potýkalo s malými schodky, stav veřejných financí zůstal v zásadě zdravý s velmi nízkým veřejným zadlužením a se značnými rezervami veřejného sektoru. I přes silnou tvorbu pracovních příležitostí je situace na trhu práce méně příznivá, než se zdá na první pohled. Nezaměstnanost, ačkoli je stále na nízké úrovni, od roku 2002 rostla, přičemž rezidenti čelili silné konkurenci ze strany nerezidentů. Navíc přestože se míra zaměstnanosti u starších rezidentů v posledních letech zvýšila, zůstává jednou s nejnižších v EU. Zátěž, kterou tito nezaměstnaní a další důchodci představují pro veřejné finance, byla doposud snadno udržitelná díky přebytku příjmů, ale přesto by se neměla podceňovat. Obavy ohledně dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí dále vyvolává předpokládané významné zvýšení výdajů spojené se stárnutím obyvatelstva v následujícím desetiletí.Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programuDne 14. února 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005–2008. Rada zastávala stanovisko, že „i když je globální strategie snížení schodku omezením výdajů uvedená v programu chvályhodná, lucemburské orgány by měly v roce 2006 zesílit úsilí o rozpočtové úpravy a v letech 2007 a 2008 upřesnit a provést nezbytná opatření a zlepšit dlouhodobou udržitelnost, zejména zvýšením veřejných výdajů prostřednictvím reformy důchodového systému.“Vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené KomisíZpráva o provádění národního programu reforem Lucemburska, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 27. října 2006. Národní program reforem Lucemburska uvádí jako hlavní priority: vysokou kvalitu systému vzdělávání a celoživotního vzdělávání, hospodářství integrované do evropského a mezinárodního kontextu, atraktivní hospodářské prostředí, stabilní makroekonomický rámec a dodržování zásad trvalého rozvoje.Vyhodnocení tohoto programu provedené Komisí (přijaté jako část její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006[2]) ukázalo, že Lucembursko dosahuje při provádění svého národního programu reforem a akcí schválených na jarním zasedání Evropské rady v roce 2006 velmi významného pokroku, ale že stále existuje prostor pro zlepšení nedostatků zjištěných v roce 2005. Přijatá makroekonomická opatření představují příležitost pro fiskální konsolidaci a nižší inflaci. Na mikroekonomické úrovni je nyní prováděna řada slibných opatření. Je však zapotřebí zvýšeného úsilí při provádění systému monitorování a hodnocení ročního pokroku a musí se zavést řada opatření, např. na pomoc při zakládání nových podniků a pro malé a střední podniky. I přes podpůrné reformy v oblasti zaměstnanosti nebyla ohlášena žádná nová iniciativa ke zvýšení úrovně zaměstnanosti u starších pracujících a zatím nebyly provedeny základní reformy ke zlepšení vzdělávacího systému.Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[3] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. |-  Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Lucemburska na období 2006–2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:4.  Dne [27. února 2007] posoudila Rada aktualizovaný program stability Lucemburska na období 2006–2009.5.  Makroekonomický scénář, z kterého tento program vychází, předpokládá, že růst reálného HDP zpomalí z 5,5 % v roce 2006 na průměrně 4,3 % do konce programového období. Podle údajů, které jsou v současné době k dispozici, se zdá, že tento scénář je založen na reálných předpokladech růstu. Reálně se rovněž jeví předpovědi programu ohledně inflace.6.  Prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 uváděla celkový schodek veřejných financí v roce 2006 ve výši 1,0 % HDP, zatímco cíl stanovený v předchozí aktualizaci programu stability představoval 1,8 % HDP. To se částečně vysvětluje revizí schodku za rok 2005 směrem dolů, z 2,3 % HDP v předchozím programu na 1,0 % podle posledních údajů. Výsledný schodek za rok 2006 může být rovněž lepší, než odhaduje nový program (1,5 % HDP), protože daňové příjmy jsou pravděpodobně podhodnoceny.7.  Hlavním cílem střednědobé rozpočtové strategie uvedené v rozpočtu je znovu dosáhnout rovnovážného stavu v rámci horizontu programu. Toho má být dosaženo prostřednictvím postupného zlepšování salda veřejných financí z odhadovaného schodku 1,5 % HDP na malý přebytek v roce 2009 (0,1 % HDP). Snížení primárního salda by proběhlo souběžně se snížením souhrnného schodku. Úprava závisí na snížení míry výdajů dosahujících 3,8 procentních bodů HDP, které by měly více než vyrovnat pokles míry příjmů ve výši 2,1 procentního bodu HDP. Tato strategie je obdobná té, která je popsána v programu z roku 2005, ve které se v souvislosti s širším makroekonomickým výhledem předpokládalo, že schodek dosáhne svého vrcholu v roce 2005 a ne v roce 2006 a že v zásadě vyrovnaného stavu bude dosaženo v roce 2008 a ne v roce 2009.8.  Strukturální saldo (tedy saldo očištěné o cyklické vlivy bez jednorázových a dalších dočasných opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky by se mělo zlepšit ze schodku ve výši 1,25 % HDP v roce 2006 na přebytek 1 % na konci programového období. Stejně jako v předchozí aktualizaci programu stability střednědobým cílem stavu rozpočtu uvedeným v tomto programu je strukturální schodek ve výši 0,8 % HDP. Program usiluje o dosažení střednědobého rozpočtového cíle do roku 2007, tedy o jeden rok dříve, než uváděl předchozí program. Jelikož je střednědobý cíl mírně náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu zapadá do rozsahu stanoveného v Paktu o stabilitě a růstu pro eurozónu a členské státy ERM II a v kodexu chování a odpovídajícím způsobem odráží dlouhodobou míru zadlužení a průměrný růst potenciální produkce.9.  Rozpočtové výsledky by mohly být lepší, než předpokládá program. Zejména daňové prognózy se zdají poměrně opatrné, hlavně pro rok 2007. V posledních letech byly rozpočtové výsledky v Lucembursku ve skutečnosti často lepší, než se plánovalo, obecně zejména díky významně vyšším příjmům, než se očekávalo.10.  S ohledem na toto posouzení rizik se zdá, že přístup k rozpočtu uvedený v programu může stačit k dosažení střednědobého cíle do roku 2007, jak je uvedeno v aktualizaci programu. Navíc se zdá, že přístup poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech po roce 2007. Tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle programu je plně v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že meziroční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM-II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP; v případě příznivých hospodářských podmínek by změny měly být větší a naopak v případě nepříznivých hospodářských podmínek menší. Přístup k rozpočtové politice, který je v programu popsán pro období po dosažení střednědobého cíle, odpovídá požadavkům Paktu o stabilitě a růstu.11.  Odhaduje se, že hrubý veřejný dluh v roce 2006 dosáhl hodnoty 7,5 % HDP, což je výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Program odhaduje, že míra zadlužení se do konce programového období mírně zvýší na 8,5 % HDP.12.  Dlouhodobý dopad stárnutí populace na rozpočet v Lucembursku patří mezi nejvyšší v EU. Je ovlivněn zejména značným zvýšením výdajů na důchody, o 7,5 procentních bodů HDP, a celkových výdajů spojených se stárnutím populace o 8,25 procentních bodů v období od 2004 do 2050 (v porovnání průměr EU vzroste o 2,25 a 3,5 procentních bodů HDP). Současná úroveň hrubého zadlužení je velmi nízká a prostřednictvím systému sociálního zabezpečení bylo získáno významné množství aktiv. Přestože stávající výše těchto aktiv (odhadovaná na přibližně 25 % HDP) významně přispívá k udržitelnosti veřejných financí, k vyrovnání dopadu míry zadlužení v dlouhodobém horizontu nebude stačit, a to kvůli významnému zvýšení výdajů spojených se stárnutím populace. Ačkoli udržení silného stavu rozpočtu napomůže ke zmírnění části nákladů spojených se stárnutím populace, jak uznaly orgány, je zapotřebí určitých změn penzijního systému k vyrovnání budoucího zvýšení veřejných výdajů a ke snížení rizik spojených s dlouhodobou udržitelností veřejných financí. Celkově se zdá, že riziko ohrožení veřejných financí je v Lucembursku středně vysoké.13.  Program stability obsahuje kvalitativní hodnocení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem v rámci střednědobé fiskální strategie, která byla předložena v říjnu 2006. Kromě toho poskytuje některé informace o přímých rozpočtových nákladech a úsporách vyplývajících z hlavních reforem plánovaných v národním programu a zdá se, že uvedené rozpočtové prognózy berou v úvahu dopady opatření nastíněných v národním programu reforem na veřejné finance. Opatření v oblasti veřejných financí uvedená v programu stability jsou v souladu s kroky plánovanými v národním programu reforem. Zejména se zdá, že záměr vlády, který byl v programu potvrzen, a to udržovat veřejné investice na vysoké úrovni, odráží prioritní opatření stanovené v národním programu reforem zaměřené na posílení výzkumu a vývoje, podporu udržitelného využívání zdrojů a zlepšení železničního spojení se sousedními zeměmi.14.  Rozpočtová strategie načrtnutá v programu je částečně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005 – 2008. K tomu dni nebyly uskutečněny žádné významné důchodové reformy.15.  Pokud jde o požadavky na údaje stanovené v kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program vykazuje určité nedostatky jak u požadovaných, tak u nepovinných údajů[6]. Navíc se v některých důležitých bodech odchyluje od modelové struktury upřesněné v kodexu chování[7].Celkový závěr je, že v souvislosti se silnými výhledy růstu program rychle pokračuje směrem ke střednědobým rozpočtovým cílům, které by měly být dosaženy v roce 2007 a v dalších letech, a poté plánuje další narovnání schodku. Nedávno přijatá opatření omezující výdaje jsou však pouze dočasná (tj. jen do roku 2009).S ohledem na výše uvedené posouzení a vzhledem k plánovanému zvýšení výdajů spojených se stárnutím populace se Lucembursko vyzývá, aby zlepšilo svou dlouhodobou udržitelnost veřejných financí a provedlo strukturální reformní opatření (zejména v oblasti důchodů).Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálný HDP (změna v %) | PS list. 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,0 | 5,0 | 4,0 |KOM list. 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,5 | 4,2 | neuvedeno |PS list. 2005 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 | neuvedeno |HISC inflace (%) | PS list. 2006 | 3,8 | 2,9 | 1,4 | 2,0 | 2,0 |KOM list. 2006 | 3,8 | 3,2 | 2,2 | 1,8 | neuvedeno |PS list. 2005 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 | neuvedeno |Mezera výstupu (% potenciálního HDP). | PS list. 20061 | -1,6 | -0,3 | -0,8 | -0,5 | -1,6 |KOM list. 20065 | -2,2 | -0,9 | -0,7 | -0,9 | neuvedeno |PS list. 20051 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 | neuvedeno |Saldo veřejných financí (v % HDP) | PS list. 2006 | -1,0 | -1,5 | -0,9 | -0,4 | 0,1 |KOM list. 2006 | -1,0 | -1,0 | -0,5 | -0,3 | neuvedeno |PS list. 2005 | -2.3 | -1.8 | -1.0 | -0.2 | neuvedeno |Primární saldo (v % HDP) | PS list. 2006 | -0,8 | -1,3 | -0,8 | -0,2 | 0,3 |KOM list. 2006 | -0,8 | -0,8 | -0,3 | -0,1 | neuvedeno |PS list. 2005 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 | neuvedeno |Cyklicky očištěné saldo (v % HDP) | PS list. 20061 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |KOM list. 2006 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | neuvedeno |PS list. 20051 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | neuvedeno |Strukturální saldo2 (v % HDP) | PS list. 20063 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |KOM list. 20064 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | neuvedeno |SP list. 2005 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | neuvedeno |Hrubý státní dluh (v % HDP) | PS list. 2006 | 6,1 | 7,5 | 8,2 | 8,5 | 8,5 |KOM list. 2006 | 6,0 | 7,4 | 7,3 | 7,1 | neuvedeno |PS list. 2005 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 | neuvedeno |Pozn.: 1 Výpočty útvarů Komise na základě informací z programu. 2 Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) s vyloučením jednorázových a jiných prozatímních opatření. 3 Program neuvádí žádná jednorázová a jiná prozatímní opatření. 4 V předpovědi útvarů Komise z podzimu 2006 nejsou žádná jednorázová ani dočasná opatření. 5 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech 2005–2008 ve výši 4,1 %, 4,1 %, 4,4 % a 4,7 %. Zdroj: Program stability (PS); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); výpočty útvarů Komise. |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu programů stability a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Zejména chybí údaje o odvětvových saldech (kromě údajů u veřejných financí).[7] Chybí oddíl s institucionálními charakteristikami veřejných financí.


				|

		52011SC0817

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
o národním programu reforem Španělska na
rok 2011
a pro vydání stanoviska Rady
k aktualizovanému programu stability Španělska na období 2011–2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2
a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu
nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a
o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na čl. 5
odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada schválila dne 26. března 2010
návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost
a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci
hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti,
v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský
potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)
Rada přijala dne 13. července 2010
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (2010 až 2014) a dne
21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech
politik zaměstnanosti členských států[3], které společně tvoří
„integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly
integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Komise dne 12. ledna 2011 přijala první
roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového
cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru
ex-ante a integrované koordinace politiky, jejímž základem je strategie
Evropa 2020.
(4)
Evropská rada dne 25. března 2011 potvrdila
priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu
se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011
a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí).
Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na
návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na
snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce
a na další úsilí o posílení růstu. Žádala členské státy,
aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou
součástí programů stability či konvergenčních programů
a národních programů reforem.
(5)
Evropská rada dne 25. března 2011 rovněž
vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby včas
představily své závazky, a ty mohly být zahrnuty do programů
stability či konvergenčních programů a národních programů
reforem.
(6)
Španělsko dne 29. dubna 2011
předložilo svůj aktualizovaný program stability 2011 pro období
2011–2014 a svůj národní program reforem 2011. Aby se vzaly
v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

(7)
Španělské hospodářství bylo vážně
zasaženo krizí a v období 2008–2009 proběhla jeho drastická korekce.
Reálný HDP se mezi začátkem roku 2008 a koncem roku 2010 snížil o
4,3 % a míra zaměstnanosti se snížila o více než 10 %. V
důsledku toho míra nezaměstnanosti na konci roku 2010 vzrostla na
20,1 % a je nejvyšší v EU. Mladí lidé (míra nezaměstnanosti je
41,6 %) a pracovníci s nízkou kvalifikací (míra nezaměstnanosti je
26,4 %) nesli hlavní nápor recese španělského hospodářství.
Výnosy ze státního dluhu se zvýšily a bankovní systém, zejména spořitelny,
byly pod tlakem způsobeným splasknutím bubliny na realitním trhu a
dramatickým poklesem ve stavebnictví. Postup zmírňování značné
makroekonomické nerovnováhy, která vznikla v období prudkého růstu, bude
nějakou dobu pokračovat. Španělská vláda v reakci na tyto
problémy zahájila program reforem, který zahrnuje konsolidaci veřejných
financí, restrukturalizaci spořitelen a reformy na trhu práce i
výrobků.
(8)
Rada na základě aktualizovaného programu
stability podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 zastává
stanovisko, že makroekonomický scénář, který je základem rozpočtových
výhledů uvedených v programu stability, je pro roky 2011 a 2012
příliš příznivý. Cílem programu je snížit v souladu s
doporučením Rady z dubna 2009 schodek rozpočtu do roku 2013 pod 3%
referenční hodnotu a tento schodek dále snižovat až na 2,1 % HDP v
roce 2014. Program nepředpokládá splnění střednědobého
cíle, tj. dosažení vyrovnaného rozpočtu, během programového období.
Tento postup korekce je více méně přiměřený. Roční
zlepšení strukturálního salda představuje pro období 2010–2013 v
průměru 1,5 % HDP, což je v souladu s doporučením Rady,
a dalších 0,3 % HDP v roce 2014. Očekává se, že se poměr
veřejného zadlužení k HDP zvýší z 60,1 % HDP v roce 2010 na
přibližně 69 % na konci programového období. Konsolidaci
ohrožují opačná rizika, která souvisejí s makroekonomickými
předpoklady, z nichž se vychází, a s dodržováním rozpočtových
cílů na regionální úrovni. Regiony se značně podílejí na celkovém
objemu veřejných výdajů a řada z nich v roce 2010
překročila stanovené fiskální cíle. Španělská vláda se však
zavázala, že přijme další opatření, pokud dojde k případům
rozpočtové nekázně.
(9)
Dosažení předpokládané konsolidace
veřejných financí v letech 2011 a 2012 vyžaduje přísné uplatňování
kontrolních mechanismů, které byly, pokud jde o schodek a veřejný
dluh, zavedeny pro dohled nad regionálními vládami. Dosahování
rozpočtových cílů v případě, že bude makroekonomický a
rozpočtový vývoj horší, než se pro roky 2011 a 2012 předpokládalo,
bude vyžadovat další opatření. Vláda se zavázala, že tato opatření
přijme. Některá opatření na podporu plnění
rozpočtových cílů byla identifikována i pro rok 2013.
(10)
Střednědobý rozpočtový rámec byl ve
Španělsku rozhodující při prosazování víceletého fiskálního plánování
a celkově vykazuje dobré výsledky. Krize však představovala pro tento
rámec velkou zkoušku a ukázala potřebu více posílit fiskální stabilitu a
preventivní stránku fiskální politiky. Na podporu těchto opatření by
bylo zavedeno pravidlo pro výdaje vycházející ze střednědobého
růstu nominálního HDP. Toto pravidlo, které španělské orgány navrhly
v rámci programu stability, by automaticky platilo pro ústřední vládu i
pro místní vlády. Vláda rovněž předpokládá, že požádá radu pro
fiskální a finanční politiku o souhlas s uplatněním tohoto pravidla
i na autonomní oblasti.
(11)
Dlouhodobý dopad stárnutí španělské populace
na veřejný rozpočet je pravděpodobně vyšší než
průměr v EU. Je to způsobeno především podstatným
nárůstem výdajů na důchodové zabezpečení ve vyjádření
jako podílu HDP, který se očekává v příštích desetiletích. Stárnutí
populace povede z dlouhodobého hlediska ke značnému nárůstu
poměru důchodců vůči aktivní populaci. Vzhledem k neexistenci
reformy se předpokládá, že se výdaje na důchodové zabezpečení
zvýší a podstatně přesáhnou průměr EU, což ohrozí
udržitelnost veřejných financí. Vládní návrh důchodové reformy
odsouhlasený se sociálními partnery napomůže zlepšit fiskální udržitelnost
a zvýšit pobídky pro účast na trhu práce. Reforma však musí být
ještě schválena parlamentem, a může se proto ještě změnit.
(12)
Španělsko podniklo důležité kroky k
posílení svého bankovního systému tím, že mu poskytlo značnou
veřejnou podporu a přijalo opatření k restrukturalizaci
spořitelen, posílilo solventnost bank a zlepšilo transparentnost jejich
rozvah. Nejsou však zcela vyřešeny problémy, které vznikly v souvislosti s
úlohou místních orgánů při správě spořitelen. Konsolidace
spořitelen formou fúzí vyvolala určitou nejistotu ohledně
účinné reorganizace a snižování počtu zaměstnanců
předmětných bank. Vláda se zavázala, že restrukturalizaci
dokončí před koncem září 2011.
(13)
Probíhající reformu španělského trhu práce
musí doplnit zjednodušení systému kolektivního vyjednávání, který je v
současné době velmi nepraktický. Převaha smluv sjednaných na
úrovni provincie nebo průmyslového odvětví nenechává prostor pro
jednání na úrovni podniku. Automatické prodlužování platnosti kolektivních
smluv, platnost neobnovitelných smluv a používání doložek o inflační
indexaci ex-post přispívají k vzniku setrvačnosti v mzdové oblasti,
což brání flexibilitě mezd potřebné k urychlení hospodářské
korekce a obnovení konkurenceschopnosti. Vláda požádala na jaře 2011
sociální partnery, aby vyjádřili souhlas s reformou systému kolektivního vyjednávání
a podnikla následné legislativní kroky.
(14)
Vzhledem k velmi vysoké nezaměstnanosti
přijalo Španělsko v září 2010 zákon, jímž zahájilo reformu svého
trhu práce. Cílem tohoto zákona je snížit dualitu trhu práce
a nezaměstnanost mladých lidí, zvýšit zaměstnanost zranitelných
skupin obyvatelstva a zvýšit flexibilitu na úrovni jednotlivých podniků.
Za tímto účelem byla v únoru 2011 schválena reforma aktivních politik trhu
práce, jež obsahuje i opatření, která mají posílit poradní a vedoucí úlohu
služeb zaměstnanosti a jejich koordinaci na vnitrostátní a regionální
úrovni. V této fázi je příliš brzy na posuzování, zda je reforma
dostatečná k tomu, aby se snížila segmentace trhu práce,
nezaměstnanost mladých lidí a dlouhodobá nezaměstnanost, protože
některá opatření zatím nejsou funkční. Vláda se zavázala k tomu,
že do října 2011 přijme další opatření.
(15)
Ve Španělsku došlo k zásadnímu nárůstu
nákladů na jednotku pracovní síly od konce 90. let minulého století, což
sebou přináší ztrátu cenové a nákladové konkurenceschopnosti. Vyšší
růst mezd spolu s růstem produktivity, který je nižší než v
eurozóně, jsou ve Španělsku důvodem k přetrvávající
inflaci. Pokud Španělsko dokáže rozpočtově neutrálně snížit
poměrně vysokou úroveň dávek na sociální zabezpečení tak,
aby se snížily nemzdové náklady na pracovní síly, posílilo by to
konkurenceschopnost. Například zdanění energií, zejména daně z
paliv, jsou ve Španělsku i nadále poměrně nízké a mohly by
představovat způsob, jak vyrovnat příjmovou stránku.
(16)
Vysoká míra předčasného ukončování
školní docházky ve Španělsku (31,2 % v roce 2009) vyvolává obavy,
protože omezuje počet kvalifikovaných pracovních sil, ovlivňuje
pracovní vyhlídky daných jednotlivců a snižuje případný růst.
Zákon o udržitelném hospodářství schválený dne 15. února 2011
upravuje opatření, jejichž cílem je zvýšit pomocí vzdělávání a
odborné přípravy kvalitu i kvantitu lidského kapitálu. Efektivita nových
opatření určených k boji proti předčasnému ukončování
školní docházky a ke zlepšení odborné přípravy je však nejistá a
provádění těchto opatření na všech úrovních veřejné správy
se může ukázat jako obtížné.
(17)
Španělsko dosáhlo pokroku při zlepšování
podmínek v oblasti hospodářské soutěže na trhu s výrobky a službami,
čímž reaguje na jednu z příčin pomalého růstu produktivity.
I když provádění směrnice o službách do španělského práva
značně pokročilo, je zapotřebí další otevření
profesionálních služeb. Zákon o udržitelném hospodářství obsahuje celou
řadu opatření, jejichž cílem je zlepšit podnikatelské prostředí,
posílit hospodářskou soutěž a podporovat udržitelnost životního
prostředí. Realizace těchto opatření na všech úrovních
veřejné správy však může být obtížná. Konkrétně je
zapotřebí zamezit překrývání mezi jednotlivými úrovněmi státní
správy, nadměrné legislativní činnosti na různých úrovních a značně
heterogenní legislativní činnosti v jednotlivých regionech.
(18)
Španělsko přijalo řadu závazků
v rámci Paktu euro plus[4].
Pokud jde o fiskální stránku, Španělsko se zavazuje k tomu, že zavede
pravidla, aby posílilo fiskální stabilitu i udržitelnost veřejných
financí. Španělsko se zavázalo, že do 30. září dokončí
restrukturalizační proces finanční sektoru, aby se posílila
finanční stabilita. Opatření v oblasti zaměstnanosti se
zaměřují na provádění předpisů o aktivní politice trhu
práce a ustanovení v oblasti odborného vzdělávání, jakož i na řešení
neformální zaměstnanost. Opatření v oblasti konkurenceschopnosti se
zaměřují na reformu systému kolektivního vyjednávání, regulovaných
zaměstnání, zřízení poradního výboru pro konkurenceschopnost a
reformu zákona o úpadku. Výše uvedené závazky se vztahují na všechny čtyři
oblasti paktu. Představují kontinuitu s probíhajícím programem reforem,
připojují pevný harmonogram pro realizaci některých z nich
a zajišťují úplné provádění reforem, které se již
uskutečnily. Tyto závazky byly posouzeny a zohledněny při
přípravě doporučení.
(19)
Komise posoudila program stability a národní
program reforem, včetně závazků vyplývajících z Paktu euro plus[5]. Komise bere v úvahu jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně ekonomickou politiku ve Španělsku,
ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k tomu, že je
potřeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii
podílem na tvorbě budoucích vnitrostátních rozhodnutí z úrovně EU. S
ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že španělská vládá vypracovala plány
na konsolidaci veřejných financí, které jsou v souladu s požadovanými
cíli. Některá rizika však přetrvávají. Růst veřejných
výdajů by měl být zachován pod úrovní střednědobého
růstu HDP a je zapotřebí přizpůsobit reformu
důchodového systému. Další opatření přijatá v letech 2011–2012
by se měla zaměřit na zajištění stability finančního
systému (prostřednictvím dokončení restrukturalizace a konsolidace
spořitelen) a posílení domácích zdrojů pro růst. Tato
opatření by měla řešit aktuální nárůst nezaměstnanosti,
zejména prostřednictvím reformy systému kolektivního vyjednávání a dalšího
provádění probíhajících reforem na trhu práce, a zároveň zajistit
sledování a hodnocení jejich účinnosti. V odvětví služeb by měla
mezi živnostmi a povoláními existovat účinnější hospodářská
soutěž. Rovněž by se mělo snížit administrativní zatížení
podniků.
(20)
Na základě tohoto posouzení a také s
přihlédnutím k doporučení Rady ze dne 2. června 2010 podle
čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada přezkoumala
aktualizovaný program stability Španělska z roku 2011 a její stanovisko[6] se odráží zejména v doporučení 1). S
přihlédnutím k závěrům Evropské rady ze dne 25. března 2011
Rada přezkoumala národní program reforem Španělska.
DOPORUČUJE, aby Španělsko v
období 2011–2012 provedlo tato opatření:
(1)
Realizovat v letech 2011 a 2012 rozpočtovou
strategii, která zajistí dosažení cílových schodků na všech úrovních
veřejné správy, včetně přísného uplatňování
stávajících kontrolních mechanismů v oblasti schodku a veřejného
dluhu na regionální vlády; přijmout další opatření v
případě, že rozpočtový a hospodářský rozvoj nepřinese
očekávané výsledky; využít všechny příležitosti, včetně
lepších hospodářských podmínek, aby se zrychlilo snižování schodku;
stanovit konkrétní opatření, která zcela podpoří cíle na roky 2013 a
2014. Zachovat růst veřejných výdajů pod úrovní
střednědobého růstu HDP zavedením pravidla pro oblast
výdajů na všech úrovních veřejné správy, které bude podle
předpokladů vyplývat ze zákona o rozpočtové stabilitě.
(2)
Schválit navrhovanou reformu důchodového
systému, aby se podle předpokladů zvýšil věk odchodu do
důchodu a počet odpracovaných let pro výpočet výše důchodu;
pravidelně revidovat parametry důchodového systému podle změn
v předpokládané délce života, jak je plánováno, a připravovat
další opatření ke zvýšení věku odchodu z trhu práce, včetně
celoživotního učení starších pracovníků.
(3)
Posílit probíhající restrukturalizaci
spořitelního sektoru tím, že se vyřeší zbývající nedostatky v jejich
správní struktuře.
(4)
Prověřit, v jakém rozsahu lze snížit
úroveň příspěvků na sociální zabezpečení tak, aby se
snížily nemzdové náklady na pracovní sílu rozpočtově neutrálním
způsobem, například změnit strukturu a sazbu DPH a zdanění
energií. Po konzultaci se sociálními partnery podle vnitrostátních postupů
přijmout a provádět reformu postupu kolektivního vyjednávání a
systému indexace mezd, aby se zajistilo, že růst mezd lépe odráží rozvoj
produktivity i podmínky na místní úrovni a na úrovni jednotlivých podniků.

(5)
Posoudit do konce roku 2011 dopady reforem trhu
práce ze září 2010 a reformy aktivních politik trhu práce z února 2011,
které budou případně doplněny návrhy na další reformy, aby se
snížila segmentace trhu práce a zlepšily pracovní příležitosti pro mladé
lidi; zajistit podrobné sledování
účinnosti opatření, která vyplývají z národního programu
reforem, prostřednictvím politik v oblasti prevence snížit
předčasné ukončování školní docházky a usnadnit přechod od
odborné přípravy a vzdělávání.
(6)
Dále otevřít odvětví profesionálních služeb
a přijmout připravované právní předpisy, aby se upravil
regulační rámec a vyloučila stávající omezení hospodářské
soutěže, účinnosti a inovací; provádět zákon o udržitelném
hospodářství a přijmout v tomto směru opatření na všech
úrovních veřejné správy, jejichž cílem je především zlepšit
podnikatelské prostředí a posílit hospodářskou soutěž na trzích
výrobků a služeb; zlepšit koordinaci mezi regionální a celostátní správou,
aby se snížilo administrativní zatížení podniků.
V[e] dne .
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. , , s. .
[3]               Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011
stanoví, že platí i pro rok 2011.
[4]               Další podrobnosti ohledně závazků v rámci
Paktu euro plus jsou k dispozici v dokumentu SEK(2011) 718.
[5]               SEK(2011) 718.
[6]               Upravené v čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97.


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 9. června 2011 Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank (ECB/2011/7)

text:
               15.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/6

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 9. června 2011
   Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2011/7)
   2011/C 174/04
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Podle čl. 37 odst. 1 spolkového zákona o Oesterreichische Nationalbank volí valná hromada Oesterreichische Nationalbank každoročně dva externí auditory a dva náhradní externí auditory. Náhradní externí auditoři budou pověřeni provedením auditu jen tehdy, pokud externí auditoři nemohou audit provést.

               (3)

               Mandát externích auditorů i náhradních externích auditorů Oesterreichische Nationalbank skončil po provedení auditu za účetní rok 2010. Je proto nezbytné jmenovat externí auditory od účetního roku 2011.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank vybrala pro účetní rok 2011 společnosti TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH a Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. za své nové společné externí auditory a společnosti KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft a Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH za své nové společné náhradní externí auditory.

               (5)

               Mandát externích auditorů může být každý rok obnoven, přičemž nepřesáhne celkové období pěti let. Mandát náhradních externích auditorů může být obnoven jen jednou,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

               1.

               Doporučuje se, aby společnosti TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH a Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. byly společně jmenovány externími auditory Oesterreichische Nationalbank pro účetní rok 2011.

               2.

               Doporučuje se, aby společnosti KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft a Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH byly společně jmenovány náhradními externími auditory Oesterreichische Nationalbank pro účetní rok 2011.

               3.

               Mandát externích auditorů může být každý rok obnoven, přičemž nepřesáhne celkové období pěti let a skončí nejpozději účetním rokem 2015. Mandát náhradních externích auditorů může být obnoven jen jednou a skončí nejpozději účetním rokem 2012.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 9. června 2011.

            prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52012DC0317

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Maďarska na rok 2012 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska na období 2012–2015 /* COM/2012/0317 final - 2012/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem
Maďarska na rok 2012
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Maďarska na období
2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148
odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad
stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení
koordinace hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu
2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy[2], a zejména na čl. 6 odst.
1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za
účelem posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července 2010
přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských
politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21.
října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti
členských států[5],
které společně tvoří „integrované hlavní směry“.
Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v
úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Maďarska na
rok 2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu
Maďarska na období 2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politiky ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020. Dne 14. února 2012 přijala Komise na základě
nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6], ve které je Maďarsko
uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový
přezkum.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability a
fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst,
obnovy běžného poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a
konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních
dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(6)       Dne 29. února 2012 si
Evropský parlament a Maďarsko vyměnily názory podle článku 2a
nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení
dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o
posílení koordinace hospodářských politik.
(7)       Dne 2. března 2012
Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu
euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být zahrnuty
do programů stability či konvergenčních programů
a národních programů reforem.
(8)       Dne 23. dubna 2012
předložilo Maďarsko svůj konvergenční program na období
2012–2015 a svůj národní program reforem na rok 2012. Aby se vzaly
v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány
současně. Komise v hloubkovém přezkumu podle článku 5
nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž posuzovala, zda je
Maďarska ovlivněno makroekonomickou nerovnováhou. Komise ve
svém hloubkovém přezkumu[7]
dospěla k závěru, že Maďarsko čelí vnější a
vnitřní nerovnováze, nikoliv však nadměrné.
(9)       Na základě hodnocení
konvergenčního programu na rok 2012 podle nařízení Rady (ES) č.
1466/97 došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na němž
jsou založeny rozpočtové projekce programu, je optimistický. Ve srovnání s
prognózou Komise z jara 2012 ohledně optimističtějších
oficiálních předpokladů týkajících se domácí poptávky jsou odhady
růstu na léta 2012 a 2013 vypracované maďarskými orgány
přibližně o půl procentního bodu vyšší, zejména na rok 2013.
Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu je zajistit
udržitelnou nápravu nadměrného schodku do roku 2012, jak stanovila Rada.
Oficiální cíle pro schodek a plánované fiskální úsilí jsou v souladu s
doporučeními Rady z března 2012 vycházejícími z čl. 126
odst. 7. Program potvrzuje předchozí střednědobý rozpočtový
cíl ve výši 1,5 % HDP, o němž se předpokládá, že bude dosažen do
roku 2013. Střednědobý rozpočtový cíl
přiměřeně odráží požadavky Paktu o stabilitě a
růstu. Na základě (přepočítaného) strukturálního salda
rozpočtu[8]
a v porovnání s prognózou Komise z jara 2012, která
zohledňuje rizika provádění vybraných úsporných opatření a
méně optimistický makroekonomický scénář, je zřejmé, že úsilí o
dosažení střednědobého rozpočtového cíle není v roce 2013
dostatečné. Míra růstu veřejných výdajů, která
zohledňuje diskreční opatření na straně příjmů,
je v souladu s výdajovým kritériem na rok 2013 uvedeným v Paktu o
stabilitě a růstu, nikoliv však na rok 2014 a 2015. Podle plánů
vlády se bude veřejný dluh po celé programové období neustále snižovat až
na hodnotu pod 73 % HDP v roce 2015, zůstane však nad referenční
hodnotou 60 % HDP. Pokud jde o referenční hodnotu pro snížení dluhu, bude
Maďarsko v letech 2013–2014 procházet přechodným obdobím a díky
programu by byl zajištěn dostatečný pokrok v úsilí o dosažení
souladu s referenční hodnotou. Podle programu by bylo referenční
hodnoty pro snížení dluhu dosaženo na konci přechodného období, v roce
2015, a to by pomohlo snížit kumulované vnitřní a vnější zadlužení.
(10)     Pro provádění ústavního
rámce fiskálního řízení byla přijata nová pravidla, ale některé
jeho prvky jsou i nadále nedostatečné. Střednědobé
rozpočtové plánování je pouze orientační, zdroje fiskální rady nejsou
úměrné jejímu nově zavedenému silnému právu veta a dostupnost
rozpočtových informací je i nadále nedostatečná. Posílení
střednědobého rozpočtového plánování a rozšíření analytické
působnosti fiskální rady by přispělo k tomu, že nový ústavní
rámec fiskálního řízení může plnit svou úlohu.
(11)     Politická reakce řešící
dopad daňové reformy na osoby s nízkými příjmy (zvýšení minimálních
mezd, programy mzdových subvencí) zaměstnanost neposílila, zatímco
opatření na podporu zapojení žen do trhu práce jsou krůčkem
správným směrem. Míru zaměstnanosti by pomohlo zlepšit zdanění
práce způsobem, který by podporoval zaměstnanost, a další posílení
opatření na podporu účasti žen na trhu práce, zejména rozšíření
zařízení péče o děti a předškolní péče.
(12)     Reorganizace veřejné
služby zaměstnanosti vedla k celkové racionalizaci, což je v rozporu
s doporučením z roku 2011. Pokud jde o aktivní politiku v oblasti
trhu práce, jeví se některá opatření, jejichž cílem je poskytnout
individualizované služby znevýhodněným skupinám, například v rámci
programů ESF, jako důvěryhodná a relevantní. Avšak
v případě jiných opatření zaměřených na
znevýhodněné skupiny (např. veřejné práce) je
nepravděpodobné, že účinně přispějí k lepšímu
začleňování účastníků do otevřeného trhu práce. Za
účelem lepšího fungování trhu práce a zvýšení účasti na něm by
měly být okamžitě přijaty rozhodující kroky k posílení
kapacity veřejné služby zaměstnanosti, přičemž by měla
být současně zachována správná rovnováha mezi financováním
veřejných prací a ostatních aktivních politik v oblasti trhu práce. Pro
trvalé snížení slabin vyplývajících z nahromadění vnitřního a
vnějšího dluhu by bylo rovněž důležité zvyšování růstového
potenciálu prostřednictvím strukturálních reforem v oblasti trhu práce.
Vedle toho nebyla do ostatních politik zapracována vnitrostátní strategie pro
integraci Romů.
(13)     Opatření ke zlepšení
podnikatelského prostředí v naprosté většině
směřují správným směrem, je však možné dosáhnout dalšího
pokroku. Snahy o zlepšení přístupu k nebankovnímu financování se
rovněž ubírají správným směrem, stále však chybí komplexní zhodnocení
politik v oblasti malých a středních podniků.
V četných případech vykazuje Maďarsko velmi nízké ukazatele
měřící transparentnost a kvalitu veřejné správy, jejíž pokrok by
mohl zlepšit stabilitu institucionálního a politického prostředí. To by
naopak mohlo zlepšit podmínky pro přímé zahraniční investice a podpořit
snížení značné nerovnováhy čistých mezinárodních investic; zejména
poměr znovu investovaných zisků v letech 2009 a 2010 drasticky
poklesl, částečně v důsledku krize, ale i řady
kontroverzních a nepředvídatelných změn v politickém a fiskálním
prostředí a v právním a institucionálním systému. Nejnovější trend u veřejných
prostředků určených na výzkum a inovace (od poloviny roku 2010)
není v souladu s diferencovanou fiskální konsolidací podporující
růst, která byla stanovena jako priorita v roční analýze růstu
na rok 2012.
(14)     Maďarská vláda provedla
reformu vysokoškolského vzdělávání, která zavedla změny struktury a
financování vysokoškolského vzdělávání. Vedle toho existuje riziko, že
v důsledku některých prvků nových právních
předpisů upravujících školní docházku se zvýší počet osob, které
předčasně ukončují školní docházku, a segregace v maďarském
školském systému. Rovněž není dostatečně řešena stejně
důležitá otázka celoživotního učení. Pro zvýšení konkurenceschopnosti
maďarských pracovních sil bude důležité zlepšit vzdělávání na
všech úrovních.
(15)     Nedostatečný pokrok v
restrukturalizaci veřejné dopravy je důležitým důvodem pro
rozpočtové schodky v posledních letech. Převážná většina
kolejových vozidel patřících společnostem provozujícím veřejnou
dopravu dosáhla hranic své životnosti. Zvýšení přeshraniční kapacity
elektrické sítě by mohlo usnadnit případné zvýšení obchodu se
sousedními zeměmi. Vnitrostátní energetický regulační orgán není
oprávněn uspořádat samosprávně svou strukturu a nemá ani
výlučnou pravomoc stanovovat síťové sazby, včetně míry
návratnosti, kterou si provozovatelé sítí mohou účtovat. Regulované ceny by
se měly vztahovat pouze na sociálně slabé spotřebitele.
(16)     V souvislosti s evropským
semestrem vypracovala Komise ucelenou analýzu maďarské hospodářské
politiky. Posoudila konvergenční program a národní program reforem a
předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro
udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Maďarsku, ale
také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem
k potřebě posílit celkovou správu ekonomických záležitostí
Evropské unie promítnutím přínosu na úrovni EU do budoucích vnitrostátních
rozhodnutí. Doporučení Komise v rámci evropského semestru jsou
zohledněna níže v doporučeních 1 až 7.
(17)     Na základě tohoto
hodnocení Rada přezkoumala konvergenční program Maďarska a její
stanovisko[9]
je zohledněno níže zejména v doporučení 1.
(18)     Na základě výsledků
hloubkového přezkumu Komise a tohoto hodnocení Rada přezkoumala
národní program reforem Maďarska na rok 2012 a jeho konvergenční
program. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č.
1176/2011 jsou zohledněna zejména v níže uvedených doporučeních
1, 3, 4 a 5,
DOPORUČUJE, aby Maďarsko v období 2012–2013 provedlo
tato opatření:
1.           Do roku 2012 trvale napravit
nadměrný schodek prováděním rozpočtu na rok 2012 a snížením
závislosti na jednorázových opatřeních. Poté uvést všechna strukturální
opatření nezbytná k zajištění trvalé nápravy nadměrného schodku
a dosažení dostatečného pokroku v plnění střednědobého
rozpočtového cíle, včetně splnění výdajového kritéria, a
zajištění dostatečného pokroku při dosahování souladu
s referenční hodnotou pro snížení dluhu. Ke zmírnění kumulované
makroekonomické nerovnováhy jednoznačně snížit míru zadlužení.
2.           Revidovat přijaté
zásadní právní předpisy upravující hospodářskou stabilitu, a to
začleněním nových numerických pravidel do závazného
střednědobého rozpočtového rámce. Pokračovat v
rozšiřování analytické působnosti fiskální rady s cílem zvýšit
transparentnost veřejných financí.
3.           Zdanit práci způsobem,
který více podpoří zaměstnanost, a to tak, že v roce 2011 a 2012
udržitelným a rozpočtově neutrálním způsobem zmírní dopad
daňových změn na osoby s nízkým příjmem, například
přesunutím daňové zátěže na daně za energii a periodické
daně z nemovitostí. Posílit opatření na podporu zapojení žen do trhu
práce, zejména rozšíření zařízení péče o děti a
předškolní péče.
4.           Posílit kapacitu veřejné
služby zaměstnanosti, a zvýšit tak kvalitu a účinnost odborné
přípravy, pomoci při hledání práce a individualizovaných služeb, se
zvláštním důrazem na znevýhodněné skupiny. Posílit aktivační prvek
v režimu veřejných prací, a to zavedením účinné odborné
přípravy a pomoci při hledání práce. Provést vnitrostátní strategii
pro integraci Romů a zapracovat ji do ostatních politik.
5.           Provést opatření ke
snížení administrativní zátěže. Zajistit, aby zadávání veřejných
zakázek a legislativní proces podporovaly konkurenceschopnost trhu a
zajišťovaly stabilní regulační a podnikatelsky přívětivé
prostředí pro finanční a nefinanční podniky, včetně
přímých zahraničních investorů. Snížit náklady na dodržování
daňových předpisů a vytvořit stabilní právní rámec pro
zdanění podniků, který by nenarušoval hospodářskou soutěž.
Odstranit neodůvodněná omezení při zřizování velkoplošných
maloobchodních prostor. Poskytnout konkrétní cílené režimy pobídek, které by
podpořily inovativní malé a střední podniky v nové inovační
strategii.
6.           Připravit a provést
vnitrostátní strategii týkající se předčasného ukončování školní
docházky, a to zajištěním přiměřeného financování.
Zajistit, že provádění reformy vysokoškolského vzdělávání zlepší znevýhodněným
skupinám přístup ke vzdělávání.
7.           Reformovat
systém veřejné dopravy tak, aby byl hospodárnější. Zvýšit
přeshraniční kapacitu elektrické sítě, zajistit nezávislost
energetického regulačního orgánu a postupně zrušit regulované
ceny za energii.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               KOM(2012) 317 v konečném znění.
[4]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047.
[5]               Rozhodnutí Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.
[6]               KOM(2012) 68 v konečném znění.
[7]               Pracovní dokument útvarů Komise (2012) 157
v konečném znění.
[8]               Cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a
dočasných opatření, přepočítané útvary Komise na
základě informací uvedených v programu za použití společně
dohodnuté metodiky.
[9]               Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97.


Doporučení pro Stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Itálie na období 2004-2008


title: Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na rok 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0429

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2014_x000b__x000b_a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na rok 2014_x000b_ /* COM/2014/0429 final - 2014/ () */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Spojeného
království na rok 2014
a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Spojeného království na rok
2014

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální
ochranu,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada
návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa
2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se
zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout
opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)
Dne 13. července 2010 přijala Rada
doporučení o hlavních směrech hospodářských politik
členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října
2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti
členských států, které společně tvoří „integrované
hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované
hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti
hospodářství a zaměstnanosti.
(3)
Dne 29. června 2012 přijali hlavy
států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a
zaměstnanost, který představuje provázaný rámec opatření na
úrovni členských států, Unie a eurozóny využívajících veškerých
dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být
podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné
odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení
určená jednotlivým zemím.
(4)
Dne 9. července 2013 přijala Rada
doporučení k národnímu programu reforem Spojeného království na rok 2013 a
stanovisko k aktualizovanému konvergenčnímu programu Spojeného království
na období 2012–2013 až 2017–2018.
(5)
Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise
roční analýzu růstu[5],
čímž zahájila evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik
pro rok 2014. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU)
č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování[6],
ve které je Spojené království uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude
proveden hloubkový přezkum.
(6)
Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada
priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a
opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další
diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke
standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory
růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a
sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.
(7)
Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise
výsledky svého hloubkového přezkumu pro Spojené království[7] podle článku 5
nařízení (EU) č. 1176/2011. Přezkum Komise vedl k závěru,
že Spojené království se i nadále potýká s makroekonomickou nerovnováhou, jež
si vyžaduje sledování a politické kroky. Pozornost je zapotřebí i nadále
věnovat zejména vývoji v oblasti zadlužení domácností souvisejícímu s
vysokou mírou hypotečních úvěrů a strukturální charakteristikou
trhu rezidenčních nemovitostí, jakož i nepříznivý vývoji podílů
na vývozním trhu. Rizika v oblasti rezidenčních nemovitostí souvisí s trvalým
strukturálním nedostatkem bydlení, přirozeně omezenou nabídkou,
zejména v Londýně, přičemž relativně pomalá reakce ze
strany nabídky na nárůst poptávky nepřestává hnát ceny nemovitostí
směrem nahoru, opět především v Londýně, ale i v
jihovýchodní části země, což vede kupující k tomu, že se uvazují k
vysokým hypotečním úvěrům. Klesající podíl na vývozním trhu sice
pravděpodobně žádné krátkodobé riziko nepředstavuje, přesto
spolu se schodkem běžného účtu poukazuje na strukturální problémy. Ty
jsou spojeny s mezerami a nedostatky v oblasti dovedností a infrastruktury.
Pokud jde o veřejné financování, Spojené království nesplnilo své cíle
celkového schodku ani své cíle strukturální korekce.
(8)
Dne 30. dubna 2014 předložilo Spojené
království svůj národní program reforem na rok 2014 a svůj
konvergenční program na rok 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly
oba programy posuzovány současně.
(9)
Podle odstavce 4 Protokolu (č. 15) o
některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a
Severního Irska se povinnost vyvarovat se nadměrných schodků
veřejných financí stanovená v čl. 126 odst. 1 Smlouvy o fungování
Evropské unie na Spojené království nepoužije. Odstavec 5 protokolu stanoví, že
se Spojené království snaží nadměrných schodků veřejných financí
vyvarovat. Dne 8. července 2008 Rada v souladu s čl. 104 odst. 6
Smlouvy o založení Evropského společenství rozhodla, že ve Spojeném
království existuje nadměrný schodek.
(10)
Cílem rozpočtové strategie stanovené v
konvergenčním programu na rok 2014 je, aby na konci současného
pětiletého klouzavého období, které končí v letech 2018–2019, bylo
dosaženo vyrovnaného cyklicky očištěného běžného rozpočtu.
Konvergenční program neobsahuje střednědobý rozpočtový cíl
podle Paktu o stabilitě a růstu. Výše schodku veřejných financí
se v letech 2014–2015 odhaduje na 5,0 % HDP poté, co v letech 2009–2010 dosáhla
svého vrcholu ve výši 11,4 % HDP. To není v souladu s lhůtou pro nápravu
nadměrných schodků stanovenou Radou. Podle programu bude nadměrný
schodek odstraněn v období 2016–2017 (2,4 % HDP), tedy dva roky po
uplynutí lhůty stanovené Radou. Program očekává, že se (nově
vypočtený) strukturální schodek veřejných financí během roku
zlepší o 0,3 procentního bodu na 4,4 % HDP do roku 2014/2015. Rozpočtové
plány nestačí ke splnění doporučeného průměrného
ročního fiskálního úsilí při snižování nadměrného schodku.
Program nato počítá s ročním zlepšením (nově vypočteného)
strukturálního salda o 0,8 procentního bodu v letech 2015–2016 a o 1,3
procentního bodu v letech 2016–2017. Celkově vzato je program jen
zčásti v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu.
Konsolidace se prozatím převážně zakládala na snižování výdajů,
a proto by bylo možné uvažovat o potenciálním příspěvku z
příjmů pocházejících z rozšíření daňového základu. Spojené
království čelí vysoké míře ušlých daní, zvláště pokud jde o
nepřímé zdanění. Podle konvergenčního programu by se měl
poměr veřejného dluhu k HDP zvýšit v období 2015–2016 na 93,1 % a
následně v období 2018–2019 klesnout na 86,6 %. Makroekonomický
scénář Spojeného království, na němž jsou založeny rozpočtové
projekce programu, je realistický. Potenciální rizika pro rozpočtové
projekce mají svůj původ v nižším než očekávaném růstu
způsobenému nízkými platy, jež dusí soukromou spotřebu, a nejistotě
bránící investicím. Projekce jsou nicméně v souladu s prognózou Komise z
jara 2014, která také nepočítá s korekcí nadměrného schodku ve
lhůtě stanovené Radou. Podle prognózy Komise nadto změna
strukturálního salda (po korekci) v období 2010–2014 zaostává za požadavky
průměrně o 0,6 % HDP ročně a předpokládá se, že
požadované úrovně nedosáhne ani v roce 2015. Na základě vlastního
posouzení programu a prognózy Komise a podle nařízení (ES) č. 1466/97
se Rada domnívá, že jsou nutná další opatření, aby byl zajištěn
soulad s doporučením v rámci postupu při nadměrném schodku.
(11)
Pokud jde o bytový sektor, přijalo Spojené
království opatření jak na straně nabídky, tak na straně
poptávky. Přes určitý nárůst zůstává nabídka nových
nemovitostí nízká a významně zaostává za poptávkou. To v kombinaci s
nízkou úrokovou mírou a příznivějšími podmínkami pro poskytování
hypoték (např. mnohonásobně vyšší poměr úvěru k
příjmům) vedlo k nárůstu cen nemovitostí v určitých částech
Spojeného království, zejména v Londýně. Nedostatečná nabídka je
dlouhodobým strukturálním jevem a ve střednědobém horizontu
zřejmě potrvá. K dalšímu posílení nabídky nemovitostí je
zapotřebí jednat – vytvářet vhodné pobídky na zvýšení nabídky na
místní úrovni. Orgány by měly i nadále sledovat ceny nemovitostí i výši
hypotečního zadlužení a být připraveny v případě
potřeby přijmout vhodná makroobezřetnostní opatření, mj.
systém podpory při koupi (ručení za úvěr). Existuje potřeba
zvýšit transparentnost používání a dopadu regulace v odvětví nemovitostí
ze strany Výboru pro finanční politiku, která by mohla pomoci řešit
problémy s přemrštěností cen nemovitostí a nárůstem
hypotečního zadlužení. Mělo by se zvážit přijetí reforem
zdanění pozemků a nemovitostí, aby se zmírnila narušení trhu
nemovitostí. Rostoucí hodnotě nemovitostí v současnosti neodpovídá výše
daní z nemovitosti, jelikož seznam hodnoty nemovitostí nebyl od roku 1991
aktualizován, a zdanění u dražších nemovitostí je v relativním poměru
nižší než u nemovitostí levnějších v důsledku současných
regresivních sazeb a pásem v rámci systému obecní daně.
(12)
Spojené království nepřestává řešit
problémy nezaměstnanosti a podzaměstnanosti, jakož i specifické
otázky spojené s nezaměstnaností mladých lidí. Mladí lidé mají značné
problémy se získáváním dovedností a pracovních zkušeností, které si žádá trh
práce, a problémem je rovněž, jak zvýšit nabídku učňovského
vzdělávání. To může vysvětlit skutečnost, že zájem o
subvencování mzdových nákladů poskytované v rámci programu smluv pro mladé
(Youth Contract) zůstává nižší, než se očekávalo. Trh práce zápasí s
nedostatkem dovedností a orgány se snaží rekvalifikovat pracovní sílu v rámci
boje s nezaměstnaností a nedostatkem vysoce kvalitních odborných a
technických dovedností. Přes pokusy o lepší kvalitu programu odborných
stáží je zapotřebí vynaložit další úsilí. Systémy hodnocení kvalifikace
nadto zůstávají složité a je nutné je zjednodušit, aby se usnadnilo
všeobecné uznávání kvalifikace a zvýšila míra zapojení
zaměstnavatelů.
(13)
Orgány se zabývají problémy slabých pracovních
pobídek zejména pro příjemce sociálních dávek zavedením tzv. „Universal
Credit“, který jim umožní si i po nástupu do práce zachovat některé dávky.
Toto opatření by mohlo mít pozitivní dopad na míru zaměstnanosti, ale
velmi bude záležet na jeho efektivní realizaci a na podpůrných službách,
včetně vzájemného působení s ostatními dávkami. Důraz na
návrat do pracovního procesu se odrazil také v omezení ročního navýšení
dávek a daňových úlev spojených s odpracovanými lety na 1 % do roku 2016.
(14)
Spojené království pokračuje v řešení
problému nízké zaměstnanosti rodičů zajišťováním lepšího
přístupu k vysoce kvalitní a dostupné péči o dítě. Neustává
zavádět systémy, které mají učinit péči o dítě cenově
dostupnější pro rodiče zaměstnané jak na částečný, tak
na plný úvazek, přičemž se bere ohled na různou úroveň
příjmů. Náklady na péči o dítě však zůstávají mezi
nejvyššími v EU, což nepřestává být problémem především pro druhého
výdělečně činného partnera a pro samoživitele.
(15)
Pokud jde o přístup k financování,
zůstává úroveň nárůstu úvěrů i přes zlepšení
podmínek na trzích s úvěry v roce 2013 nízká a stávající politiky
potřebují delší čas, aby se ukázalo, zda byly úspěšné. Se
specifickými problémy, pokud jde o přístup k úvěrům, se potýkají
malé a střední podniky. Zatímco velké podniky mohou získat finanční
prostředky přímo na velkoobchodních trzích a využívat výhod z široké
nabídky finančních služeb, malé a střední podniky jsou z
převážné části závislé na bankách, když chtějí využít externích
zdrojů financování. K pozitivnímu posunu došlo při plnění doporučení
z minulého roku ohledně hospodářské soutěže v bankovním
odvětví, a to vytvořením nových bank (challenger banks). Jedním z
takových příkladů je banka TSB, i když tato banka není zatím
plně nezávislá
(16)
V prosinci 2013 zveřejnilo Spojené království
aktualizaci národního plánu pro infrastrukturu: jedná se o dlouhodobou a
strategickou koncepci plánování, financování, financí a budování
infrastruktury. V plánu je vytvořena „infrastruktura“ pro prospektivní
kapitálové investice do roku 2020 a dále v celkové výši 375 miliard GBP
(přibližně 460 miliard EUR). Velká část této „infrastruktury“
(340 miliard GBP, tj. asi 420 miliard EUR) se týká investic do energetiky a
dopravy. U tří čtvrtin prostředků se počítá se
soukromými zdroji a zbytek by měl přitéci z veřejných
prostředků. Přes vhodnost takové iniciativy přetrvávají
obavy, pokud jde o financování ze soukromých zdrojů, právní jistotu a
včasné udělení stavebního povolení. Je tudíž zapotřebí
vytvořit přísný mechanismus na zmírnění rizik spojených s
financováním a realizací a současně zajistit transparentnost plánovaných
a skutečných výdajů na infrastrukturu.
(17)
V kontextu evropského semestru provedla Komise
komplexní analýzu hospodářské politiky Spojeného království. Posoudila
konvergenční program i národní program reforem. Vzala v úvahu nejen jejich
význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve
Spojeném království, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k
nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím,
že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni
EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou
promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 6.
(18)
Na základě tohoto posouzení Rada
přezkoumala konvergenční program a její stanovisko[8] je promítnuto zejména
do níže uvedeného doporučení č. 1.
(19)
Na základě výsledků hloubkového
přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program
reforem a konvergenční program. Její doporučení podle článku 6
nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta zejména do níže uvedených
doporučení č. 2, 3, 5 a 6,
DOPORUČUJE, aby Spojené království
v období 2014–2015 provedlo tato opatření:
1.           Posílit
rozpočtovou strategii usilující o udržitelné snížení nadměrného
schodku v souladu s doporučením Rady v rámci postupu při
nadměrném schodku. Pokračovat v diferencovaném prorůstovém
přístupu k fiskálnímu zpřísňování upřednostňováním
kapitálových investic. Za účelem podpory fiskální konsolidace by se
mělo vzít zvážit zvýšení příjmů skrze rozšíření daňového
základu. Odstraňovat strukturální překážky v rámci infrastruktury,
nedostatky dovedností a řešit přístup malých a středních
podniků k financování s cílem povzbudit růst vývozu zboží i služeb.
2.           Zvýšit transparentnost
používání a dopadu makroobezřetnostní regulace v bytovém sektoru ze strany
Výboru pro finanční politiku působícího v rámci Bank of England.
Přijmout vhodná opatření proti rychlému růstu cen nemovitostí v
oblastech Spojeného království, jež mají zásadní podíl na hospodářském
růstu, zejména v Londýně, například přizpůsobením
systému podpory při koupi a zmírňováním rizik spojených s vysokým
hypotečním zadlužením. Odstranit nesrovnalosti ve zdanění nemovitostí
pravidelnou aktualizací hodnoty nemovitostí a snížit regresivnost sazeb a pásem
v rámci systému obecní daně. Pokračovat v úsilí o větší nabídku
v sektoru bydlení.
3.           Pokračovat v programu
smluv pro mladé, a to zejména zvyšováním dovedností odpovídajících
potřebám zaměstnavatelů. Zajistit zapojení
zaměstnavatelů důrazem na odstraňování nedostatku
dovedností prostřednictvím poskytování vysoce kvalitních dovedností a
rozšiřováním nabídky učňovského vzdělávání. Snížit
počet mladých lidí s nízkou úrovní základních dovedností.
4.           Neustávat v úsilí v boji
proti dětské chudobě v domácnostech s nízkými příjmy, a to tím,
že se zajistí, aby Universal Credit a další sociální reformy přinášely
odpovídající výsledky v podobě pobídek k práci a podpůrných služeb.
Zlepšit přístup k cenově dostupnější kvalitní péči o
dítě.
5.           Pokračovat v úsilí o
zlepšení přístupu malých a středních podniků k bankovnímu i nebankovnímu
financování. Zajistit efektivní fungování banky Business Bank a podporovat
vznik nových bank.
6.           Sledovat plnění
národního plánu pro infrastrukturu prostřednictvím zvyšování
předvídatelnosti plánování a poskytováním jistoty ohledně
závazků financování. Zajistit transparentnost a odpovědnost jednotným
a včasným poskytováním informací o provádění plánu.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306,
23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 429 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 91 final.
[8]               Podle čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (ES) č.
1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Francie na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/36

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Francie na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Francie z roku 2017
   (2017/C 261/09)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Francie jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 4, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Francii pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jehož Francie dosáhla v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění svých národních cílů v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že Francie se potýká s nadměrnými makroekonomickými nerovnováhami. Zejména je pro Francii charakteristická slabá konkurenceschopnost a vysoké a dále narůstající veřejné zadlužení, a to v kontextu nízkého růstu produktivity. Mimořádně důležité je přijetí opatření, jež by snížila riziko nepříznivých účinků na francouzské hospodářství a vzhledem k jeho velikosti a přeshraničnímu významu i nepříznivých vedlejších účinků na hospodářskou a měnovou unii.

               (4)

               Dne 28. dubna 2017 předložila Francie svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Francii se v současnosti vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2017 si francouzská vláda vytyčila cíl odstranit nadměrný schodek do roku 2017, v souladu s doporučením Rady ze dne 10. března 2015 v rámci postupu při nadměrném schodku, a dosáhnout celkového schodku ve výši 2,8 % HDP. Celkový schodek má podle plánu do roku 2020 klesnout na 1,3 % HDP. Střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 0,4 % HDP – by podle plánu mělo být dosaženo do roku 2019. Předpokládá se však, že přepočtené (5) strukturální saldo dosáhne v roce 2020 -1,2 % HDP, a tudíž by střednědobého cíle nebylo během programového období dosaženo. Podle programu stability z roku 2017 by měl poměr dluhu vládního sektoru k HDP klesnout z 95,9 % HDP v roce 2018 na 93,1 % HDP v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2018, nebyla zatím dostatečně upřesněna.

               (7)

               Dne 10. března 2015 doporučila Rada Francii, aby do roku 2017 nadměrný schodek odstranila a aby v roce 2017 dosáhla schodku veřejných financí ve výši 2,8 % HDP v souladu se zlepšením strukturálního salda ve výši 0,9 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se očekává, že celkový schodek vládního sektoru v roce 2017 dosáhne 3,0 % HDP, což je v souladu s referenční hodnotou stanovenou Smlouvou, ale překračuje cíl doporučený Radou. Pokud jde o rok 2018, měl by při nezměněné politice celkový schodek vládního sektoru činit 3,2 % HDP, tudíž být nad referenční hodnotou stanovenou ve Smlouvě, což ukazuje na rizika pro zajištění trvalé nápravy nadměrného schodku. Kromě toho se podle projekcí v období, na které se vztahuje postup při nadměrném schodku, nerealizuje doporučené fiskální úsilí, neboť strategie konsolidace prováděná Francií spoléhá především na zlepšení cyklických podmínek a přetrvávání prostředí s nízkými úrokovými sazbami, což je mimo kontrolu orgánů.

               (8)

               Pokud by v roce 2018 bylo dosaženo včasné a trvalé nápravy, začala by se na Francii vztahovat preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. S ohledem na její fiskální situaci, a zejména na míru zadlužení se očekává, že Francie provede další korekci při dosahování svého střednědobého rozpočtového cíle, kterým je strukturální schodek ve výši 0,4 % HDP. Podle společně dohodnuté korekční matice v rámci Paktu o stabilitě a růstu se tato korekce promítá do požadavku, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí (6) v roce 2018 nepřesáhla 1,2 %. To odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP. Při nezměněné politice existuje v roce 2018 riziko výrazného odchýlení od uvedeného požadavku. Existuje také riziko, že Francie v roce 2018 nedodrží přechodné pravidlo pro zadlužení, protože se předpokládá zhoršení strukturálního salda (o 0,5 % HDP) ve srovnání s minimální lineární strukturální korekcí ve výši 0,4 % HDP. Celkově se Rada domnívá, že Francie musí být připravena přijmout další opatření pro zajištění souladu v roce 2017 a že od roku 2018 budou zapotřebí další opatření, aby bylo dosaženo souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu. Podle nařízení (ES) č. 1466/97 by se však při posuzování rozpočtových plánů a výsledků měla zohledňovat vyrovnanost rozpočtu členského státu s ohledem na cyklické podmínky. Jak připomíná sdělení Komise týkající se evropského semestru 2017, které doprovází tato doporučení pro jednotlivé země, bude třeba, aby posouzení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následné posouzení rozpočtových výsledků za rok 2018 řádně zohledňovalo cíl dosažení orientace fiskální politiky, která přispěje jak k posílení probíhajícího oživení, tak k zajištění udržitelnosti veřejných financí Francie. V této souvislosti Rada konstatuje, že Komise má zejména s ohledem na cyklickou situaci ve Francii v úmyslu provést celkové posouzení v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97.

               (9)

               Poměr veřejných výdajů k HDP ve Francii je jeden z nejvyšších v Unii. Podíl výdajů by měl v roce 2017 dosáhnout 56,2 % HDP, což je o 9,7 procentního bodu více než v Unii. Francie se řídila strategií konsolidace založené na výdajích, která se opírala především o klesající úrokové sazby a škrty v oblasti veřejných investic. Je však nepravděpodobné, že prostředí nízkých úrokových sazeb bude ve střednědobém horizontu převládat, a omezení produktivních veřejných investic by mohlo ohrozit budoucí hospodářský potenciál. Naproti tomu byla při přezkumech výdajů zjištěna řada potenciálních úspor z důvodu vyšší efektivity, které nebyly uskutečněny. Při přezkumu výdajů byl zjištěn zlomek – méně než 2 % – z celkových plánovaných úspor výdajů ve výši 50 miliard EUR za období 2015–2017. Nicméně pouze část z nich se promítla do konkrétních opatření v rozpočtu na rok 2016, opatření obsažená v zákoně o státním rozpočtu na rok 2017 se opírala o ty, které již byly uvedeny v rámci přezkumu výdajů v roce 2015. Možnosti úspor plynoucích z přezkumu výdajů by se mohly výrazně zvýšit tak, že by se rozšířilo spektrum přezkoumávaných oblastí výdajů a uskutečnila víceletá strategie, aby se zjištěné úspory plně promítly do konkrétních rozpočtových opatření.

               (10)

               Vysoké příspěvky sociálního zabezpečení v kombinaci s vysokou mírou zdanění zatěžující společnosti mohou odradit soukromé investice a bránit růstu společností i najímání nových pracovních sil. Nadále jsou uskutečňována politická opatření ke snížení nákladů práce s tím, že v dubnu 2016 byla zahájena druhá fáze snižování příspěvků zaměstnavatelů na sociální zabezpečení plánovaného v rámci paktu solidarity a odpovědnosti. Kromě toho vláda zvýšila na rok 2017 daňovou úlevu pro konkurenceschopnost a zaměstnanost (CICE) z 6 % na 7 %. Tato opatření ke snížení daňového zatížení od roku 2013 konkurenceschopnost Francie zlepšují, nicméně nahromaděné ztráty z minulosti zatím nebyly nahrazeny. U průměrné mzdy měla v roce 2015 Francie nejvyšší příspěvek zaměstnavatelů na sociální zabezpečení v Unii v poměru k celkovým nákladům práce, které hradí zaměstnavatel, i když s klesající tendencí. Nedávná hodnocení těchto opatření zdůraznila jejich pozitivní účinky na zaměstnanost a ziskové rozpětí podniků, ale je zapotřebí dalších hodnocení, aby bylo možné plně posoudit jejich dopad na mzdy, investice, zaměstnanost a ziskové rozpětí podniků. Z nedávných hodnocení rovněž vyplývá, že konsolidace režimů snižování nákladů práce a jejich transformace na trvalé snížení příspěvků na sociální zabezpečení by optimalizovaly jejich účinky na zaměstnanost a investice.

               (11)

               Od 1. července 2016 byla efektivní průměrná sazba daně z příjmů právnických osob, která činila 38,4 %, nejvyšší v Unii a další daně z výroby jsou rovněž mimořádně vysoké. Francie nicméně přijala opatření k postupnému snižování zákonné sazby daně z příjmu právnických osob tak, aby v roce 2020 dosáhla 28 %. Zároveň daňové zatížení dopadá méně než v jiných členských státech na spotřebu. Francie byla v roce 2014 na 27. místě v Unii, pokud jde o procentní podíl daní z příjmů ze spotřeby v celkovém zdanění. Systém DPH je charakterizován základní sazbou, která se řadí do středu, a velmi nízkými sazbami uplatňovanými na širokou základnu. Složitost daňového systému může být překážkou pro dobře fungující podnikatelské prostředí. Francie má vysoké daňové zatížení spolu s řadou daňových úlev, snížených sazeb a velkým počtem daňových režimů, což vede ke zvýšení nákladů na dodržování předpisů a k nejistotě, zejména pro podniky. Celkové daňové výdaje ve výši více než 3 % HDP jsou značné. Správní náklady na výběr daní daňovými orgány jsou rovněž vysoké a jsou vyšší než průměr Unie.

               (12)

               V roce 2016 se míra nezaměstnanosti snížila na 10,1 %. Nezaměstnanost je vyšší u mladých lidí, lidí s nízkou kvalifikací a těch, kteří se nenarodili v Unii. Probíhající reformy správy věcí veřejných jsou klíčové pro přizpůsobení vzdělávacích příležitostí vyhlídkám na získání zaměstnání a hospodářským potřebám. Souběžně s tím se uchazeči o zaměstnání, méně kvalifikovaní pracovníci a zaměstnanci malých a středních podniků střetávají s přetrvávajícími problémy, pokud jde o dostupnost odborné přípravy. Zajištění jejich účasti a relevance poskytované odborné přípravy mohou vyžadovat posílení stávajících opatření a vyrovnání zdrojů. Mladí lidé a mezi nimi ti nejméně kvalifikovaní se stále potýkají s obtížemi při vstupu na trh práce. V této souvislosti přinesla pozitivní výsledky opatření přijatá na podporu učňovské přípravy. Nabízené počáteční vzdělávání a příprava však nejsou dostatečně propojeny s pracovními příležitostmi, zejména v určitých terciárních sektorech, či pokud jsou založeny na výuce ve škole. Kromě toho jsou žáci ze znevýhodněného prostředí častěji směrováni k počátečnímu vzdělání, což má rovněž vysoký podíl na předčasném ukončování studia a přispívá k vysoké nerovnosti ve vzdělávání. Dopad sociálně-ekonomického statusu na výsledky studentů je nejvyšší v OECD.

               (13)

               V roce 2016 bylo zaměstnáno pouze 54,5 % osob v produktivním věku narozených mimo EU. Míra zaměstnanosti žen byla jednou z nejnižších v Unii (45,4 %). Rozdíl v zaměstnanosti mezi osobami narozenými mimo EU a ve Francii se v roce 2016 zvýšil na 17,5 procentního bodu (u žen 23,7 procentního bodu). Špatné výsledky, pokud jde o osoby narozené mimo EU, snižují celkovou míru zaměstnanosti a způsobují chronicky nedostatečné využívání pracovních sil. Druhá generace přistěhovalců se také potýká s nepříznivými výsledky v oblasti zaměstnanosti, které nejsou způsobeny rozdíly ve věku, vzdělání a dovednostech. Navíc přetrvávají rozdíly ve výsledcích v oblasti vzdělávání, protože druhá generace přistěhovalců se dostává na stejnou úroveň pouze částečně. V zájmu řešení tohoto problému je potřeba přijmout komplexní strategii, zahrnující zejména konkrétní opatření týkající se jazykových dovedností, zvyšování kvalifikace a odborné přípravy, pracovního poradenství a dalších cílených aktivních politik na trhu práce. Pro podporu účasti na trhu práce má klíčový význam skutečná dostupnost služeb, jakož i kroky proti diskriminačním praktikám, jež ovlivňují najímání osob narozených mimo EU a druhé generace přistěhovalců.

               (14)

               Od roku 2013 se minimální mzda ve Francii řídí pravidly indexace. V kontextu nízké inflace a zpomalení růstu mezd byl její růst nižší než referenční mzdy. I když je minimální mzda oproti mediánové mzdě vysoká, náklady práce za minimální mzdu byly sníženy osvobozením od sociálních příspěvků. Zvýšení minimální mzdy vyvolávají zvýšení mezd u většiny kategorií pracovníků a mohou vytvářet tlak na zvyšování mezd. I když je indexace minimální mzdy důležitá pro zachování kupní síly pracovníků, mohl by stávající mechanismus indexace přispívat ke zpoždění potřebné celkové úpravy mezd. Za současné vysoké nezaměstnanosti navíc existují rizika, že náklady práce za minimální mzdu budou bránit pracovním příležitostem pro osoby s nízkou kvalifikací. Skupina nezávislých odborníků každoročně posuzuje minimální mzdu ve Francii a vydává nezávazná stanoviska k jejímu vývoji. Jejich stanovisko k prudkému zvyšování ad hoc bylo zatím vždy respektováno a hraje důležitou úlohu při kontrole takovéhoto zvyšování ad hoc.

               (15)

               Zákonem týkajícím se práce, sociálního dialogu a profesní dráhy ze srpna 2016 zavedla Francie opatření zaměřená na zvýšení schopnosti podniků přizpůsobit se hospodářským cyklům a na snížení segmentace. Zákon objasňuje pravidla propouštění z hospodářských důvodů, rozšiřuje působnost většiny podnikových dohod a zvyšuje účinnost kolektivního vyjednávání. Přetrvávající vysoká míra nezaměstnanosti představuje zátěž pro udržitelnost systému dávek v nezaměstnanosti. V tomto ohledu se v březnu 2017 sociální partneři dohodli na nové úmluvě o dávkách v nezaměstnanosti, která byla potvrzena vládou a která je zaměřena na snížení ročního schodku o 1,2 miliardy EUR.

               (16)

               Francie sice zlepšila svou celkovou regulační výkonnost, ale podnikatelské prostředí se nadále řadí do středu ve srovnání s hlavními konkurenty. I přes pokračující úsilí o zjednodušení se podniky stále potýkají s velkou regulační zátěží a rychle se měnícími právními předpisy. To je jedna z hlavních překážek pro soukromé investice. Svým programem zjednodušování právního rámce podnikla Francie kroky k omezení byrokracie pro podniky, ale jedna pětina opatření přijatých před rokem 2016 nebyla do května 2017 realizována. Rozvoj podniků zároveň nadále ovlivňují dopady prahových hodnot, což má důsledky pro jejich hospodářskou výkonnost a výkonnost trhu. Větší sociální a daňové povinnosti vztahující se na podniky od určitého počtu zaměstnanců mohou podniky odradit od rozšiřování na takovou velikost, která by jim umožňovala exportovat a inovovat. Tyto dopady prahových hodnot mohou zpětně ovlivnit produktivitu, konkurenceschopnost a internacionalizaci podniků. Podle empirických zjištění je prahová hodnota 10 a 50 zaměstnanců pro zaměstnavatele zvlášť nákladná a francouzská ekonomika se vyznačuje nepřiměřeně nízkým podílem společností, v nichž počty zaměstnanců přesahují tyto prahy, což naznačuje souvislost mezi oběma jevy.

               (17)

               V celé řadě odvětví se zlepšila hospodářská soutěž v oblasti služeb, nicméně některá hospodářsky významná odvětví, jako je účetnictví, architektura, domácí pečovatelské služby, ubytovací a stravovací služby, taxislužba a služby nájmu vozidla se stále vyznačují nízkou hospodářskou soutěží nebo regulačními překážkami. Přetrvávající překážky pro tyto služby, zejména nadměrné regulační požadavky, odrazují od vstupu na trh nebo omezují účinnou hospodářskou soutěž. Omezení těchto překážek by mohlo umožnit stávajícím či novým firmám, aby pomocí nových technologií a digitalizací zvýšily svoji konkurenceschopnost nebo vstupovaly na trhy, a mohlo by přinést prospěch spotřebitelům ve formě nižších cen a lepší kvality služeb. Za tímto účelem zahájila Komise v lednu 2017 vzájemné hodnocení, které je součástí balíčku na odstranění překážek na trzích služeb a v němž vyzvala členské státy, aby vyhodnotily příslušné překážky, které omezují přístup k určitým povoláním.

               (18)

               Inovace ve Francii neodpovídá výkonnosti vedoucích zemí Evropy v oblasti inovací. Problémem je komplikovanost i celková koordinace. Rozdíl mezi výší poskytované veřejné podpory a průměrnou výkonností Francie v oblasti inovací vyvolává otázky o účinnosti mechanismů veřejné podpory. Zejména není optimální spolupráce mezi veřejným výzkumem a podniky, což nepříznivě ovlivňuje hospodářskou výkonnost systému inovací.

               (19)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Francie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Francii pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Francii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Francii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (20)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017, přičemž její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (21)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem na rok 2017 a program stability z roku 2017. Její doporučení přijatá podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 4,

         DOPORUČUJE Francii v období 2017–2018:

               1.

               Zajistit plnění doporučení Rady ze dne 10. března 2015 v rámci postupu při nadměrném schodku. Vyvinout v roce 2018 významné fiskální úsilí v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, s přihlédnutím k nutnosti posílit probíhající oživení a zajistit udržitelnost veřejných financí Francie. Komplexně přezkoumat výdajové položky s cílem dosáhnout vyšší efektivity, která se promítne do úspor výdajů.

               2.

               Konsolidovat opatření na snížení nákladů práce tak, aby se rozpočtově neutrálním způsobem maximalizovala jejich efektivita a aby se zintenzivnily jejich účinky na zaměstnanost a investice. Rozšířit celkový základ daně a přijmout další opatření k provedení plánovaných snížení zákonné sazby daně z příjmu právnických osob.

               3.

               Zlepšit přístup na trh práce v případě uchazečů o zaměstnání, zejména méně kvalifikovaných pracovníků a osob z přistěhovaleckého prostředí, včetně revize systému odborného vzdělávání a přípravy. Zajistit, aby vývoj minimální mzdy byl konzistentní s vytvářením pracovních míst a konkurenceschopností.

               4.

               Dále snížit regulační zátěž pro podniky, mimo jiné pokračováním v programu zjednodušování. Pokračovat v odstraňování překážek hospodářské soutěže v odvětví služeb, mimo jiné v odvětví služeb pro podniky a regulovaných povolání. Zjednodušit a zvýšit efektivnost režimů veřejné podpory pro inovace.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Cyklicky očištěné saldo bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, přepočtené Komisí za použití společně dohodnuté metodiky.

      (6)  Čisté veřejné výdaje tvoří celkové vládní výdaje s vyloučením výdajů na úroky, výdaje na programy Unie, které jsou v celé výši pokryté z fondů EU, a nediskreční změny výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Francií financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů povinné na základě zákona; jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.