               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 417 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Malty na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Malty z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Malty na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Malty z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv, který byl vyhlášen Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, ve které není Malta uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady 22. března 2018. Rada přijala doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) dne 14. května 2018.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Malta jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby doporučení pro eurozónu týkající se hospodářské politiky, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení, a to především do doporučení č. 1, bylo provedeno plně a včas. Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Maltě
                  4
                pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen pokrok, kterého Malta dosáhla při plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (3)Dne 13. dubna 2018 předložila Malta svůj národní program reforem na rok 2018 a svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (5)Na Maltu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém programu stability z roku 2018 plánuje na období 2018–2021 z hlediska celkového salda udržení přebytku. Střednědobý rozpočtový cíl v podobě vyrovnaného rozpočtu ve vztahu k HDP je v programovém období stále plněn s rezervou. Podle programu stability se očekává, že celkový poměr veřejného dluhu k HDP zůstane pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou Smlouvou a postupně se bude snižovat z 50,8 % v roce 2017 na přibližně 36 % v roce 2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný pro období 2018–2019 a příznivý pro období 2020–2021. Na základě prognózy Komise z jara 2018 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2018 přebytku ve výši 0,6 % HDP a v roce 2019 1,1 % HDP, což je nad střednědobým rozpočtovým cílem. Celkově se Rada domnívá, že Malta ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2018 a 2019 dodrží. Zároveň by však měla pozorně sledovat krátkodobý a dlouhodobý vývoj výdajů, zejména s ohledem na možná budoucí rizika ohrožující pevnost příjmů.

               (6)Jak bylo uvedeno v doporučení pro eurozónu pro rok 2018, boj proti strategiím agresivního daňového plánování má zásadní význam pro omezení narušení hospodářské soutěže mezi podniky, zajištění spravedlivého zacházení s daňovými poplatníky a ochranu veřejných financí. Agresivní daňové plánování daňových poplatníků má vedlejší účinky na ostatní členské státy, a proto vyžaduje přijetí koordinovaných vnitrostátních opatření doplňujících právní předpisy EU. Skutečnost, že neexistují srážkové daně z dividend, úroků a licenčních poplatků, které společnosti se sídlem na Maltě vyplácejí do zahraničí (jinými slovy z plateb rezidentů EU rezidentům třetích zemí), může vést k tomu, že pokud tyto platby nepodléhají dani v přijímající zemi, mohou zůstat zcela nezdaněny. I když nový maltský režim srážky pomyslných úroků pomůže omezit zvýhodnění dluhu oproti vlastnímu kapitálu, nedostatečná pravidla proti zneužívání v kombinaci s režimem, který je založený na kapitálu a má relativně vysokou míru návratnosti, může poskytovat příležitosti k vyhýbání se daňovým povinnostem. Některá ustanovení dvoustranných daňových dohod mezi Maltou a ostatními členskými státy EU ve spojení s maltským daňovým systémem, v němž společnost, která je na Maltě rezidentem, ale nemá na ní sídlo, je zdaněna u zdroje a na základě remitence, mohou společnosti využívat k vyhýbání se daňovým povinnostem. Komise bere na vědomí závazek Malty bojovat proti agresivnímu daňovému plánování daňových poplatníků. Komise bude po jednáních, která proběhla v poslední době, pokračovat v konstruktivním dialogu zaměřeném na boj proti strategiím agresivního daňového plánování daňových poplatníků.

               (7)Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí zůstává na Maltě i nadále problémem. Výhradním důvodem je rozpočtový dopad nákladů souvisejících se stárnutím populace, jako jsou např. náklady na zdravotní péči, dlouhodobou péči a důchody. Důchodový systém se potýká s dvěma problémy, a sice dosáhnout udržitelnosti a současně zajistit přiměřené důchody. Dlouhodobé vyhlídky na udržitelnost výdajů na důchody se zlepšily především díky příznivějšímu hodnocení dlouhodobého růstového potenciálu Malty. Opatření zavedená rozpočtem z roku 2016 však měla na dlouhodobou udržitelnost důchodového systému jen omezený dopad, a systém proto i nadále představuje velkou výzvu. Navíc i přes opatření, která byla zavedena pro zlepšení přiměřenosti důchodů, přetrvává výrazný rozdíl mezi důchody žen a mužů. Výkon systému zdravotní péče se zlepšil a čekací doby se snižují. Problémy však přetrvávají v oblasti redistribuce zdrojů a činností z nemocniční na primární péči. Institucionální uspořádání poskytování primární zdravotní péče vyvíjí tlak jak na nemocniční, tak na akutní péči. Nemocniční péče a primární péče nejsou dobře koordinovány a akutní péče je i nadále využívána neúčinně. Významným problémem zůstává přístup k inovativním léčivům, a to i z rozpočtového hlediska. Byly přijaty iniciativy, které by měly uspokojit rostoucí poptávku po dlouhodobé péči, včetně pobídek pro komunitní a domácí péči.

               (8)Určitého pokroku bylo dosaženo při zlepšování přeshraniční spolupráce. Zdá se však, že Maltský úřad pro finanční služby (MFSA) má stále málo zaměstnanců, a přetrvávají obavy o jeho schopnosti vykonávat dohled nad velkým přeshraničním finančním systémem, především nad jeho nebankovním segmentem. Kromě toho, i když odvětví služeb (zejména odvětví hazardních her poskytovaných online) výrazně přispívá k trvalému hospodářskému růstu země, může s sebou přinášet rizika pro integritu finančního systému, a proto je třeba vytvořit přísný rámec proti praní peněz. Malta v poslední době provedla čtvrtou směrnici o boji proti praní peněz, efektivitu provádění je však ještě třeba posoudit. Maltské orgány kromě toho v návaznosti na provedení směrnice do vnitrostátního práva nedávno předložily integrovanou strategii pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Mimo jiná opatření bude zřízen Národní koordinační výbor pro boj proti praní peněz a financování terorismu, který bude složen ze zástupců vlády a dalších příslušných státních orgánů. Zajištění řádného provádění a účinného prosazování nedávno přijatého regulačního rámce však zůstává problematické.

               (9)V situaci silného hospodářského růstu a v návaznosti na reformy podporující zaměstnanost žen a zvyšování kvalifikace pracovních sil se dále zlepšovaly výsledky maltského trhu práce. Nicméně dále se musí řešit velké rozdíly v zaměstnanosti žen a mužů a nízká účast žen starších třiceti let a osob se zdravotním postižením na trhu práce. Struktura otcovské a rodičovské dovolené zůstává relativně slabá, ale je důležitá pro vyvážení pečovatelských povinností mezi ženami a muži a pro větší podporu práce žen. Roste nedostatek pracovních sil a přetrvává nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Podstatná část maltské pracovní síly má stále nízkou kvalifikaci a nedostatek pracovních sil a dovedností se čím dál tím více řeší využíváním zahraniční pracovní síly. Očekává se, že politické iniciativy prováděné v oblastech trhu práce, dovedností a sociálního začleňování budou pokračovat, ovšem měly by být podloženy monitorováním a hodnocením založeným na výsledcích.

               (10)Míra předčasného ukončování školní docházky činila v roce 2017 18,6 %, byla tedy opět nejvyšší v EU a v porovnání s předchozím rokem se téměř nezlepšila. Malta má rovněž nejvyšší míru předčasného ukončování školní docházky v případě zdravotně postižených osob. Tato míra činí 50 %, což je dvojnásobek průměru EU. Výsledky vzdělávání jsou navíc silně ovlivněny socioekonomickým původem studentů, typem školy a případným postižením. Rozdíl mezi výsledky v přírodních vědách, které vykazují studenti z nejlepších a nejhorších škol, patří mezi největší v EU a je 1,5krát vyšší než průměr Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj. Podíl žáků se špatnými výsledky v matematice, přírodních vědách a čtení je čtvrtý nejvyšší v EU. Chybí celková strategie pro zlepšení rovnosti ve vzdělávání a snížení rozdílů ve studijních výsledcích různých sociálních skupin a typů škol.

               (11)Silný ekonomický růst zvyšuje tlak na infrastrukturu a přírodní zdroje. Především v odvětví silniční dopravy se musí řešit závažné problémy infrastruktury a dlouhodobé udržitelnosti. Nedostatečná dopravní infrastruktura a rostoucí náklady spojené s přetížením silnic jsou překážkou investic. Zvýšení počtu vozidel a dopravy zvyšuje emise skleníkových plynů a negativně ovlivňuje kvalitu ovzduší. Může mít také negativní dopad na cestovní ruch, který představuje významný pilíř maltského hospodářství. Potřeba řešit nedostatek infrastruktury je proto doprovázena potřebou nalézt čistá dopravní řešení. V roce 2016 vláda přijala vnitrostátní dopravní strategii s výhledem do roku 2050 a hlavní operační dopravní plán do roku 2025. Oznámila také projekt modernizace silniční sítě v hodnotě 700 milionů EUR. Očekává se, že tato opatření dohromady sníží ekonomické dopady přetížení silnic o méně než 20 %. Zvýšení hospodářské činnosti může zhoršit situaci na problematických místech infrastruktur a vytvářet ještě větší tlak na environmentální zdroje. Plán kromě toho neobsahuje jasný cíl pro snížení emisí skleníkových plynů z dopravy a nenavrhuje efektivní systém monitorování oznámených opatření (kromě pětiletého přezkumného cyklu). Je proto důležité stanovit cíle a provést opatření, která do roku 2025 výrazně sníží dopravní přetížení a emise skleníkových plynů z dopravy, a zajistit průběžné sledování pokroku.

               (12)Problémy plynoucí z velikosti země a její ostrovní povahy představují zvláště přesvědčivý argument pro postupný přechod k oběhovému hospodářství. Inteligentní investice mohou pomoci snížit tlak na zranitelné přírodní zdroje ostrova. Například pokud nebudou vyřešeny problémy, které existují při nakládání se stavebním a demoličním odpadem, může se snížit kvalita životního prostředí i atraktivita země jako turistické destinace. Přestože Malta zůstává na žebříčku ekologické inovace na spodních příčkách (v roce 2016 26. místo v EU oproti 18. místu v roce 2013, podle indexu ekologické inovace), má potenciál uvolnit investice na vytvoření nebo přijetí inovativních řešení zaměřených na zlepšení účinného využívání zdrojů a energetické účinnosti ve stavebnictví a při nakládání s odpady a odpadní vodou. Zlepšení jsou nutná zejména v oblasti nakládání s odpady spolu s investicemi do zařízení pro recyklaci stavebního a demoličního odpadu a dále v oblasti provádění kontrol zaměřených na předcházení vzniku nelegálních skládek nebo shazování stavebního a demoličního odpadu do moře.

               (13)Soudní systém se nadále potýká s problémy v oblasti efektivity a pro zajištění vysoké kvality podnikatelského prostředí je potřeba zavést silnější právní a institucionální rámec pro boj s korupcí. Nedostatky ve správě a řízení v rámci boje proti korupci mohou nepříznivě ovlivňovat podnikatelské prostředí a mít negativní dopad na investice. Malta musí efektivněji bojovat s korupcí, zejména pokud jde o vyšetřování a stíhání korupce. Zlepšení správního rámce je zásadní pro zachování dobré pověsti Malty a její přitažlivosti jako cíle mezinárodních investic.

               (14)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Malty, kterou zveřejnila ve své zprávě o této zemi pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Maltě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku na Maltě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (15)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018 a dospěla ke stanovisku, že Malta zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               DOPORUČUJE Maltě v období 2018–2019:

               1.Posílit celkový správní rámec zvýšením vnitrostátního dohledu nad mezinárodně orientovanými finančními podniky s licencí na Maltě, zajištěním efektivního prosazování rámce proti praní peněz a dalším zintenzivněním boje s korupcí.

               2.Zajistit udržitelnost systémů zdravotní péče a důchodů, a to i zvýšením zákonem stanoveného věku pro odchod do důchodu a omezením možnosti předčasného odchodu do důchodu.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 417 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078

                     (4)

                        SWD(2018) 216 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 413 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě zohlednila evropský pilíř sociálních práv, který byl vyhlášen Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které Lotyšsko není uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne Komise přijala rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které dne 22. března 2018 potvrdila Evropská rada. Rada přijala uvedené doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) dne 14. května 2018.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Lotyšsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení, zejména doporučení č. 1 a 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Lotyšsku pro rok 2018
                  4
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lotyšsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 11. dubna 2018 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2018 a dne 16. dubna svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Lotyšsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2018 vláda předpokládá, že se celkové saldo zhorší a schodek z roku 2017 ve výši 0,5 % HDP vzroste na 0,9 % HDP v letech 2018 i 2019 a poté se v letech 2020 a 2021 opět zlepší na 0,4 % HDP. Očekává se, že tento vývoj bude v souladu se střednědobým rozpočtovým cílem, jímž je strukturální schodek ve výši 1 % HDP, a s povolenými odchylkami na základě doložky o důchodové reformě a strukturálních reformách zdravotnictví. Přepočtený[1] schodek strukturálního salda se podle odhadu zvýší z –1,2 % HDP v roce 2017 na –1,7 % HDP v roce 2018 a poté klesne na –1,5 % v roce 2019. Podle programu stability z roku 2018 by měl poměr veřejného dluhu k HDP klesnout ze 40,1 % HDP v roce 2017 na 36 % HDP do roku 2021. Projekce programu, co se týče růstu HDP, se jeví být pro rok 2018 výrazně příznivé a pro rok 2019 uspokojivé v porovnání s prognózou Komise. Rizika pro stav rozpočtu jsou zvýšená s ohledem na optimistické předpovědi, pokud jde o výtěžnost opatření na zlepšení dodržování daňových předpisů.

               (7)Rada dne 11. července 2017 Lotyšsku doporučila dosáhnout v roce 2018 střednědobého rozpočtového cíle s přihlédnutím k dočasně povoleným odchylkám souvisejícím s prováděním systémové důchodové reformy a strukturálních reforem. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  7
                ve výši 6,0 % v roce 2018, což odpovídá povolenému zhoršení strukturálního salda o 0,3 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2018 existuje v roce 2018 riziko výrazného odchýlení se od střednědobého rozpočtového cíle. Díky lepšímu výsledku za rok 2017, než se očekávalo, však může být v roce 2018 toto riziko nižší. Zároveň nástroj věrohodnosti na základě prognózy Komise z jara 2018 ukazuje na vysokou míru nejistoty, pokud jde o odhad mezery výstupu pro Lotyšsko na základě společné metodiky. Pokud se to potvrdí, budou tyto faktory zohledněny v posouzení ex post za rok 2018 na jaře 2019.

               (8)V roce 2019 by Lotyšsko mělo dosáhnout svého střednědobého rozpočtového cíle s ohledem na dočasnou odchylku povolenou pro období 2017–2019 v souvislosti s prováděním strukturálních reforem ve zdravotnictví. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 4,3 % v roce 2019, která odpovídá požadovanému zlepšení strukturálního salda ve výši 0,4 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2018 existuje riziko výrazného odchýlení se od uvedeného požadavku v roce 2019 a za období 2018 a 2019 celkově. Celkově se Rada domnívá, že by nezbytná opatření měla být přijata s účinností od roku 2018, aby byla dodržena ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.

               (9)V Lotyšsku je velká příjmová nerovnost. Poměr mezi příjmy nejbohatších 20 % domácností a nejchudších 20 % domácností byl v roce 2017 na úrovni 6,3, což je jedna z nejvyšších hodnot v EU, jelikož přerozdělení prostřednictvím systému daní a dávek je nižší. Daňový systém v Lotyšsku byl reformován a zvýšila se progresivita daně z příjmů fyzických osob; daňové zatížení osob s nízkou mzdou je však i nadále relativně vysoké a odrazuje od práce na řádný zaměstnanecký poměr. Daňová reforma se omezila na to, že zdanění bylo přesunuto na zdroje, které méně omezují růst, a bylo dosaženo stanoveného cíle politiky spočívajícího ve zvýšení podílu daňových příjmů na HDP. Nízký podíl daňových příjmů na HDP má za následek omezené zdroje pro udržitelné poskytování veřejných služeb a sociální začleňování. Příjmový potenciál zdanění nemovitostí a kapitálu je v porovnání s jinými zeměmi EU málo využitý. I přes určitý pokrok v boji proti daňovým únikům zůstává nedostatečné dodržování daňových předpisů vážným problémem.

               (10)Nedostatky v systému sociálního zabezpečení mají za následek vysoký podíl osob, které jsou ohroženy chudobou nebo sociálním vyloučením, a svědčí o problémech souvisejících s minimálním příjmem, důchody a začleňováním osob se zdravotním postižením. Míra chudoby u osob se zdravotním postižením a u starších osob se v posledních letech zvýšila a obě patří k nejvyšším v Evropě. Reforma výše minimálního příjmu, jež byla oznámena v roce 2014, nebyla provedena, což má negativní dopad na nejchudší domácnosti. Přiměřenost dávek sociální pomoci se zvýšila pouze mírně a zůstává na nízké úrovni. Minimální starobní důchody se nezvýšily od roku 2006. Podíl osob, jež čelí závažné deprivaci v oblasti bydlení, patří k nejvyšším v Evropě a dostupnost sociálního bydlení je omezená.

               (11)Situace na trhu práce je napjatá v důsledku nepříznivého demografického vývoje a emigrace. Růst zaměstnanosti brzdí snižující se nabídka práce, přičemž pracovní příležitosti se liší v závislosti na regionu a požadované kvalifikaci. Pokročila reforma učebních osnov odborného vzdělávání a přípravy zaměřená na sladění vzdělávání se stávajícími požadavky na dovednosti. Je však zapotřebí dalšího úsilí k plnému provedení této reformy a ke zvýšení účasti jak v počátečním, tak i v dalším odborném vzdělávání a přípravě. Ve spolupráci se sociálními partnery a s podniky se začal uplatňovat nový přístup učení se prací. Účast v programu je však nízká. Účast dospělých na vzdělávání se zvýšila pouze mírně a nezaměstnaní se zapojují do aktivních opatření na trhu práce v nižší míře než ve většině ostatních členských států. To je vzhledem k vysoké míře nezaměstnanosti osob s nízkou kvalifikací důvodem k obavám. V širším kontextu je pro zvýšení angažovanosti sociálních partnerů důležité posílení jejich kapacity.

               (12)Probíhají reformy systému zdravotnictví. Očekává se, že navýšené finanční prostředky na zdravotnictví napomohou odstranit některé překážky v přístupu ke zdravotní péči spojené s ročními limity služeb a s dlouhými čekacími dobami. Veřejné financování zdravotní péče je však i nadále hluboko pod průměrem EU a dosud nebyla zavedena opatření na zvýšení efektivnosti, včetně účinných opatření v oblasti prevence, zefektivnění nemocniční péče, posílení primární péče a zaměření na řízení kvality. Výsledky v oblasti zdravotnictví jsou poměrně slabé a včasný přístup k finančně dostupné zdravotní péči pro každého je nadále důvodem ke znepokojení. Vysoké doplatky a rozdělení zdravotních služeb do dvou košů (na „úplné“ a „minimální“) přinášejí riziko omezení přístupu některých skupin a nepříznivých výsledků v oblasti zdravotnictví.

               (13)Nedostatky v kvalitě právní úpravy a nízká účinnost a efektivnost veřejné správy jsou nepříznivé pro podnikatelské prostředí. V roce 2016 vláda představila ambiciózní plán reforem pro zeštíhlení a větší profesionalitu veřejného sektoru s cílem zlepšit efektivnost prostřednictvím snížení počtu zaměstnanců a centralizace podpůrných funkcí, posílit platby na základě výkonnosti a zvýšit transparentnost. Tento plán se nicméně vztahuje pouze na ústřední správu, přestože podstatných úspor díky vyšší efektivitě by bylo možné dosáhnout i na úrovni obcí. Státem vlastněné podniky, které tvoří podstatnou část hospodářství, jsou koordinovány na vládní úrovni. Zatímco společnosti vlastněné ústřední vládou podléhají centralizovanému rámci správy a řízení, přístavy a podniky, které vlastní obce, se nacházejí mimo tento rámec.

               (14)Podnikatelské prostředí v Lotyšsku i nadále poškozuje korupce a předcházení střetům zájmů je stále rigidní a formalistické. Zpoždění při přijímání právních předpisů na ochranu oznamovatelů poškozuje odpovědnost a efektivnost veřejné správy. Regulace insolvenčních řízení byla během posledních let významně posílena, takže se omezily možnosti zneužití. Rada pro justici nicméně podpořila vyšetřování minulých obvinění ze zneužití v insolvenčním systému prostřednictvím přezkoumání některých případů. Doporučila zlepšit posuzování kvalifikovanosti soudců a přezkoumala dostupná disciplinární opatření.

               (15)Lotyšské banky poskytující služby klientům-nerezidentům jsou vystaveny vysokému riziku, že budou zataženy do praní peněz. To působí problémy pro integritu finančního systému v Lotyšsku a může to poškodit jeho pověst a rovněž nepříznivě ovlivnit investice a hospodářský růst. Rámec pro boj proti praní peněz byl nedávno posílen, avšak pro dosažení udržitelného zlepšení bude třeba pokračovat v úsilí. Lotyšsko nedávno přijalo zákon, jehož cílem je výrazně omezit expozici lotyšského finančního sektoru rizikům praní peněz. Klíčovými prvky je posílení výměny informací mezi finančními institucemi a donucovacími orgány a omezení transakcí s krycími společnostmi. Dopady zákona a jeho účinnost bude třeba sledovat.

               (16)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (17)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018, přičemž její stanovisko
                  8
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

               DOPORUČUJE Lotyšsku v období 2018–2019:

               1.Dosáhnout v roce 2019 střednědobého rozpočtového cíle s přihlédnutím k povoleným odchylkám souvisejícím s prováděním strukturálních reforem, pro něž byla dočasně povolena odchylka. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunutím zdanění na jiné zdroje, zejména kapitál a nemovitosti, a zlepšením dodržování daňových předpisů.

               2.Zlepšit přiměřenost dávek zaručujících minimální příjem, minimálních starobních důchodů a podpory příjmu pro osoby se zdravotním postižením. Zvýšit relevantnost odborného vzdělávání a přípravy z hlediska trhu práce a posílit rozšiřování dovedností pracovníků a uchazečů o zaměstnání s nízkou kvalifikací. Zvýšit dostupnost, kvalitu a nákladovou efektivnost sytému zdravotnictví.

               3.Posílit efektivnost veřejného sektoru, zejména pokud jde o místní orgány a státem vlastněné podniky. Posílit odpovědnost veřejné správy prostřednictvím ochrany oznamovatelů, předcházení střetům zájmů a přijímání opatření v návaznosti na výsledky probíhajícího posuzování dřívějších insolvenčních řízení.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 413 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 212 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Lotyšskem financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření jak na straně příjmů, tak na straně výdajů jsou kompenzována.

                     (8)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 419 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Dokument náležitě zohlednil evropský pilíř sociálních práv, vyhlášený Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority roční analýzy růstu potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které není Rakousko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady dne 22. března 2018. Dne 14. května 2018 přijala Rada doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“).

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Rakousko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Rakousku pro rok 2018
                  4
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, který Rakousko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 25. dubna 2018 předložilo Rakousko svůj národní program reforem na rok 2018 a dne 21. března 2018 svůj program stability na rok 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Další podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v jejích pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Rakousko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2018 předpokládá rakouská vláda zlepšení celkového salda ze schodku ve výši 0,7 % HDP v roce 2017 na přebytek ve výši 0,4 % HDP v roce 2022. Očekává se, že střednědobý rozpočtový cíl – strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP k roku 2017 – bude splněn roku 2019. Podle programu stability by měl poměr dluhu veřejného sektoru k HDP postupně klesnout ze 78,1 % HDP v roce 2017 na 62,2 % HDP v roce 2022. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro rok 2018 optimistický a po tomto roce reálný. Hlavní rizika pro střednědobé rozpočtové plánování jsou diskreční opatření politiky, která by měla platit od roku 2020, jako je oznámená reforma daně z příjmů fyzických osob, jejíž čistý rozpočtový dopad není dosud plně specifikován.

               (7)Program stability uvádí, že rozpočtové důsledky mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostních opatření jsou značné, a náležitě dokládá rozsah a povahu těchto dodatečných rozpočtových nákladů. Podle Komise dosáhly v roce 2017 způsobilé dodatečné výdaje 0,03 % HDP v souvislosti s mimořádným přílivem uprchlíků, zatímco v souvislosti s bezpečnostními opatřeními žádné dodatečné výdaje nevznikly. Ustanovení uvedená v čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 umožňují zohlednění těchto dodatečných výdajů, protože příliv uprchlíků a závažnost teroristické hrozby představují mimořádné události, jejich dopad na veřejné finance Rakouska je značný a udržitelnost by povolením dočasné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebyla ohrožena. Požadovaná korekce směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro rok 2017 proto byla s ohledem na dodatečné náklady na uprchlíky snížena.

               (8)Dne 11. července 2017 Rada doporučila, aby Rakousko zajistilo, že se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v roce 2018 omezí na výjimku spojenou s rozpočtovými důsledky mimořádného přílivu uprchlíků a bezpečnostními opatřeními. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2018 ve výši 3,3 %, což odpovídá povolenému zhoršení strukturálního salda o 0,2 % HDP. Při zohlednění umožněných výjimek prognóza Komise z jara 2018 poukazuje na riziko určité odchylky od uvedeného požadavku za rok 2018 a za období 2017–2018 dohromady.

               (9)Rakousko by mělo dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2019 s ohledem na příspěvky související s mimořádnými událostmi, u kterých je zaručena dočasná odchylka. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 2,9 %, což odpovídá zlepšení strukturálního salda o 0,3 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2018 by za předpokladu nezměněné politiky Rakousko v roce 2019 riskovalo významnou odchylku od požadavku v důsledku odchylky za spojené období let 2018 a 2019. Současně s tím se očekává, že odchylka Rakouska od jeho střednědobého cíle v roce 2019 bude 0,1 % HDP. Předpokládá se také, že Rakousko v letech 2018 a 2019 dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově zastává Rada stanovisko, že Rakousko musí být připraveno přijímat další opatření, aby zajistilo soulad s požadavky v roce 2018, a že pro rok 2019 by měla být přijata další nezbytná opatření, aby byla dodržena ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.

               (10)Podle zprávy o stárnutí obyvatelstva 2018 předpokládané zvyšování výdajů na důchody, zdravotnictví a dlouhodobou péči poukazuje na středně vysoké riziko ohrožující udržitelnost veřejných financí ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Veřejné výdaje Rakouska na důchody jsou vyšší než průměr EU (13,8 % ve srovnání s 11,2 % v roce 2016) a očekává se jejich další růst do roku 2070 (0,5 % ve srovnání s –0,2 % HDP). I když nedávné reformy poskytly pobídky k pozdějšímu odchodu do důchodu, další hromadění nároků na dávky během prodloužené pracovní doby dlouhodobou udržitelnost nezlepší. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu u žen v 60 letech je jedním z nejnižších v EU. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu u žen se pouze postupně upraví do roku 2024, přičemž k harmonizaci se zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu u mužů dojde až v roce 2033. Zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu a omezení předčasných odchodů do důchodu by přispělo k udržitelnosti důchodových systémů v kontextu stárnoucí populace.

               (11)Veřejné výdaje na zdravotní péči jsou nad průměrem EU (7 % oproti 6,8 % HDP v roce 2016) a očekává se jejich růst v míře vyšší, než je tomu v průměru EU (1,3 % oproti 0,9 % HDP), což by zvýšilo veřejné výdaje na zdravotní péči do roku 2070 na 8,3 % HDP. Přepokládá se, že výdaje na dlouhodobou péči se do roku 2070 zdvojnásobí z 1,9 % na 3,8 % HDP. Zavedení stropů výdajů prostřednictvím zákona o vyrovnávání příjmů z roku 2017 a reforma posilující primární zdravotní péči a snižující závislost na odvětví nemocniční péče jsou počátkem řešení problému udržitelnosti péče. Trvale vysoký počet poboček zdravotních pojišťoven poskytuje údaj o dalších možných úsporách v oblasti správy a administrativních nákladů. Účinnější způsoby zadávání veřejných zakázek (např. zadávací řízení zveřejněná v celé Unii, necenová zadávací kritéria a meziregionální agregace zadávacích řízení) by zlepšilo kvalitu a nákladovou efektivnost. Pokud jde o oblast dlouhodobé péče, předpokládá se, že nedávná politická opatření, jako jsou rozhodnutí o zrušení používání soukromého majetku osob na financování lůžkové dlouhodobé péče, výdaje spíše zvýší (než že by zůstaly ve stejné výši).

               (12)Zákon o vyrovnávání příjmů z roku 2017 přispěl ke zjednodušení finančních vztahů mezi různými úrovněmi správy v Rakousku, a to zahájením financování zaměřeného na úkoly, zjednodušením distribuce mezivládních transferů a přidělením vlastních zdrojů příjmů pro spolkové státy. Nicméně i přes toto reformní úsilí je fiskální rámec nadále nejasný a stále trvá významný nesoulad mezi výdaji a odpovědností za získávání příjmů, což vytváří slabé pobídky pro rozpočtovou disciplínu na nižší než celostátní úrovni.

               (13)Navzdory daňové reformě z roku 2016 zůstává daňové zatížení práce vysoké a dojde k jeho postupnému zvyšování, pokud daňová pásma nebudou indexována podle inflace. Osoby s vyššími příjmy zaznamenaly z reformy relativně velký prospěch ve srovnání s osobami s nižším příjmem a daňové zatížení osob s nízkými příjmy je stále vysoké. Z daňové reformy měli prospěch rovněž více muži než ženy. Zdroje příjmů považované za méně nepříznivé pro růst, jako jsou například periodické daně z nemovitostí, se zdají být nedostatečně využity, hlavně z důvodu převážně zastaralého daňového základu. Příjmy z periodických daní z nemovitostí jsou v Rakousku na nízké úrovni 0,2 % HDP, přitom průměr EU v roce 2016 činil 1,6 % HDP. K řešení tohoto problému by mohlo přispět přesunutí daňové zátěže z oblasti práce na méně nepříznivé zdroje příjmů.

               (14)Trh práce funguje dobře, přetrvávají však problémy pro konkrétní skupiny osob, jako jsou např. ženy a lidé z přistěhovaleckého prostředí. I přes celkově vysokou míru zaměstnanosti žen jsou jejich výsledky na trhu práce, pokud jde o zaměstnání na plný úvazek, relativně nízké. Míra zaměstnanosti žen na částečný úvazek, která v roce 2016 činila 47,9 %, je i nadále jednou z nejvyšších v EU (průměr EU: 31,4 %). Přispívají k tomu problémy spojené s přístupem k formální péči o děti, a to zejména mimo městské oblasti. Vysoký podíl žen v práci na částečný úvazek, což je z velké části způsobeno tím, že ženy vykonávají neplacené důležité úkoly, jako je péče o děti a příbuzné, jakož i jejich nižší hodinová mzda, přispívají k trvale vysokému rozdílu v platech žen a mužů. Posledně uvedený důvod má přímý dopad na akumulaci nároků na důchodové zabezpečení, což má za následek velké rozdíly ve výši důchodů.

               (15)Výsledky vzdělávání znevýhodněných studentů se nezlepšily. Nadále existují velké rozdíly ve výkonnosti mezi studenty s přistěhovaleckým původem a bez něj. Vnitrostátní testování v roce 2016 potvrdilo, že více než 25 % žáků chybí základní dovednosti v německém jazyce. Nedávné mezinárodní zkoušky také potvrdily zvyšující se zaostávání ve čtení u žáků, kteří pocházejí z nižších socio-ekonomických vrstev nebo z rodin migrantů. Srovnáme-li výsledky programu pro mezinárodní hodnocení žáků (PISA) z let 2012 a 2015, podíl studentů se slabými výsledky vzrostl ve všech třech hlavních oblastech, tj. v matematice, čtení a přírodních vědách. Žáci narození v Rakousku mají lepší výsledky než první generace migrantů, přičemž rozdíl odpovídá téměř třem letům školní docházky.

               (16)I když je produktivita v Rakousku vysoká, její růst je v posledních letech nevýrazný i přes značné úsilí, např. prostřednictvím investic do výzkumu a vývoje a zlepšení rámce pro začínající podniky. Ostatní nástroje na podporu růstu produktivity souvisí s digitalizací společnosti, růstem podniků a hospodářskou soutěží v oblasti služeb. Rakousko má významné překážky v přístupu a omezující pravidla pro výkon podnikatelských služeb a regulovaných povolání. Mezi tyto překážky patří zvláštní požadavky na podílnictví, široký rozsah vyhrazených činnost a mezidisciplinární omezení
                  7
               . Důležitým nástrojem k řešení tohoto problému je další úsilí o snížení zátěže a plánované zhodnocení rakouského zákona o živnostenském podnikání (Gewerbeordnung).

               (17)Intenzivnější hospodářská soutěž v odvětví služeb by pomohla Rakousku vyřešit problémy s šířením digitálních technologií a obchodních modelů, zejména u mikropodniků a malých a středních podniků. Digitalizace těchto podniků je v Rakousku obzvláště důležitá, neboť tvoří páteř rakouského hospodářství. Klíčové jsou iniciativy, jako je „KMU Digital“ a „AT:net“, a provádění rakouského digitálního plánu. Další otázka se týká rozšiřování podniků a zejména vysoce inovativních společností. Financování v pozdější fázi, například ve formě rizikového kapitálu a přístupu na veřejné kapitálové trhy, je pro rychle se rozvíjející podniky nedostatečné. Rychle rostoucí podniky jsou klíčové pro šíření nových technologií a obchodních modelů, včetně digitálních dovedností, a tím i pro růst produktivity.

               (18)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rakouska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rakousku pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rakousku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rakousku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (19)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018, přičemž její stanovisko
                  8
                je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               DOPORUČUJE Rakousku v období 2018–2019:

               1.Dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2019, s ohledem na příspěvky související s mimořádnými událostmi, u kterých je zaručena dočasná odchylka. Zajistit udržitelnost systému zdravotnictví, dlouhodobé péče a důchodového systému zvýšením zákonného věku odchodu do důchodu a omezením předčasných odchodů do důchodu. Zefektivnit veřejné služby, mimo jiné prostřednictvím propojením odpovědnosti v oblasti financování a výdajů.

               2.Snížit daňové zatížení, zejména osob s nízkými příjmy, přesunem daňového zatížení na jiné zdroje příjmů, které méně omezují růst. Zlepšit výsledky žen na trhu práce. Zlepšit základní dovedností u znevýhodněných mladých lidí a osob z přistěhovaleckého prostředí. Podpořit růst produktivity, a to stimulací digitalizace podniků a růstem podniků a snížením regulačních překážek v odvětví služeb.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 419 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 218 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Doporučení k řešení těchto problémů byla v lednu 2017 předložena v dokumentech COM(2016) 820 a SWD (2016) 436.

                     (8)

                        Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 414 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Litvy na rok 2018a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Litvy na rok 2018

                  a stanovisko Rady k programu stability Litvy z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv, který byl vyhlášen Evropským parlamentem, Radou a Komisí dne 17. listopadu 2017. Priority roční analýzy růstu potvrdila Evropská rada dne 22. března 2018. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 rovněž zprávu mechanismu varování, ve které Litva není uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady dne 22. března 2018. Rada přijala doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) dne 14. května 2018.

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Litva jakožto členský stát, jehož měnou je euro, měla zajistit, aby bylo doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení, a to především do doporučení č. 1, plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Litvě pro rok 2018
                  4
               . V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Litva učinila v plnění jí určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 26. dubna 2018 předložila Litva svůj národní program reforem na rok 2018 a dne 30. dubna předložila svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Litvu se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2018 litevská vláda plánuje zachovat mezi lety 2018 a 2020 celkový přebytek ve výši 0,6 % HDP a v roce 2021 očekává jeho pokles na 0,3 % HDP. Plánuje se, že střednědobý rozpočtový cíl – tj. schodek ve výši 1 % HDP ve strukturálním vyjádření – bude v programovém období splněn. V letech 2016 a 2017 byla Litvě rovněž udělena dočasná odchylka v souvislosti s provedením systémové důchodové reformy a kvůli strukturálním reformám. Tyto odchylky se převádějí do období tří let. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle programu stability z roku 2018 klesnout ze 39,7 % HDP v roce 2017 na 35,3 % v roce 2021. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Zároveň ale nebyla dostatečně specifikována opatření potřebná k dosažení plánovaných cílových přebytků od roku 2019.

               (7)Dne 11. července 2017 Rada Litvě doporučila, aby v roce 2018 nadále sledovala svůj střednědobý rozpočtový cíl s ohledem na dočasně povolené odchylky související s provedením systémové důchodové reformy a strukturálních reforem. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí
                  7
                v roce 2018 ve výši 6,4 %, což odpovídá povolenému zhoršení strukturálního salda o 0,6 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2018 se očekává, že strukturální schodek Litvy bude činit 0,7 % HDP v roce 2018 a 0,6 % HDP v roce 2019. Strukturální saldo tedy podle předpokladů zůstane v obou letech nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově se Rada domnívá, že by Litva měla ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2018 a 2019 dodržet.

               (8)Příjmy z ekologické daně a periodické daně z nemovitostí jsou stále pod průměrem EU. Litva provedla reformu systému daně z nemovitostí, kterou v něm zavedla prvek progresivity, a zrušila osvobození od spotřební daně v případě uhlí a koksu používaného k vytápění. Na druhou stranu nadále existuje prostor pro rozšíření daňové základny na zdroje, které méně omezují růst. V minulých letech dosáhla Litva pokroku ve výběru daní, ale její výpadek příjmu z daně z přidané hodnoty je stále jedním z největších v EU. Země podniká další kroky v boji proti daňovým únikům a ke zlepšení dodržování daňových předpisů, přičemž nedávno realizovaná opatření přináší první pozitivní výsledky. Další zvýšení daňové morálky by navýšilo rozpočtové příjmy a přispělo by k větší spravedlnosti daňového systému.

               (9)V návaznosti na letošní zavedení nového vzorce valorizace důchodů, kterým se vytváří vazba mezi důchody a růstem mzdových nákladů, by měl podíl veřejných výdajů na důchody v poměru k HDP zůstat do roku 2040 na stejné úrovni. Zajistila by se tak fiskální udržitelnost litevského důchodového systému. Problémem je, že k tomu do značné míry přispívá pokles poměru dávek, jelikož celkové mzdové náklady se mají podle projekcí z důvodu rychle se snižujícího počtu obyvatel v produktivním věku zvyšovat pomalejším tempem než mzdy. To vyvolává obavy, pokud jde o přiměřenost důchodů, která již nyní patří k nejnižším v EU. Není také jasné, jak bude reforma fungovat v praxi, protože vláda je ze zákona povinna navrhnout opatření v případě klesajícího poměru náhrady. Pokud by poměr náhrady zůstal beze změny, zvýšily by se do konce 40. let tohoto století celkové výdaje na důchody jako podíl HDP o téměř 45 %, což by vyvíjelo tlak na veřejné finance. Je proto důležité vyjasnit právní nejistotu, pokud jde o právní předpisy týkající se důchodů, zajistit dlouhodobou fiskální udržitelnost důchodového systému a také řešit jeho nedostatečnou přiměřenost.

               (10)V důsledku silného hospodářského růstu, ale také kvůli nepříznivému demografickému vývoji a emigraci rychle roste napětí na trhu práce, což již vede k tomu, že nabídka dovedností nedostačuje k uspokojení poptávky. V takové situaci je zapotřebí systém vzdělávání a odborné přípravy, který dokáže všechny vybavit příslušnými dovednostmi. Reformy zahájené v uplynulém roce jsou krokem správným směrem, avšak je důležité, aby Litva tyto reformy provedla, a zlepšila tak výsledky systému vzdělávání a odborné přípravy. Pravidla financování a akreditace v litevském terciárním vzdělávání pomáhají zvýšit počet osob s terciárním vzděláním, ale zároveň přispěla k obavám, pokud jde o kvalitu tohoto vzdělávání, jeho roztříštěnost a relevantnost pro trh práce. K řešení současných problémů by spolu s konsolidací vysokého školství měla být změněna i pravidla financování a akreditace. Na efektivitu vzdělávacího systému mají kromě toho dopad trvalé demografické tlaky, kvůli nimž je nyní naléhavěji potřeba poskytovat rovný přístup ke kvalitnímu a inkluzivnímu vzdělávání. Aby bylo možné řešit podprůměrné výsledky litevských žáků v oblasti základních dovedností, je nutné provést reformu počáteční odborné přípravy učitelů, podmínek jejich kariérního postupu a pracovních podmínek, jakož i další reformy zaměřené na kvalitu.

               (11)Nízká účast dospělých na vzdělávání svědčí o tom, že vzdělávání dospělých v Litvě je stále nedostatečně rozvinuté, kvůli čemuž není možné v rámci hospodářství těžit z rozšiřování dovedností, inovací a lepší integrace znevýhodněných obyvatel (například starších osob, nezaměstnaných či neaktivních dospělých osob) na trhu práce. I přes investice do infrastruktury je obsah osnov odborného vzdělávání a přípravy často zastaralý a bylo by možné jej více sladit s potřebami místních a regionálních trhů práce. S učením se prací se teprve začíná a existuje prostor pro jeho rozšíření. Opatření aktivní politiky na trhu práce zahrnují rozsáhlejší nabídku vzdělávání, kterou však lze dále zlepšit. Nedávné reformy a opatření přijatá v této oblasti dosud nepřinesly výrazné výsledky. V širším kontextu je důležité posílit kapacitu sociálních partnerů s cílem podpořit jejich zapojení.

               (12)Přetrvávají problémy ve výsledcích v oblasti zdravotní péče, jež mají negativní dopad na produktivitu, konkurenceschopnost hospodářství a kvalitu života. Poskytování zdravotních služeb je i nadále příliš zaměřeno na nemocniční péči, což ponechává prostor pro další posílení péče primární. Klíčová pro zefektivnění zdravotní péče je další racionalizace zdrojů spolu s opatřeními ke zlepšení kvality jak nemocniční, tak primární péče. Politiky prevence chorob a podpory zdraví by měly výrazněji a rychleji omezovat rizikové chování. Rozsah těchto politik však zůstává malý, mezioborová spolupráce není příliš rozvinutá a na úrovni obcí není dostatečně zakotvena odpovědnost za výsledky. Efektivnost systému zdravotní péče je omezena v důsledku značného využívání doplatků, nízké úrovně výdajů na zdravotnictví a nehospodárného přidělování zdrojů.

               (13)Velkou výzvou, která snižuje vyhlídky Litvy na hospodářský růst, zůstává i nadále vysoký počet lidí ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením spolu s vysokou nerovností v oblasti příjmů. Tento problém ohrožuje rovněž sociální soudržnost a mohl by podněcovat emigraci. Nejvíce jsou chudobou a sociálním vyloučením navzdory nepřetržitému hospodářskému růstu ohroženy starší osoby, osoby se zdravotním postižením, děti, domácnosti rodičů samoživitelů a nezaměstnaní. Schopnost litevského daňového systému a systému dávek přispívat k nápravě této situace je přitom jedna z nejnižších v EU. Země podnikla v boji proti chudobě a příjmové nerovnosti několik významných prvních kroků, avšak aby se přiblížila průměrné úrovni chudoby a příjmové nerovnosti v EU, musí ještě ujít dlouhou cestu. Poměrně vysoké daňové zatížení osob s nízkými příjmy může omezovat jejich motivaci k práci a zvyšovat riziko chudoby a nerovností. Míru chudoby a nerovnosti by bylo možné snížit poskytováním pobídek k účasti na trhu práce, zejména pokud jde o osoby ze zranitelných skupin a osoby s nízkými příjmy, a zvýšením schopnosti daňového systému a systému dávek zajišťovat nápravu spolu se zlepšením výběru daní. Taková opatření by rovněž mohla zvýšit sociální spravedlnost.

               (14)Po útlumu růstu produktivity, který trval od roku 2012, došlo v roce 2017 k jeho oživení a k souvisejícímu zmírnění tlaku na nákladovou konkurenceschopnost. Za toto zlepšení však Litva do značné míry vděčí soukromému sektoru. Při zlepšování efektivity veřejných investic bylo dosaženo pouze omezeného pokroku. Nízká zůstává zejména efektivita veřejných výdajů na výzkum a vývoj a omezená je i nadále spolupráce mezi podniky a vědeckou obcí. Kromě toho se veřejné investice do výzkumu a vývoje v roce 2016 významně snížily. Roztříštěná koordinace a řízení politiky v oblasti výzkumu a inovací vede k neefektivnosti a podniky následně nemohou plně využívat celé řady režimů podpory. K dosažení lepšího využití dostupných zdrojů by mohl přispět další pokrok při realizaci probíhající reformy organizace a financování odvětví veřejného výzkumu.

               (15)Litva dosáhla pokroku při posilování svého rámce pro předcházení korupci přijetím právních předpisů týkajících se lobbování a ochrany oznamovatelů z řad pracovníků ve veřejném i soukromém sektoru. Provádění těchto právních předpisů však zůstává i nadále problematické. Navzdory chvályhodným výsledkům programu vlády podporujícího „čisté ruce“ stále panují obavy ohledně korupce ve zdravotnictví.

               (16)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Litvy, kterou zveřejnila ve své zprávě o Litvě pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018 a národní program reforem na rok 2018, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Litvě adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Litvě, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (17)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018 a dospěla ke stanovisku, že Litva zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Litvě v období 2018–2019:

               1.Zlepšit dodržování daňových předpisů a rozšířit daňovou základnu na zdroje, které méně omezují růst. Zajistit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému a zároveň řešit přiměřenost důchodů.

               2.Zlepšit kvalitu a účinnost vzdělávání a odborné přípravy, včetně vzdělávání dospělých, a zvýšit jejich relevantnost pro trh práce. Zlepšit výkonnost systému zdravotní péče dalším posunem od nemocniční péče k ambulantní, posílením opatření k prevenci chorob, a to i na místní úrovni, a zvýšením kvality a dostupnosti péče. Zlepšit koncepci daňového systému a systému dávek za účelem snížení chudoby a příjmové nerovnosti.

               3.Stimulovat růst produktivity zvýšením efektivity veřejných investic, zajištěním účinné koordinace politiky v oblasti výzkumu a inovací ze strany správních orgánů a řešením mezer a nedostatků ve veřejných opatřeních na podporu spolupráce vědy a průmyslu.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 414 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 213 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Litvou financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i na straně výdajů jsou kompenzována.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 415 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY
            k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2018 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2018

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY

               k národnímu programu reforem Lucemburska na rok 2018 a stanovisko Rady k programu stability Lucemburska z roku 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Evropské komise
                  2
               ,

               s ohledem na usnesení Evropského parlamentu
                  3
               ,

               s ohledem na závěry Evropské rady,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2018. Náležitě přitom zohlednila evropský pilíř sociálních práv, který společně vyhlásily Evropský parlament, Rada a Komise dne 17. listopadu 2017. Priority této roční analýzy potvrdila dne 22. března 2018 Evropská rada. Dne 22. listopadu 2017 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 také zprávu mechanismu varování, která Lucembursko neuvádí mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady dne 22. března 2018. Dne 14. května 2018 přijala Rada doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“).

               (2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Lucembursko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení k hospodářské politice pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení 1 a 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)Dne 7. března 2018 byla zveřejněna zpráva o Lucembursku
                  4
                pro rok 2018. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Lucembursko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 11. července 2017, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Lucemburska v rámci strategie Evropa 2020.

               (4)Dne 30. dubna 2018 předložilo Lucembursko svůj národní program reforem na rok 2018 a svůj program stability z roku 2018. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013
                  5
                může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k provádění opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Lucembursko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Lucemburská vláda ve svém programu stability z roku 2018 plánuje snížení celkového přebytku z 1,5 % HDP v roce 2017 na 1,1 % HDP v roce 2018, po němž by měl následovat téměř stálý růst a v roce 2022 by mělo být dosaženo přebytku ve výši 2,4 % HDP. Střednědobý rozpočtový cíl – tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – je v programovém období stále plněn s rezervou. Podle programu stability z roku 2018 má poměr veřejného dluhu k HDP zůstat dostatečně pod referenční hodnotou ve výši 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro období do roku 2020 příznivý a pro další období je reálný. Na základě prognózy Komise z jara 2018 se očekává, že strukturální saldo dosáhne v roce 2018 přebytku ve výši 0,8 % HDP a v roce 2019 0,3 % HDP, což je zejména pro rok 2019 méně, než předpokládal program stability z roku 2018, ale i tak nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Celkově se Rada domnívá, že Lucembursko zřejmě ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2018 a 2019 dodrží.

               (7)Lucemburská ekonomika i nadále zdravě roste a od celosvětové recese v roce 2009 dosahuje lepších výsledků než průměr eurozóny. Klíčovou hnací silou hospodářského růstu je i nadále finanční sektor; zůstává zdravý a rentabilní. Projevuje se to ve výrazném přebytku bilance služeb i v celkovém saldu běžného účtu. Poměrný přínos vnějšího sektoru k růstu reálného HDP představoval v letech 2013–2016 průměrně 61 % i přes opakovanou zápornou obchodní bilanci. Lucembursko je vůči zbytku světa čistým věřitelem a na konci roku 2016 dosáhla hrubá zahraniční aktiva a pasiva výše 10,5 bilionu EUR. Vnitrostátní orgány dále prováděly makroobezřetnostní opatření a dohled a příslušní finanční zprostředkovatelé se přizpůsobují měnícímu se vnitrostátnímu i evropskému rámci.

               (8)Jak je uvedeno v doporučení pro eurozónu na rok 2018, je pro prevenci narušení hospodářské soutěže mezi podniky, aby byly zajištěny rovné podmínky a spravedlivé zacházení s daňovými poplatníky a aby byly chráněny veřejné finance, zásadní boj proti agresivnímu daňovému plánování. Vzhledem k vedlejším účinkům, které mohou mít strategie agresivního daňového plánování daňových poplatníků na jiné členské státy, je pro doplnění právních předpisů EU nutný koordinovaný postup vnitrostátních politik. I přes velikost lucemburského finančního odvětví vyplývá z vysoké míry dividend, úroků a licenčních poplatků jako procenta HDP, že daňová pravidla této země využívají podniky, které uplatňují agresivní daňové plánovaní. Většinu přímých zahraničních investic vlastní tzv. zvláštní účelové jednotky. Neexistence srážkové daně z odchozích (t.j. od rezidentů EU rezidentům třetích zemí) úroků a licenčních poplatků a osvobození plateb dividend od srážkových daní za určitých okolností může vést k úplnému úniku daňových plateb, pokud tyto platby nejsou zdaněné ani v jurisdikci příjemce. Komise bere na vědomí pozitivní krok Lucemburska (t.j. přijetí režimu pro příjmy z patentů, který je v souladu s mezinárodními pravidly). Komise bude v návaznosti na nedávné výměny pokračovat v konstruktivním dialogu v boji proti strategiím agresivního daňového plánování daňových poplatníků.

               (9)Lucemburské orgány již několik desetiletí aktivně usilují o diverzifikaci hospodářství, a to rozvojem vybraných sektorů včetně odvětví informačních a komunikačních technologií a kosmického odvětví. Vzhledem k vysokým nákladům práce v této zemi nabízejí činnosti s vyšší přidanou hodnotou potenciál otevření alternativních zdrojů růstu. Úspěšná diverzifikace lucemburského hospodářství tudíž do značné míry závisí na odvětvích, jež jsou na úroveň nákladů práce méně citlivá. Tato odvětví se velkou měrou opírají o výzkum a inovace, jež jsou zpravidla náročnější na technologie a znalosti. Tato strategie byla nedávno posílena. Rozvoj těchto prioritních odvětví se podporuje rozsáhlými projekty veřejných investic, mezi něž patří opatření v oblasti výzkumu a vývoje, tržní předpisy a další opatření. V letech 2000 až 2016 Lucembursko pětinásobně zvýšilo veřejné výdaje na výzkum a vývoj, až na výši 0,60 % HDP. Tyto investice mu umožnily rychle vybudovat dobře fungující systém veřejného výzkumu. Zatímco veřejné výdaje na výzkum a vývoj jsou nad průměrem eurozóny, soukromé investice do výzkumu a vývoje a do inovací, jak je hodnotí evropský srovnávací přehled inovací, se neustále snižovaly. Proč se podniky v mezinárodním srovnání angažují v oblasti výzkumu a vývoje méně, je částečně dáno strukturou lucemburské ekonomiky – odvětví, jež převážně vytvářejí HDP Lucemburska (tedy služby, a zejména finanční sektor), totiž do výzkumu a vývoje tradičně investují méně. Tento trend je však v Lucembursku ve srovnání s průměrem EU výraznější a podíl podniků na vývoji a výzkumu klesl z 1,5 % HDP v roce 2000 na 0,64 % HDP v roce 2016. Klesající tendence soukromých investic ukazuje, že v této oblasti přetrvávají překážky. Ukazuje to též na nedostatečný pákový efekt z veřejných investic do výzkumu a vývoje na investice soukromé. Z toho vyplývá, že zvyšování veřejné výzkumné kapacity musí být lépe začleněno do komplexního přístupu k inovačnímu ekosystému. V roce 2017 byl přijat nový zákon o prodloužení režimů podpor ve prospěch výzkumu, vývoje a inovací, který rozšířil rozsah dostupné státní podpory.

               (10)Očekává se, že Lucembursko svůj cíl v oblasti snižování emisí skleníkových plynů do roku 2020 nesplní. Koncentrace oxidu dusičitého i emise skleníkových plynů zhoršují největší problémy této země, a sice znečištění ovzduší a dopravní přetížení ve špičce. V roce 2015 pocházela více než polovina emisí skleníkových plynů z odvětví dopravy. K hlavním faktorům podporujícím vysokou míru užívání automobilů a zvýšený počet příhraničních pracovníků patří nízké zdanění pohonných hmot, velké množství firemních automobilů a vysoké ceny nemovitostí. Zdanění pohonných hmot patří mezi nejnižší v EU a je důvodem pro vyšší spotřebu paliv včetně přeshraničního prodeje. Nedávno přijatá opatření, zejména daňová reforma z roku 2016, ale i významné investice do veřejné dopravy, však podporují rozvoj udržitelnější mobility. Nejnaléhavější výzvu představuje dokončení a modernizace železniční infrastruktury.

               (11)Lucembursko musí pokračovat v odstraňování regulačních omezení v odvětví služeb podnikům. Nedávno byla oznámena opatření orientovaná zejména na profese architektů a inženýrů a další reformy, jejichž cílem je další snižování omezení u těchto dvou profesí. Kromě toho byl v březnu 2017 přijat souhrnný zákon, který zjednodušil správní postupy (například u správních postupů umožňuje horizontální přezkum). Regulační překážky v sektoru podnikatelských služeb však nadále existují. Zdrojem omezení může být absence specifického postupu na posouzení rovnocennosti požadavků na profesní pojištění, které by umožnilo poskytování rovnocenného pojistného krytí poskytovateli z jiných členských států. V porovnání s průměrem EU jsou velmi restriktivní předpisy, které omezují zejména výkon povolání právníků. Široký rozsah vyhrazených činností má dopad na poskytování právních poradenských služeb advokáty nebo jinými poskytovateli služeb, zejména pro služby on-line. Mezi další omezení patří požadavky na právní formu a podílnictví, pravidla o neslučitelnosti a multidisciplinární omezení.

               (12)Přetrvávají obavy o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí v souvislosti s předpokládaným nárůstem nákladů plynoucích ze stárnutí. V Lucembursku se předpokládá vysoký nárůst podílu starších obyvatel, kteří budou v roce 2070 závislí, a podle posledních prognóz ministerstva sociálních věcí bude provozní saldo důchodového systému od roku 2023 v deficitu. Dřívější i současné přebytky důchodového systému jsou nicméně uloženy a nakumulované rezervy by měly zachovat životaschopnost systému na dalších 20 let. Podle zprávy o stárnutí obyvatelstva z roku 2018 se mezi lety 2016 a 2070 očekává nárůst nákladů spojených se stárnutím populace o 13 procentních bodů HDP, zejména kvůli důchodům (8,9 procentních bodů HDP), a prahová hranice udržitelnosti bude překročena. Lucembursko vykazuje v porovnání s ostatními členskými státy jedny z nejvyšších výdajů na dlouhodobou péči v poměru k HDP. I přes reformy přijaté v roce 2017 se předpokládá, že do roku 2070 dojde ze současné úrovně k nárůstu o 3 procentní body.

               (13)Míra zaměstnanosti starších lidí zůstává nadále velmi nízká a ke zvýšení jejich zaměstnatelnosti a rozšíření příležitostí na trhu práce je třeba přijmout další opatření. To je rovněž důležité pro zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Systémy předčasného odchodu do důchodu, které stimulují zaměstnance opustit zaměstnání, jsou i nadále rozšířené: u 59,2 % nově přidělených důchodů se jedná o předčasné starobní důchody. V prosinci 2017 byl sice schválen zákon, jímž se jeden režim předčasného odchodu do důchodu zrušil, ale jeho čistý dopad na průměrný skutečný věk odchodu do důchodu a na výdaje je nejistý, protože podmínky u dalších režimů pro předčasný odchod do důchodu naopak zjednodušil. Uvedené špatné efekty trhu práce lze také částečně připsat finančním demotivačním faktorům, jež jsou u této skupiny poměrně vysoké. Podpora zaměstnanosti starších lidí vyžaduje komplexní strategii včetně opatření, která by pomohla pracovníkům zůstat déle aktivní v zaměstnání. Parlament dosud neschválil „zákon o starších pracovnících“ – návrh právního předpisu, který byl parlamentu předložen v dubnu 2014 a jehož cílem je prostřednictvím opatření na řízení věkové struktury přimět podniky s více než 150 zaměstnanci, aby najímaly a ponechávaly si starší pracovníky. Pokud jde o vzdělávání, Lucembursko se musí zabývat skutečností, že socioekonomické zázemí studentů má silný vliv na jejich vzdělávací výsledky. Je toho rovněž zapotřebí, aby se dostálo poptávce po vysoce specializovaných dovednostech.

               (14)Ceny nemovitostí se nadále zvyšovaly. Může se tím zhoršit schopnost Lucemburska přilákat a udržet si kvalifikované pracovní síly, jejichž velkou část představují cizinci. Tlak na ceny nemovitostí je dán zásadním nepoměrem nabídky a poptávky. Na straně nabídky je zřejmě slabinou vytváření nového bydlení nedostatečná dostupnost půdy a nedostatek pobídek soukromým vlastníkům k prodeji pozemků nebo budov. Je potřeba nadále podporovat investice do bydlení, a to zvyšováním pobídek k podpoře prodeje nemovitostí, zlepšením správních postupů k vydávání stavebního povolení a poskytováním cenově dostupného sociálního bydlení. Nedávno přijatá reforma danění kapitálových zisků z prodeje nemovitostí a aktualizace programu sociálního bydlení zřejmě, vzhledem k pokračující tendenci směrem k vyšším cenám, nabídku bydlení nezvýší. Na straně poptávky ceny zvyšuje množství obyvatel a růst zaměstnanosti. Situace na trhu s nemovitostmi rovněž prohlubuje problém dopravního přetížení a znečištění ovzduší. Navíc má nárůst cen nemovitostí dopad na zadluženost domácností, což vyvolává obavy o udržitelnost zadluženosti domácností. Zadluženost domácností během posledních 10 let výrazně vzrostla a v roce 2016 dosáhla zhruba 165 % disponibilního příjmu, v čemž se promítá cenová inflace nemovitostí, protože zhruba 80 % zadlužení domácností vyplývá z hypotečních úvěrů. Lucemburské orgány dohledu však zavádějí příslušná makroobezřetnostní opatření a přijímají doporučení Evropské rady pro systémová rizika, jejichž cílem je snížit potenciální rizika pro finanční stabilitu. Vláda nedávno na základě návrhu lucemburského výboru pro systémová rizika přijala soubor příslušných opatření s cílem zabránit nárůstu zranitelnosti domácností, např. omezení týkající se půjček; návrh ještě musí schválit parlament.

               (15)V kontextu evropského semestru 2018 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lucemburska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lucembursku pro rok 2018. Posoudila také program stability z roku 2018, národní program reforem na rok 2018 a opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lucembursku adresována v předchozích letech. Komise vzala v úvahu nejen význam těchto opatření pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lucembursku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (16)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2018 a dospěla ke stanovisku, že Lucembursko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

               DOPORUČUJE Lucembursku v období 2018–2019:

               1.Zvýšit zaměstnanost starších osob prostřednictvím posílení jejich možností zaměstnání a uplatnitelnosti na trhu práce a zároveň dále omezovat předčasný odchod do důchodu s cílem rovněž zlepšit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému.

               2.Dále odstraňovat regulační omezení v odvětví služeb podnikům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 415 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 a P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 214 final.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 430 final
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY,
            jehož cílem je zajistit nápravu zjištěného významného odchýlení od postupu korekce vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku

               Doporučení pro

               DOPORUČENÍ RADY,

               jehož cílem je zajistit nápravu zjištěného významného odchýlení od postupu korekce vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle

                  v Rumunsku

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 4 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
                  1
               , a zejména na čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,

               s ohledem na doporučení Komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Podle článku 121 Smlouvy o fungování Evropské unie mají členské státy prosazovat zdravé veřejné finance ve střednědobém výhledu prostřednictvím koordinace hospodářských politik a mnohostranného dohledu tak, aby se zabránilo vzniku nadměrných schodků veřejných financí.

               (2)Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž přispívá k vytváření nových pracovních míst.

               (3)Dne 16. června 2017 Rada Rumunsku doporučila přijmout nezbytná opatření, aby zajistilo, že nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládního sektoru
                  2
                nepřekročí v roce 2017 hodnotu 3,3 % HDP, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,5 % HDP, a tím se tato země dostane na cestu k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Dne 5. prosince 2017 dospěla Rada k závěru, že Rumunsko v reakci na doporučení Rady ze dne 16. června 2017 účinná opatření nepřijalo. Na uvedeném základě vydala Rada dne 5. prosince 2017 pro Rumunsko revidované doporučení, aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí nepřekročila v roce 2018 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP.

               (4)V roce 2017 byl podle prognózy Komise z jara 2018 a výstupních údajů z roku 2017 potvrzených Eurostatem růst čistých primárních výdajů vládního sektoru značně nad výdajovým kritériem, což naznačuje výrazné odchýlení v rozsáhlé míře (odchýlení ve výši 3,3 % HDP). Strukturální saldo se zhoršilo z –2,1 % HDP v roce 2016 na –3,3 % HDP, což rovněž naznačuje výrazné odchýlení v rozsáhlé míře od doporučené strukturální korekce (odchýlení ve výši 1,7 % HDP). Rozsah odchýlení pozorovaného ve strukturálním saldu je negativně ovlivněn vyšším bodovým odhadem potenciálního růstu HDP ve srovnání se střednědobým průměrem, z něhož vychází výdajové kritérium, jakož i poklesem veřejných investic, jenž je ve výdajovém kritériu vyrovnán. Bez ohledu na tento rozdíl oba ukazatele potvrzují významné odchýlení od požadavků preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu v roce 2017.

               (5)Dne 23. května 2018 dospěla Komise po celkovém posouzení k závěru, že v Rumunsku existuje zjištěné významné odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle, a adresovala Rumunsku varování v souladu s čl. 121 odst. 4 SFEU a s čl. 10 odst. 2 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1466/97.

               (6)Podle čl. 10 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1466/97 by Rada měla dotčenému členskému státu do jednoho měsíce ode dne přijetí varování zaslat doporučení k provedení nezbytných politických opatření. Nařízení počítá s tím, že doporučení stanoví členskému státu lhůtu v délce maximálně pěti měsíců, během níž by měl odchýlení řešit. Na tomto základě se pro Rumunsko jeví jako přiměřená lhůta do [15. října 2018]. V uvedené lhůtě by mělo Rumunsko podat zprávu o opatřeních, která v reakci na toto doporučení přijalo.

               (7)Na základě prognózy Komise z jara 2017 ohledně mezery výstupu zůstane hospodářská situace Rumunska v letech 2018 a 2019 standardní. Míra veřejného zadlužení v Rumunsku nedosahuje prahové hodnoty 60 % HDP. Minimální požadované strukturální úsilí stanovené v nařízení (ES) č. 1466/97 a podle matice požadavků, v níž se zohledňují panující hospodářské podmínky a případné obavy o udržitelnost, pro léta 2018 a 2019 nyní činí 0,5 % HDP.

               (8)Strukturální schodek Rumunska se v roce 2016 zvýšil o 2,1 % HDP a v roce 2017 o 1,2 % HDP na 3,3 % HDP v roce 2017. Minimální požadovanou korekci by mělo doplňovat další a vytrvalé úsilí potřebné ke korekci kumulovaného odchýlení a k návratu Rumunska po propadech v letech 2016 a 2017 zpět na cestu k postupnému dosažení rozpočtových cílů. S ohledem na rozsah závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle se další úsilí o snížení schodku o 0,3 % HDP jeví jako dostatečné a zrychlí korekci požadovanou k dosažení daného cíle.

               (9)Požadované zlepšení strukturálního salda o 0,8 % HDP v letech 2018 a 2019 je v souladu s nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládního sektoru, která nepřekračuje v roce 2018 3,3 % HDP a 5,1 % v roce 2019.

               (10)Komise ve své prognóze z jara 2018 předpokládá, že v roce 2018 dojde k dalšímu zhoršení strukturálního salda o 0,5 % HDP a o dalších 0,4 % HDP v roce 2019. S ohledem na požadované strukturální zlepšení na úrovni 0,8 % HDP v letech 2018 a 2019 je proto zapotřebí, aby v roce 2018 byla přijata strukturální opatření v celkové výši 1,3 % HDP a v roce 2019 v celkové výši 1,2 % HDP ve srovnání se současným základním scénářem pro rok 2018 uvedeným v prognóze Komise z jara 2018.

               (11)Komise ve své prognóze z jara 2018 předpokládá schodek sektoru vládních institucí ve výši 3,4 % HDP v roce 2018 a 3,8 % HDP v roce 2019, což je nad úrovní referenční hodnoty 3 % HDP stanovené Smlouvou. Zdá se, že požadovaná strukturální korekce je rovněž přiměřená, aby se zajistilo, že Rumunsko v letech 2018 a 2019 bez problému dodrží referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě.

               (12)Nereagování na dřívější doporučení ke korekci zjištěného značného odchýlení a nebezpečí překročení referenční hodnoty stanovené ve Smlouvě vyžaduje, aby Rumunsko bezodkladně přijalo opatření, jejichž prostřednictvím se jeho fiskální politika vrátí zpět na obezřetnou cestu.

               (13)Je vhodné toto doporučení zveřejnit.

               (14)Aby Rumunsko dosáhlo doporučovaných rozpočtových cílů, má zásadní význam přijetí a důsledné provedení nezbytných opatření a pozorné sledování vývoje běžných výdajů,

               DOPORUČUJE:

               1)Rumunsko by mělo přijmout nezbytná opatření, aby zajistilo, že nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládního sektoru nepřekročí v roce 2018 hodnotu 3,3 % HDP a 5,1 % HDP v roce 2019, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,8 % HDP v každém z uvedených roků, a tím se tato země dostane na cestu k dosažení střednědobého rozpočtového cíle.

               2)Ke snížení schodku by mělo Rumunsko využít všech neočekávaných příjmů. Opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí.

               3)Rumunsko by mělo Radě podat do [15. října 2018] zprávu o opatřeních, která v reakci na toto doporučení přijalo. Zpráva by měla obsahovat dostatečně podrobná a věrohodně oznámená opatření, včetně rozpočtového dopadu každého z nich, jakož i aktualizované a podrobné rozpočtové projekce pro období let 2018–2019.

               Toto doporučení je určeno Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Čisté primární výdaje sektoru vládních institucí se skládají z celkových výdajů sektoru vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie plně kompenzovaných příjmy z prostředků Unie a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Rumunskem financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.