title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Belgie na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na období 2012–2016

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/5

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Belgie na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Belgie na období 2012–2016
   2013/C 217/02
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Belgie na rok 2012 a stanovisko k programu stability Belgie na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Belgie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 10. dubna 2013 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu týkajícího se Belgie, který vypracovala podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Belgie se potýká s makroekonomickými nerovnováhami, jež si vyžadují sledování a politické kroky. I nadále si vyžaduje pozornost především makroekonomický vývoj v oblasti vnější konkurenceschopnosti zboží a zadluženosti, zejména pokud jde o dopady vysoké úrovně veřejného dluhu na reálnou ekonomiku.

               (9)

               Dne 29. dubna 2013 předložila Belgie svůj národní program reforem na rok 2013 a program stability na období 2012–2016. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (10)

               Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický. Ve srovnání s prognózou útvarů Komise z jara 2013, která předpokládá, že růst HDP bude v roce 2013 stagnovat a v roce 2014 bude činit 1,2 %, je mírně optimističtější (v uvedených letech počítá s růstem o 0,2 % a 1,5 %). Od roku 2010, zejména pak v roce 2012, uskutečnila Belgie konsolidační opatření a v témže roce zavedla strukturální reformy v oblasti důchodového systému, systému dávek v nezaměstnanosti a výrobkových trhů. Fiskální úsilí však nebylo dostačující k naplnění doporučení Rady ze dne 2. prosince 2009 pro odstranění nadměrného schodku. Mimo jiné vzhledem k rekapitalizaci bankovní skupiny Dexia, která se na schodku negativně projevila 0,8 procenty HDP, a k hospodářskému vývoji v druhé polovině roku 2012, který byl horší, než se očekávalo, nebyla lhůta pro nápravu nadměrného schodku, tedy rok 2012, dodržena. V důsledku toho se tedy nyní předpokládá, že schodek bude snížen pod referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou Smlouvou počínaje rokem 2013. Cílem rozpočtové strategie popsané v programu stability je dosáhnout do roku 2015 vyrovnaného rozpočtu ve strukturálním vyjádření a v roce 2016 pak dosáhnout střednědobého cíle. V programu stability se střednědobý rozpočtový cíl změnil z přebytku ve výši 0,5 % na 0,75 % HDP. Tento nový střednědobý cíl je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Program stability je v souladu s novou lhůtou pro odstranění nadměrného schodku, která je stanovena na rok 2013, ovšem podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 se schodek, který bude podle projekcí v roce 2013 činit 2,9 % HDP, těsně blíží referenční hodnotě 3 % stanovené ve Smlouvě.
               Plánovaný roční pokrok při plnění střednědobého cíle, kterého má být dosaženo do roku 2016, je vyšší než 0,5 % HDP (ve strukturálním vyjádření). Pro období po roce 2013 nebyla uvedena žádná konsolidační opatření. Podle informací poskytnutých v programu stability by míra růstu veřejných výdajů po odečtení diskrečních opatření na straně příjmů měla v letech 2014–2016 přispět k roční strukturální korekci směrem k dosažení střednědobého cíle ve výši 0,5 % HDP. Podle programu stability dosáhne poměr zadlužení v roce 2013 vrcholu při hodnotě 100 % HDP a do roku 2016 bude postupně klesat na 93 % HDP. Očekává se, že od roku 2014 do roku 2016 bude Belgie v přechodném období, pokud jde o soulad s kritériem dluhu. Podle plánů bude kritérium dluhu na konci přechodného období splněno. Podle prognózy útvarů Komise z jara 2013, která pro rok 2013 předpokládá poměr zadlužení ve výši 101,4 % HDP a pro rok 2014 pak počítá s jeho dalším zvýšením na 102,1 % HDP, pokud nedojde ke změně politiky, nebude v roce 2014 možné přejít k pravidlu snižování dluhu, z čehož vyplývá, že pokrok při plnění střednědobého cíle není dostatečný. V programu stability není vysvětleno, jak bude plánovaná korekce rozložena mezi jednotlivé úrovně veřejné správy, což je otázka, na kterou poukazovalo již loňské doporučení určené této zemi. Kromě víceletého rámce pro sektor vládních institucí založeného na pravidlech je v zájmu plnění rozpočtových cílů nutné navrhnout a dohodnout jasné koordinační mechanismy pro zabezpečení a prosazování pevnějších automatických závazků regionů, společenství a místních orgánů.

               (11)

               Belgie se bude podle projekcí již v období 2010–2020 potýkat s velmi vysokým nárůstem výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva (+2,0 procentní body HDP), zejména v oblasti důchodů a dlouhodobé péče. Započatá reforma systému důchodového zabezpečení by měla mít pozitivní dopad na zaměstnanost starších lidí. Nicméně z prognóz vyplývá, že Belgie nesplní cíl, který si pro rok 2020 v této oblasti vytyčila. Vzhledem k rozsahu problému bude nezbytné vyvinout další úsilí, aby se snížil rozdíl mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu. Dlouhodobou udržitelnost důchodového systému je možné zajistit navázáním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na vývoj střední délky života. Potřebu dosáhnout finanční udržitelnosti bude nutné uvést do rovnováhy s nutností zachovat přiměřenost systémů důchodového zabezpečení. V oblasti dlouhodobé péče by s ohledem na poměrně vysokou nákladnost ústavní péče v Belgii měly být zváženy tyto kroky: zlepšení nákladové efektivnosti veřejných výdajů na služby dlouhodobé péče, úsporná opatření v podobě zdravotní prevence a rehabilitace a vytvoření lepších podmínek pro nezávislý život.

               (12)

               Dlouhodobá ztráta konkurenceschopnosti Belgie je způsobena několika faktory, mimo jiné systémem stanovování mezd, špatným fungováním trhů vstupů a nenákladovými faktory souvisejícími s inovační schopností ekonomiky. Zákon o mzdách z roku 1996, který měl zachovat konkurenceschopnost vůči hlavním obchodním partnerům, ne vždy plnil svou úlohu. Okamžitá opatření, která byla dosud přijata, aby vývoj mezd více odpovídal míře produktivity, jsou kroky správným směrem, ovšem nejsou dostačující pro zajištění dlouhodobého souladu mezi vývojem mezd a produktivity. Je ještě nezbytné provést strukturální zlepšení rámce pro mzdová vyjednávání. Patří k nim automatické korekce v případě nedodržení zákona o mzdách nebo v případě, že se u hlavních obchodních partnerů tzv. index zdraví (indice santé / gezondheidsindex) zvýší více než mzdy. Systém mzdového vyjednávání by měl zajistit, aby vývoj mezd odpovídal dynamice produktivity na subregionální a místní úrovni. Belgie se specializuje na meziprodukty, u nichž panuje silná mezinárodní konkurence, takže je obtížné do konečné ceny promítnout výkyvy cen na vstupu. Díky silným stránkám belgického systému výzkumu a inovací se sice daří zmírňovat problém nákladové konkurenceschopnosti, výzkum a vývoj v podnikové sféře je však stále velmi koncentrovaný a jeho širší uplatňování v podnicích zaostává. Měly by být posíleny rámcové podmínky pro urychlení přechodu směrem k znalostně náročnější ekonomice se zaměřením na podnikání, podporu podnikové dynamiky a vytváření lidského kapitálu.

               (13)

               Ceny elektřiny a mnoha dalšího zboží a služeb jsou v Belgii vyšší než v jiných členských státech, což je projevem malé konkurence a strukturálních překážek. Ceny v maloobchodu jsou i nadále nad průměrem eurozóny a omezení týkající se svobodných povolání brání rozvoji inovačních obchodních modelů a investicím. Belgie dosáhla pouze omezeného pokroku v oblasti zvyšování konkurence v síťových odvětvích a stále nebyly plně vytvořeny silné a nezávislé regulační orgány. Belgie má druhou nejnižší míru rozšíření mobilního širokopásmového připojení v Unii, a to z velké části kvůli regulačním a koordinačním problémům, pokud jde o dostupnost spektra. Díky tomu, že spotřebitelé ve větší míře měnili dodavatele, se sice snížilo dominantní postavení tradičního dodavatele energie, ovšem konkurence na maloobchodní úrovni u elektřiny a plynu a na velkoobchodní úrovni u elektřiny nadále zůstává problematická, neboť vysoké náklady na distribuci se v porovnání se sousedními zeměmi neúměrně promítají do výše čistých cen pro průmyslové odběratele. Belgie se rozhodla regulovat maloobchodní ceny elektřiny a plynu pro koncové spotřebitele; toto rozhodnutí však může být překážkou pro investice do kapacity a pro vstup nových subjektů na trh. Podmínky pro udělování licencí v odvětví poštovních služeb stále vzbuzují obavy. Vnitrostátní osobní železniční doprava není otevřena konkurenci a pracovněprávní předpisy upravující práci v přístavech nebyly modernizovány. Vzhledem k významu všech výše uvedených odvětví pro konkurenceschopnost je naléhavě nutné přijmout příslušná opatření.

               (14)

               Belgický daňový systém klade nepoměrně velký důraz na přímé daně a obsahuje mezery, jež snižují jeho spravedlivost. Belgie sice podnikla určité kroky ke snížení celkového daňového zatížení práce, ovšem implicitní daňová sazba je pro většinu kategorií pracovníků stále jedna z nejvyšších v Unii. Belgie nadále patří mezi země s nejnižším podílem ekologických daní na celkových daňových příjmech. Existuje prostor pro zjednodušení daňového systému a zlepšení jeho efektivity, mimo jiné omezením a zefektivněním daňových výdajů a odstraněním neodůvodněných nebo neúčelných snížených sazeb DPH.

               (15)

               Belgie se potýká s podprůměrnou a stagnující účastí na trhu práce a velkými rozdíly v zaměstnanosti a nezaměstnanosti mezi regiony a podskupinami populace. Mezi skupiny obyvatelstva s nejnižší účastí na trhu práce patří ve všech regionech osoby z přistěhovaleckého prostředí, starší osoby a mladí lidé s nízkou kvalifikací. Tyto skupiny jsou rovněž vystaveny vyššímu riziku chudoby a sociálního vyloučení. Reforma systému dávek v nezaměstnanosti je krok správným směrem, ale sama o sobě není zárukou efektivnějšího sladění nabídky a poptávky na trhu práce, pokud nebude doplněna o účinnou pomoc při hledání zaměstnání a možnosti odborné přípravy. Vzájemné vztahy mezi cíleným snížením na federální úrovni a programy na podporu zaměstnanosti realizované v regionech vytváří velmi složitý systém. Ačkoli opatření zaměřená na mladé lidi s nízkou kvalifikací půjdou pravděpodobně také ve prospěch osob z přistěhovaleckého prostředí, je nutná komplexní strategie zaměřená konkrétně na tuto cílovou skupinu. Odstranění nerovnováhy mezi nabídkou a poptávkou na trhu práce bude navíc obtížné, pokud se nepodaří výrazně zvýšit mobilitu pracovních sil mezi regiony. Je třeba důkladněji posoudit, jak by bylo možné vzdělávání a odbornou přípravu poskytovat transparentněji a účinněji a jak posílit synergie mezi jednotlivými poskytovateli odborné přípravy.

               (16)

               Projekce emisí skleníkových plynů do roku 2020 naznačují, že Belgie nesplní svůj cíl snížit emise o 15 %. Zůstává nejasné, jak jednotlivé izolované iniciativy podniknuté různými orgány zajistí, aby bylo tohoto cíle dosaženo, nebo jak bude zátěž rozdělena mezi regiony. Nejasný zůstává také dopad kombinace opatření na snižování emisí, zejména v odvětví dopravy a budov. Belgická ekonomika velmi trpí přetížením dopravy, které ji podle odhadu stojí až 2 % HDP a je jedno z nejvyšších v Evropě, ovšem zavedení nového systému silniční daně ve všech třech regionech bylo odloženo až na rok 2016.

               (17)

               Koordinační problémy, které vyplývají z vysoce regionalizované struktury země, vyžadují efektivní organizaci veřejné správy, neboť existence četných sítí, vrstev a subjektů může vést k duplikaci struktur, a tedy k oslabení správy a vyšším administrativním nákladům. Tyto problémy se projevují zejména u daní a rozdělení rozpočtové zátěže, mimo jiné na vzdělávání a sociální zabezpečení, které obecně vyžadují větší míru spolupráce a koordinace.

               (18)

               V kontextu evropského semestru Komise provedla komplexní analýzu hospodářské politiky Belgie. Posoudila národní program reforem i program stability a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Belgie, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 7.

               (19)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (20)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení Rada přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (21)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na jejím základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (6). Jako země, jejíž měnou je euro, by Belgie měla rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE, aby Belgie v období 2013–2014 provedla tato opatření:

               1.

               Přijmout další kroky k dosažení strukturální korekce stanovené v rozhodnutí Rady, podle kterého má být nadměrný schodek odstraněn do roku 2013, a k posílení udržitelnosti a důvěryhodnosti konsolidace. Pro trvalé odstranění fiskálních nerovnováh je nezbytné, aby byly přesvědčivým způsobem zavedeny ambiciózní strukturální reformy, které by zvýšily přizpůsobivost a podpořily potenciální růst. Po odstranění nadměrného schodku pokračovat odpovídajícím tempem ve strukturální korekci, aby byl do roku 2016 naplněn střednědobý cíl, a zajistit, aby se vysoký poměr zadlužení začal rozhodným způsobem snižovat. Za tímto účelem předložit do 15. října 2013 prorůstová strukturální opatření na rok 2014, která zajistí udržitelné odstranění nadměrného schodku a dostatečný pokrok ke splnění střednědobého cíle. Zajistit, aby korekce byla vyváženým způsobem rozložena v čase nebo aby bylo větší úsilí podniknuto již na počátku. Zavést explicitní koordinační mechanismy, aby se zajistila závaznost rozpočtových cílů v rámci střednědobého plánování na federální úrovni i na úrovních nižších, a to mimo jiné urychleným přijetím pravidla o saldu/přebytku veřejných financí, které bude v souladu s požadavky Smlouvy o stabilitě, koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii, a aby se zvýšila transparentnost, pokud jde o sdílení zátěže a odpovědnost jednotlivých úrovní veřejné správy.

               2.

               Zvýšit úsilí o snížení rozdílu mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu, mimo jiné pokračováním v probíhajících reformách zaměřených na omezení možností předčasného odchodu do důchodu. Podpořit reformy systémů důchodového zabezpečení opatřeními na podporu zaměstnanosti a reformami trhu práce přispívajícími k aktivnímu stárnutí. Zvýšit skutečný věk odchodu do důchodu přizpůsobením věku odchodu do důchodu nebo důchodových dávek změnám ve střední délce života. Dále zvyšovat nákladovou efektivnost veřejných výdajů na dlouhodobou ústavní péči.

               3.

               Obnovit konkurenceschopnost, pokračovat v probíhající reformě systému stanovování mezd, včetně jejich indexace, a to zejména přijetím strukturálních opatření po konzultaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí, aby stanovování mezd bylo provázáno s vývojem produktivity, odráželo místní rozdíly v produktivitě a v podmínkách na trhu práce a zajišťovalo automatické korekce v případě, že by vývoj mezd oslaboval konkurenceschopnost.

               4.

               Předložit konkrétní strukturální opatření s jasným harmonogramem ke zvýšení konkurence v odvětví služeb, a to odstraněním překážek v maloobchodu a nadměrných omezení u svobodných povolání, a zlepšit poskytování mobilního širokopásmového připojení. Dále zlepšovat fungování odvětví energetiky snižováním nákladů na distribuci a sledováním maloobchodních cen a posílit nezávislost regulačních orgánů v odvětví energetiky, telekomunikací a dopravy (železnice, letiště). Odstranit zbývající regulační překážky v odvětví poštovních služeb.

               5.

               Vypracovat konkrétní návrhy s jasným harmonogramem, které přesunou zdanění z práce na daňové základny, které méně narušují růst, zejména prověřením potenciálu ekologických daní, například z motorové nafty a topných paliv, a zdanění používání služebních vozidel pro soukromé účely. Zjednodušit daňový systém snížením daňových výdajů při zdanění příjmů, zvýšením efektivity systému DPH a zlepšením dodržování daňových předpisů odstraněním stávajících mezer.

               6.

               Účinným prosazováním požadavků při hledání práce a individualizovanou pomocí při hledání zaměstnání pro všechny nezaměstnané dále odstraňovat faktory, které odrazují od zapojení do práce. Přijmout opatření ke zvýšení mobility pracovních sil mezi regiony. Zlepšit provázanost mezi pracovními pobídkami, aktivačními opatřeními, slaďováním poptávky a nabídky na trhu práce a politikou vzdělávání, celoživotního učení a odborné přípravy seniorů a mladých lidí a tato opatření zjednodušit. Vypracovat komplexní strategie sociálního začleňování a trhu práce pro osoby z přistěhovaleckého prostředí.

               7.

               Přijmout konkrétní opatření a dohodnout jasné rozdělení úkolů mezi federálními a regionálními orgány, aby byl zajištěn pokrok v naplňování cílů snižování emisí skleníkových plynů z činností, na které se nevztahuje evropský systém pro obchodování s emisemi, zejména z dopravy a budov.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (4)  Úř. věst. C 219, 24.7.2012, s. 5.

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.

      (6)  Viz strana 97 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2011/24/EU: Doporučení Komise ze dne 11. ledna 2011 k certifikaci obranných podniků podle článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES o zjednodušení podmínek transferů produktů pro obranné účely uvnitř Společenství  Text s významem pro EHP

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 11/62

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 11. ledna 2011
   k certifikaci obranných podniků podle článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES o zjednodušení podmínek transferů produktů pro obranné účely uvnitř Společenství
   (Text s významem pro EHP)
   (2011/24/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES ze dne 6. května 2009 o zjednodušení podmínek transferů produktů pro obranné účely uvnitř Společenství (1) stanoví kritéria, podle nichž mají členské státy certifikovat obranné podniky usazené na jejich území jako příjemce produktů pro obranné účely, které byly přepraveny na základě obecných licencí k transferu.

               (2)

               Certifikace podniků je klíčovým prvkem zjednodušeného systému udělování licencí zavedeného směrnicí 2009/43/ES.

               (3)

               Pokud by si členské státy vykládaly kritéria pro certifikaci odlišně, mohlo by to bránit provádění směrnice 2009/43/ES a dosažení cíle zjednodušení.

               (4)

               Konvergentní výklad a uplatňování kritérií pro certifikaci členskými státy jsou důležité pro vzájemné uznávání osvědčení uvedených v čl. 9 odst. 6 směrnice 2009/43/ES a pro rozšířené používání obecných licencí.

               (5)

               Zástupci členských států ve výboru zřízeném článkem 14 směrnice 2009/43/ES navrhli, že by konvergentního výkladu a uplatňování kritérií pro certifikaci mohlo být dosaženo přijetím doporučení Komise.

               (6)

               Zástupci členských států ve výboru zřízeném článkem 14 směrnice 2009/43/ES proto zřídili pracovní skupinu, která připraví obecné pokyny k certifikaci obranných podniků podle článku 9 směrnice 2009/43/ES.

               (7)

               Obecné pokyny stanovené v tomto doporučení vycházejí z osvědčených postupů určitých členských států, které se ukázaly jako účinné a proveditelné,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   KRITÉRIA PRO CERTIFIKACI

   1.1   Posouzení kritérií stanovených v čl. 9 odst. 2 písm. a) a b)

   Pro certifikaci by měly být způsobilé pouze přijímající podniky, které skutečně vyrábějí produkty pro obranné účely nebo neúplné produkty pro obranné účely, na něž se vztahuje směrnice 2009/43/ES a které sestávají ze součástí a/nebo systémů a subsystémů pořízených od třetích stran a mají být uvedeny na trh pod vlastním názvem nebo obchodní značkou.
   Certifikované přijímající podniky by měly používat produkty pro obranné účely přijaté na základě obecných licencí k transferu uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2009/43/ES pro vlastní výrobu (která zahrnuje začleňování součástí do jiných produktů nebo jejich použití jako rezervních či náhradních dílů) a neměly by je jako takové opětovně převádět nebo vyvážet (vyjma pro účely údržby nebo opravy), jestliže se vyžaduje předchozí povolení členského státu původu.
   Příslušné orgány by měly být ve vhodných případech a před vydáním osvědčení schopné požadovat od přijímajícího podniku prohlášení, v němž se tento podnik zaváže k tomu, že:

               a)

               produkty pro obranné účely přijaté na základě obecných licencí k transferu uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2009/43/ES použije pro vlastní výrobu;

               b)

               se zdrží opětovného transferu nebo vývozu příslušných produktů jako takových, vyjma pro účely údržby nebo opravy.

         1.2   Dodávky pro přijímající podniky, které na základě obecných licencí k transferu uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice 2009/43/ES provádějí nákupy výlučně využívané ozbrojenými silami členského státu

   Přijímající podniky, které jsou kvalifikovány jako veřejní zadavatelé ve smyslu čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (2) a provádějí nákupy výlučně využívané ozbrojenými silami členského státu, by měly mít nárok přijmout produkty pro obranné účely na základě obecných licencí uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice 2009/43/ES, aniž by byly certifikovány.
   1.3   Posouzení kritérií stanovených v čl. 9 odst. 2 písm. c) a f)

   Vedoucí pracovník uvedený v čl. 9 odst. 2 písm. c) směrnice 2009/43/ES by měl být osobně zodpovědný za interní program dodržování právních norem nebo systém řízení transferů a vývozu uplatňované v podniku a za pracovníky pověřené kontrolou vývozu a transferů. Tento vedoucí pracovník by měl být členem řídícího orgánu daného podniku.
   Je-li osvědčení požadováno pro jednu či více výrobních jednotek, měl by popis řetězce odpovědnosti ve struktuře přijímajícího podniku požadovaný podle čl. 9 odst. 2 písm. f) směrnice 2009/43/ES jasně stanovit kontrolu vedoucího pracovníka nad pracovníky v uvedených jednotkách pověřenými kontrolou vývozu a transferů.
   Dotazy a obecné pokyny k popisu interních programů dodržování právních norem a následným posouzením jsou stanoveny v příloze I. Členské státy mohou doplnit další dotazy. Jestliže členské státy další dotazy doplní, měly by se tyto dotazy přímo týkat procesu posuzování certifikace.
   1.4   Organizační struktura, kterou je třeba certifikovat, a posouzení kritérií stanovených v čl. 9 odst. 2 písm. d) a e)

   Přístup k certifikaci bude záviset na organizační struktuře přijímajícího podniku a na způsobu, jakým přenáší odpovědnost za kontroly transferů a vývozu. Certifikován může být celý podnik nebo jednotlivé provozní jednotky. Podniky, které mají výrobní jednotky, na které byla přenesena odpovědnost za kontroly transferů a vývozu, a související činnosti na více adresách, by měly určit, na které z těchto jednotek se má osvědčení vztahovat.
   2.   CERTIFIKACE

   2.1   Standardní šablona osvědčení

   Doporučuje se používat standardní šablonu osvědčení uvedenou v příloze II.
   Osvědčení by mělo být vypracováno v jednom z úředních jazyků členského státu, který osvědčení vydává, a pokud možno v jednom z úředních jazyků jiného členského státu, který určí certifikovaný přijímající podnik. Na osvědčení by mělo být uvedeno datum jeho vstupu v platnost.
   Pro účely čl. 9 odst. 4 písm. a) by osvědčení mělo od certifikovaného přijímajícího podniku požadovat, aby příslušnému orgánu oznámil všechny faktory a události, které vyvstaly nebo k nimž došlo po udělení osvědčení a které mohou ovlivnit platnost nebo obsah osvědčení. Certifikovaný přijímající podnik by měl zejména oznámit:

               a)

               všechny důležité změny své průmyslové činnosti týkající se produktů pro obranné účely;

               b)

               jakoukoli změnu adresy, na které může příslušný orgán získat přístup k záznamům o přijatých produktech pro obranné účely.

         Je-li to nutné, měl by být pro účely písmena a) význam změny odůvodňující oznámení posouzen s ohledem na informace, které již byly poskytnuty pro účely registrace podniku jako obranného podniku nebo pro účely udělení licence k činnosti v oblasti obrany nebo výrobní licence.
   2.2   Výměna informací o přijímajících podnicích, které žádají o certifikaci

   Pro účely článku 12 směrnice 2009/43/ES jsou vnitrostátní příslušné orgány podněcovány k tomu, aby si vyměňovaly všechny náležité informace o vydávání osvědčení. Pokud je pro účely posouzení přijímajícího podniku za účelem vydání osvědčení nezbytné získat informace od jiných příslušných orgánů, vydávající vnitrostátní příslušný orgán by měl před vydáním osvědčení navázat styky s ostatními příslušnými vnitrostátními orgány.
   3.   SLEDOVÁNÍ DODRŽOVÁNÍ PRÁVNÍCH NOREM

   3.1   Pravomoci příslušných orgánů provádět návštěvy za účelem ověření dodržování právních norem

   Pro účely návštěv k ověření souladu s podmínkami připojenými k osvědčení a s kritérii stanovenými v čl. 9 odst. 2 by inspektoři určení příslušným orgánem měli mít přinejmenším pravomoc:

               a)

               vstoupit do příslušných prostor;

               b)

               prověřit a zkopírovat záznamy, údaje, jednací řád a jakýkoli jiný materiál, který se týká výrobků vyvážených, převáděných nebo přijatých na základě licence k transferu od jiného členského státu.

         Takové inspekce by měly být prováděny v souladu s právními předpisy členského státu, v němž mají být provedeny.
   3.2   Případy, které odůvodňují opětovné posouzení

   Příslušný orgán by měl znovu posoudit soulad s podmínkami připojenými k osvědčení a s kritérii stanovenými v čl. 9 odst. 2 v těchto případech:

               a)

               došlo k významným změnám v certifikovaném přijímajícím podniku, včetně změn interní organizace podniku nebo jeho činností;

               b)

               existují náznaky, že certifikovaný přijímající podnik již neplní příslušné podmínky a kritéria;

               c)

               pokud bylo certifikovanému přijímajícímu podniku nařízeno provést nápravnou akci;

               d)

               pokud má být zrušeno pozastavení osvědčení.

         3.3   Důkladnější sledování nově certifikovaných přijímajících podniků

   Příslušný orgán by měl věnovat obzvláštní pozornost sledování nově certifikovaných přijímajících podniků. Příslušný orgán by měl sledovat dodržování právních norem pokud možno během prvního roku poté, co bylo osvědčení vydáno poprvé.
   4.   NÁPRAVNÁ OPATŘENÍ, POZASTAVENÍ A ZRUŠENÍ OSVĚDČENÍ

   4.1   Rozhodnutí nařídit nápravnou akci

   Pokud již certifikovaný přijímající podnik nesplňuje jedno či více kritérií stanovených v čl. 9 odst. 2 směrnice 2009/43/ES nebo podmínky připojené k osvědčení a pokud příslušný orgán považuje nesoulad za málo významný, měl by příslušný orgán ve lhůtě, která nepřesahuje jeden měsíc od data, kdy příslušný orgán poprvé zjistil nesoulad, přijmout rozhodnutí, kterým bude od přijímajícího podniku požadovat provedení nápravné akce.
   Příslušný orgán by měl toto rozhodnutí neprodleně písemně oznámit certifikovanému přijímajícímu podniku. Takovéto rozhodnutí by mělo od certifikovaného přijímajícího podniku požadovat, aby ve lhůtě stanovené v písemném oznámení provedl nařízenou nápravnou akci.
   Po uplynutí této lhůty by měl příslušný orgán ověřit, že nápravná akce byla provedena. Ověření by mohlo zahrnovat návštěvu na místě, setkání s vedoucím pracovníkem uvedeným v čl. 9 odst. 2 písm. c) směrnice 2009/43/ES nebo vyšším úředníkem jmenovaným uvedeným vedoucím pracovníkem a/nebo posouzení písemné dokumentace předložené tímto vedoucím pracovníkem.
   Ve lhůtě, která nepřesahuje tři měsíce od dokončení ověření, by měl být certifikovaný přijímající podnik písemně uvědomen o posouzení, které příslušný orgán provedl, aby zjistil, do jaké míry byla přijatá nápravná akce vhodná.
   4.2   Pozastavení a zrušení osvědčení

   Příslušný orgán by měl pozastavit nebo zrušit osvědčení, nastane-li některý z těchto případů:

               a)

               certifikovaný přijímající podnik neprovedl nápravnou akci ve lhůtě stanovené v písemném oznámení příslušného orgánu, v němž příslušný orgán od certifikovaného přijímajícího podniku požaduje, aby provedl nápravnou akci;

               b)

               certifikovaný přijímající podnik již nesplňuje jedno či více kritérií stanovených v čl. 9 odst. 2 směrnice 2009/43/ES nebo podmínky připojené k osvědčení a příslušný orgán považuje nesoulad za závažný.

         Příslušný orgán by měl rozhodnutí o pozastavení nebo zrušení osvědčení neprodleně písemně oznámit certifikovanému přijímajícímu podniku a Komisi.
   Příslušný orgán by měl pozastavení zachovat, dokud certifikovaný přijímající podnik není schopen prokázat soulad s kritérii stanovenými v čl. 9 odst. 2 směrnice 2009/43/ES a s podmínkami připojenými k osvědčení. Příslušný orgán by měl v písemném oznámení o pozastavení osvědčení nebo v následné písemné korespondenci určit lhůtu, v níž by měl certifikovaný přijímající podnik takovýto soulad prokázat.
   4.3   Zrušení pozastavení osvědčení

   Po uplynutí lhůty určené v rozhodnutí o pozastavení by měl příslušný orgán ověřit, zda certifikovaný přijímající podnik splňuje kritéria stanovená v čl. 9 odst. 2 směrnice 2009/43/ES a podmínky připojené k osvědčení.
   Ověření by mělo zahrnovat návštěvu na místě, setkání s vedoucím pracovníkem uvedeným v čl. 9 odst. 2 písm. c) směrnice 2009/43/ES nebo vyšším úředníkem jmenovaným uvedeným vedoucím pracovníkem a/nebo posouzení písemné dokumentace předložené tímto vedoucím pracovníkem.
   Ve lhůtě, která nepřesahuje jeden měsíc od dokončení ověření, by měl příslušný orgán písemně oznámit certifikovanému přijímajícímu podniku nové rozhodnutí, v němž uvede některou z těchto informací:

               a)

               že je pozastavení osvědčení zrušeno a datum, kdy toto zrušení nabývá účinku;

               b)

               pozastavení je zachováno do určitého data, po kterém bude provedeno další ověření;

               c)

               osvědčení je zrušeno.

         5.   VÝMĚNA INFORMACÍ O CERTIFIKACI

   Pokud bylo osvědčení uděleno, pozastaveno či zrušeno, nebo pokud bylo zrušeno pozastavení osvědčení, příslušný orgán by měl neprodleně písemně uvědomit certifikovaný přijímající podnik a Komisi.
   6.   NÁSLEDNÉ KROKY

   Členské státy se vyzývají, aby toto doporučení uvedly v účinnost nejpozději do 30. června 2012.
   Členské státy se vybízejí, aby Komisi informovaly o opatřeních, která přijaly za účelem uvedení v účinnost tohoto doporučení.
   7.   URČENÍ

   Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 11. ledna 2011.

            Za Komisi

         Antonio TAJANI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 146, 10.6.2009, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114.

      PŘÍLOHA I

         Dotazy a obecné pokyny k popisu interních programů dodržování právních norem a k následným posouzením

                  Hlavní oblasti

                  Klíčové dotazy

                  Doporučené osvědčené postupy

                  Příslušné kritérium pro certifikaci

                              1.

                              Organizační, lidské a technické zdroje přidělené na řízení transferů a vývozu

                  Jaký procentní podíl obchodní činnosti podniku (ročního obratu) závisí na vývozu a transferech zboží, pro které se požaduje licence?
                  Kolik vývozu a transferů takového zboží se během roku uskuteční?
                  Které funkce (např. nákup, technické činnosti, řízení projektů, doprava) v rámci společnosti se podílejí na procesu vývozu a transferů a jak je rozdělena příslušná odpovědnost?
                  Je v podniku zaveden elektronický systém řízení vývozu a transferů? Jaké jsou jeho hlavní rysy?

                  Účelem těchto dotazů je získat dodatečné informace o interní organizaci podniku, které jsou důležité pro posouzení dopadu činností týkajících se vývozu/transferu na podnik a na související provozní postupy.

                  Kolik lidí je zaměstnáno výlučně za účelem řízení vývozu a transferů nebo má toto řízení na starosti spolu s jinými úkoly?

                  Měli by to být vždy alespoň 2 lidé, pro případ dovolené, nemoci apod.

                  Rozesílá podnik interně svůj písemný závazek dodržovat předpisy v oblasti kontroly vývozu/transferů a všechna příslušná omezení konečného použití a vývozu?
                  Rozesílá podnik interně svůj písemný závazek na žádost poskytnout informace o konečném použití/konečném uživateli?

                  Oba písemné závazky by měly být zahrnuty do příruček pro dodržování souladu, které jsou k dispozici pracovníkům odpovědným za kontrolu vývozu/transferů, a měli by o nich vědět všichni zaměstnanci, jichž se kontrola vývozu/transferů týká (např.: v oddělení prodeje …).

                  čl. 9 odst. 2 písm. d) a čl. 9 odst. 2 písm. e)

                  Dodržoval dosud podnik předpisy v oblasti kontroly vývozu/transferů?

                  Podnik by měl tradičně dosahovat dobrých výsledků, pokud jde o dodržování předpisů v oblasti kontroly vývozu/transferů.

                  čl. 9 odst. 2 písm. a)

                  Mají pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů k dispozici příručky pro dodržování souladu a jsou tyto příručky aktualizovány?

                  Příručky pro dodržování souladu, sloužící jako návod pro pracovníky odpovědné za kontrolu vývozu/transferů, by měly být k dispozici alespoň v elektronické podobě (např. na podnikovém intranetu).
                  Tyto příručky by měly obsahovat provozní a organizační postupy, jimiž se mají pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů řídit.
                  Pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů by měli být neprodleně informováni o změnách příručky, které se týkají jejich úkolů, a o vstupu těchto změn v platnost.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              2.

                              Řetězec odpovědnosti

                  Popište řetězec odpovědnosti za vývoz a transfery ve vašem podniku.

                  Odpovědnost za dodržování souladu při kontrole vývozu/transferů by měla být stanovena písemně. Písemné podklady popisující řetězec odpovědnosti (např. záznamy nebo organizační schémata) by měly být aktualizovány.
                  Popis by měl obsahovat podrobné údaje o předání odpovědnosti a o přijatých obvyklých postupech v situacích, kdy vedoucí pracovník uvedený v čl. 9 odst. 2 písm. c) směrnice 2009/43/ES není přítomen.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Má příslušný orgán k tomuto popisu vždy přístup?

                  Příslušný orgán by měl mít vždy snadný přístup k informacím o řetězci odpovědnosti, a to nejen ve fázi podání žádosti, ale také pro účely následného sledování dodržování právních norem a návštěv za účelem ověření dodržování právních norem.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Ve které části vašeho podniku se nachází řízení vývozu/transferů?

                  Zda je řízení kontroly vývozu/transferů organizováno v každé expediční jednotce, ve správním ústředí nebo jako samostatné oddělení kontroly vývozu záleží na velikosti a struktuře podniku.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jaká je působnost pracovníků odpovědných za kontrolu vývozu/transferů ve vztahu k jiným funkcím v rámci podniku?

                  Pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů by měli být co nejvíce chráněni před střetem zájmů. Měli by být zmocněni k zastavení transakce.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jak je uspořádán vztah mezi pracovníky odpovědnými za kontrolu vývozu/transferů a vedoucím pracovníkem, jaká je např. možnost výměny informací?

                  Pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu by měli mít možnost obrátit se přímo na vedoucího pracovníka, pokud potřebují pravomoc zastavit transakci.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Uveďte, jaké další povinnosti má vedoucí pracovník, který byl určen jako osoba osobně zodpovědná za transfery a vývoz.

                  Vedoucí pracovník by měl být členem nejvyššího vedení. Jeho postavení by nemělo vést ke střetu zájmů (např.: neměl by být zároveň vedoucím oddělení prodeje …)

                  čl. 9 odst. 2 písm. c) a f)

            3.   Interní audity

                              a)

                              Namátková inspekce

                  Jak často jsou namátkové inspekce prováděny?

                  Interní program dodržování právních norem a denní provozní postupy by měly být podrobovány (neočekávaným) namátkovým kontrolám.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              b)

                              Interní audity

                  Jak často jsou interní audity prováděny?

                  V ideálním případě jednou za rok a nejméně každé tři roky.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jaký procentní podíl vývozu/transferů je podroben kontrolám?

                  V závislosti na četnosti vývozu/transferů, alespoň 1 % a podle očekávání nejvýše 20 %. Poměr se může při jednotlivých auditech lišit.

                  Kdo tyto kontroly provádí?

                  Možnou odpovědí by měla být jedna z těchto možností:

                              —

                              osoba ve vyšší funkci v řetězci odpovědnosti za kontroly vývozu/transferů,

                              —

                              vedoucí jakosti,

                              —

                              finanční ředitel nebo účetní,

                              —

                              kdokoli jiný ze střední úrovně řízení nebo ve vyšší funkci, kdo má alespoň určitý odstup od každodenní práce týmu odpovědného za vývoz/transfery.

                  Jakých otázek se tyto audity týkají?

                  Audity by měly zodpovědět tyto otázky:

                              —

                              Jsou dodržována zavedená vývozní omezení?

                              —

                              Jsou zavedeny a aktualizovány postupy, které zaručují, že jsou dodržovány všechny předpisy týkající se vývozu a transferů?

                              —

                              Je pravidelně prováděna instruktáž?

                              —

                              Je možné rychle získat přístup k záznamům?

                              —

                              Jsou záznamy vyčerpávající?

                              —

                              Vztahují se záznamy na všechny důležité aspekty dovozu, vývozu a transferu a na produkty, které zůstávají v členském státě?

                              —

                              Jsou k dispozici informace o historii příslušných produktů od zdroje po místo určení?

                              c)

                              Plánování a účinnost auditů a kroky navazující na audity

                  Jak zaručujete, že je auditu podroben reprezentativní podíl zásilek?

                  Auditu by měla být podrobena alespoň jedna zásilka na každého zákazníka nebo na každé místo určení nebo alespoň jedna zásilka na každý projekt.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Stanoví podnik program interního auditu?

                  Měl by být stanoven program interního auditu, který by zaručoval, že je auditu podroben reprezentativní počet zásilek.

                  Jsou případy nesouladu zjištěné při interních auditech systematicky napravovány? Jsou o takovýchto akcích vedeny záznamy?

                  Podnik by měl vést jasné záznamy o všech případech podezření na nesoulad, které zjistil interní audit, o doporučených opatřeních k nápravě těchto případů a o posouzení účinnosti těchto nápravných opatření pro dosažení souladu.

            4.   Obecné zvyšování povědomí

                              4.1

                              Provozní a organizační postupy

                  Jak jsou koncipovány interní postupy podniku, které mají zvyšovat obecné povědomí a co nejvíce snížit rizika spojená s kontrolami vývozu/transferů?

                  Provozní a organizační postupy by měly být stanoveny písemně a měly by obsahovat pokyny a obecné zásady k těmto bodům:

                              —

                              celkovému procesu vývozu/transferů od přijetí objednávky, posouzení použitelnosti předpisů o vývozu/transferech a dodržení příslušných předpisů týkajících se vývozu/transferů až po odeslání nebo převedení (před odesláním nebo převedením musí být provedena závěrečná kontrola souladu),

                              —

                              sledování souladu s podmínkami licence,

                              —

                              interakci s externími subjekty a v některých případech s jinými zúčastněnými odděleními v rámci podniku, např. právním oddělením a oddělením prodeje,

                              —

                              koordinaci všech zaměstnanců, kteří se podílejí na kontrolách vývozu/transferů nebo jichž se tyto kontroly určitým způsobem týkají (např.: prodejci by měli být poučeni, aby pracovníky odpovědné za kontrolu vývozu/transferů informovali o všech pochybnostech, a měli by být informováni, že k vyřízení objednávky může dojít teprve tehdy, byla-li schválena pracovníky odpovědnými za kontrolu vývozu/transferů),

                              —

                              koordinaci a případné výměně informací s příslušnými orgány (např.: případné podávání zpráv o podezřelých příkazech k transakci, případná existence politiky dobrovolného poskytování informací …).

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

            4.1.1   Provozní a organizační postupy: fáze před udělením licence (1)

                              a)

                              Embarga

                  Jakým způsobem podnik zohledňuje embarga?

                  Pro případy, kdy má být zásilka podle plánu odeslána do místa určení, na které je uvaleno embargo, by měla být stanovena pravidla, podle nichž by bylo možné ověřit příslušné předpisy týkající se embarga. Takovéto ověření by se mělo vztahovat alespoň na:

                              —

                              zákazy dodávek stanovené předpisem týkajícím se embarga,

                              —

                              klasifikaci produktů, které mají být odeslány, podle seznamu produktů, jichž se embargo týká,

                              —

                              dodatečné požadavky na udělení licence pro určité služby, např. technickou pomoc.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              b)

                              Seznamy sankcí

                  Jakým způsobem podnik zohledňuje seznamy sankcí?

                  Podle příslušných seznamů sankcí by měly být zkontrolovány názvy/jména a totožnosti právnických a fyzických osob, jimž má být dodávka zaslána.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jaká míra (nebo procentní podíl) jistoty, že byl nalezen vyhovující protějšek, je při hledání totožnosti na seznamu sankcí požadována, aby bylo možné považovat tento protějšek za odpovídající (za „shodu“)? Jaké postupy se použijí, když byl pro určité jméno nalezen shodný protějšek?

                  Procesní pokyny by měly být stanoveny písemně a měly by podrobně uvádět, jak je třeba zacházet s pravděpodobnými vyhovujícími protějšky a případy „shody“ (pokud byl např. nalezen odpovídající protějšek, musí to být oznámeno příslušnému orgánu).

                              c)

                              Kontrola produktů uvedených na seznamu (produkty, pro které je třeba udělit licenci, protože jsou zařazeny do kontrolního seznamu pro vývoz/transfery)

                  Dotazy k interním postupům, které zaručují, že produkt uvedený na seznamu není vyvezen či převeden bez licence:

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              1)

                              Je zaveden systém pro elektronické zpracování údajů, který zaznamenává klasifikaci produktů, které podnik přijal nebo vyrobil?

                  Klasifikace produktů by měla být zaznamenávána v systému pro elektronické zpracování údajů (pouze pokud tento systém již existuje). Změny kontrolních seznamů by měly být v systému okamžitě hlášeny.

                              2)

                              Jak jsou všechny produkty, na které se vztahují požadavky na udělení licence, klasifikovány a zaznamenány a kdo je za to odpovědný? Jaké jsou zavedeny postupy, aby bylo zaručeno, že je klasifikace produktů neustále aktuální, a jak je tato aktualizace dokumentována?

                  Pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů by měli nést zodpovědnost za zaznamenávání a klasifikaci produktů, v případě potřeby po poradě s technickými odborníky.

                              3)

                              Jak je posouzeno konečné použití a věrohodnost příjemce?

                  Pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů by měli nést zodpovědnost za ověření věrohodnosti příjemců a měli by věnovat zvláštní pozornost konečnému použití a riziku odklonění.
                  Pokud jsou pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů informováni, že příjemce porušil předpisy v oblasti kontroly vývozu/transferů, měli by informovat příslušný orgán. Ověření dobré víry příjemce je obzvláště důležité v případech, kdy jde o nového zákazníka nebo kdy je totožnost zákazníka nejasná nebo pokud existují pochybnosti o deklarovaném konečném použití (např.: příjemce objednal neobvyklá množství, požaduje zvláštní a neobvyklé tranzitní trasy …).

                              d)

                              Nehmotný převod technologií

                  Jak podnik zaručuje soulad s požadavky na nehmotný převod technologií (např. prostřednictvím elektronické pošty nebo přístupem k intranetu ze zahraničí)?

                  Podnik by měl vydat jasné a písemné pokyny, pokud jde o nehmotný převod technologií prostřednictvím elektronické pošty, faxu, intranetu nebo internetu.
                  K poskytnutí nebo převodu technologie by mělo dojít teprve po posouzení, zda jde o technologii, pro kterou je požadována licence, a pokud o takovou technologii jde, poté, co byla licence povolující převod udělena.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              e)

                              Technická pomoc

                  Jak podnik zaručuje soulad s požadavky na technickou pomoc?

                  Měl by být zaveden postup pro dodržení souladu s požadavky na technickou pomoc:

                              —

                              pro zahraniční návštěvníky/zaměstnance,

                              —

                              pro zaměstnance (např. technické pracovníky) v zahraničí,

                              —

                              pro konference, semináře se zahraničními účastníky nebo pro případy, kdy jsou konference nebo semináře organizovány v zahraničí.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              4.1.2

                              Provozní a organizační postupy: fáze udělení licence

                  Jak podnik zajišťuje, aby žádosti o licence, které podává, byly úplné a vyčerpávající?

                  Podnik by měl být vybaven tak, aby mohl v plném rozsahu dodržovat procesy a postupy podávání žádostí o licence, které platí v členském státě, kde je usazen.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              4.1.3

                              Provozní a organizační postupy: fáze po udělení licence

                  Jaké interní postupy zaručují, že jsou dodrženy podmínky licence?

                  Aby bylo zajištěno dodržení podmínek licence, mělo by být před konečným odesláním provedeno závěrečné ověření splnění požadavků na kontrolu vývozu/transferů.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              4.2

                              Zvyšování povědomí a odborná příprava pracovníků odpovědných za kontrolu vývozu

                  Jaké informace mají všichni zaměstnanci, jichž se týkají kontroly vývozu/transferů, a všichni pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů k dispozici?

                  Všichni by měli mít přístup k výše uvedeným organizačním a provozním postupům, které se týkají kontrol vývozu/transferů.
                  Tyto provozní a organizační postupy by měly být zaznamenány a aktualizovány v příručkách pro zajištění souladu, které mají pracovníci odpovědní za kontrolu vývozu/transferů k dispozici.
                  Provozní a organizační postupy by měly obsahovat jasný popis procesu dodržování souladu při vývozu/transferu od přijetí objednávky, ověření souladu s příslušnými předpisy týkajícími se vývozu/transferů až po konečné odeslání nebo převedení.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jak často se aktualizují znalosti pracovníků odpovědných za kontrolu vývozu?

                  To by se mělo dít při každé změně vnitrostátních a unijních právních předpisů a postupů v oblasti kontroly vývozu, ale přinejmenším jednou za rok. Kromě ročních obecných aktualizací v rámci odborné přípravy se doporučuje, aby byly k dispozici také komentáře k právním předpisům v oblasti kontroly vývozu/transferů a odborné časopisy a tiskoviny, pokud existují.

                  Jakým způsobem se aktualizují znalosti pracovníků odpovědných za kontrolu vývozu/transferů?

                  Odborná příprava prostřednictvím různých nástrojů včetně:

                              —

                              externích seminářů,

                              —

                              účasti na informačních schůzkách pořádaných příslušnými orgány,

                              —

                              školení, externích nebo on-line.

                              5.

                              Fyzická a technická bezpečnost

                  Je bezpečnost vaší společnosti akreditována příslušným státním orgánem? Uveďte podrobnosti.

                  Je pravděpodobné, že každé národní ministerstvo obrany nebo podobná organizace požaduje určitá bezpečnostní opatření, pokud podnik pracuje jejich jménem. Může postačovat pouhá skutečnost, že je akreditována bezpečnost podniku.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Pokud není bezpečnost takto úředně akreditována, jaká bezpečnostní opatření jsou zavedena k zajištění bezpečnosti záznamů a postupů týkajících se vývozu/transferů?

                  Prostory by měly být v celém rozsahu oploceny. Měl by být zabezpečen a kontrolován vstup. Prostory by měly být pod stálým dohledem, a to i mimo pracovní dobu. Mohl by být zřízen samostatný vstup pro příjem a výdej, který by se nacházel mimo hlavní výrobní prostor.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jaká bezpečnostní opatření jsou zavedena, pokud jde o software a techniku?

                  Systém by měl být chráněn heslem a zabezpečen firewallem. Podniková síť je zabezpečena proti neoprávněnému přístupu.
                  Měla by být kontrolována elektronická zařízení (laptopy, osobní digitální pomůcky atd.), která jsou vynášena mimo podnik nebo do zahraničí, a také e-maily zasílané jako součást projektu i za jiných okolností.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                              6.

                              Vedení záznamů a sledovatelnost vývozu a transferů

                  Jakým způsobem vedete záznamy o vývozních omezeních, která vám byla předána od dodavatele produktu?

                  Podniky by měly vést záznamy jedním nebo několika z těchto způsobů:

                              —

                              v elektronickém souboru nebo složce v elektronické poště,

                              —

                              ve složkách podle projektů,

                              —

                              ve složkách podle dodavatelů,

                              —

                              v samostatných složkách pro omezení,

                              —

                              v systému objednávek.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jak přiřazujete vývozní omezení k následnému transferu nebo vývozu?

                  Možné odpovědi by měly obsahovat jednu nebo více z těchto možností:

                              —

                              pomocí elektronického souboru nebo složky v elektronické poště obsahujících informace o dovozu a následném pohybu,

                              —

                              v rámci systému řízení podniku,

                              —

                              pomocí složek pro projekty nebo dodavatele, v nichž jsou všechny informace vedeny společně,

                              —

                              pomocí systému evidence podobného systému složek.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

                  Jak jsou tyto záznamy zpřístupňovány příslušným orgánům?

                              —

                              Mělo by být možné záznamy zpřístupňovat elektronicky – v některých případech může být nutné provést návštěvu na místě, je-li nutný přístup k zabezpečenému intranetu, ale některé záznamy je možné převádět pro účely kontroly na dálku.

                              —

                              Záznamy mohou být rovněž k dispozici v tištěné podobě a některé z těchto záznamů je možné skenovat, např. pro účely kontroly na dálku.

                  čl. 9 odst. 2 písm. f)

         (1)  Účelem fáze před udělením licence je určit, zda kontroly vývozu/transferů mají dopad na podnik, tj. zda jsou předpisy týkající se kontroly vývozu/transferů relevantní z hlediska činnosti a transakcí podniku, a následně zda je pro tyto transakce zaveden požadavek na udělení licence. Cílem je co nejdříve určit a analyzovat veškerá rizika spojená s kontrolou vývozu/transferů a provést nezbytná patřičná opatření, např. požádat o licenci nebo odpovídajícím způsobem použít obecnou licenci.

      PŘÍLOHA II

         STANDARDNÍ ŠABLONA OSVĚDČENÍ


title: Doporučení Evropské centrální banky ze dne 22. prosince 2016 Radě Evropské unie o externím auditorovi Bank of Greece (ECB/2016/46)

text:
               6.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 3/1

         DOPORUČENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 22. prosince 2016
   Radě Evropské unie o externím auditorovi Bank of Greece
   (ECB/2016/46)
   (2017/C 3/01)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 27.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Bank of Greece, společnosti KPMG Certified Auditors AE, skončí po provedení auditu za účetní rok 2016. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2017.

               (3)

               Bank of Greece vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2017 až 2021 společnost Deloitte Certified Public Accountants S.A.,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   Doporučuje se, aby společnost Deloitte Certified Public Accountants S.A. byla jmenována externím auditorem Bank of Greece pro účetní roky 2017 až 2021.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. prosince 2016.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI


title: Doporučení Rady ze dne 12. července 2011 k národnímu programu reforem Německa na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Německa na období 2011–2014

text:
               19.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/9

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   k národnímu programu reforem Německa na rok 2011 a stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Německa na období 2011–2014
   2011/C 212/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 12. ledna 2011 přijala Komise první roční analýzu růstu představující pro EU začátek nového cyklu správy ekonomických záležitostí a prvního evropského semestru, v němž se provádí integrovaná ex ante koordinace politiky, vycházející ze strategie Evropa 2020.

               (4)

               Dne 25. března 2011 potvrdila Evropská rada priority pro fiskální konsolidaci a strukturální reformy (v souladu se závěry Rady ze dne 15. února a 7. března 2011 a v návaznosti na roční analýzu růstu vypracovanou Komisí). Zdůraznila, že je třeba se přednostně zaměřit na návrat ke zdravým rozpočtům a fiskální udržitelnosti, na snižování nezaměstnanosti prostřednictvím reforem trhu práce a na další úsilí o posílení růstu. Požádala členské státy, aby promítly tyto priority do konkrétních opatření, jež budou součástí jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (5)

               Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem.

               (6)

               Německo dne 27. dubna 2011 předložilo svůj aktualizovaný program stability na období 2011–2015 a dne 7. dubna 2011 svůj národní program reforem na rok 2011. Aby se vzaly v úvahu jejich vzájemné vazby, byly oba programy posuzovány současně.

               (7)

               Německá ekonomika vstoupila do krize z poměrně solidní výchozí pozice. Propad ve světovém obchodu však v roce 2009 vedl ke zhroucení vývozu a investic, jehož následkem klesl reálný HDP o mimořádných 4,7 %. Nicméně nezaměstnanost po mírném nárůstu od konce roku 2009 opětovně klesá. Na odolnosti trhu práce je patrný příznivý dopad provedených reforem, které usnadnily zkrácení pracovní doby, i příznivý vliv dotací krátkodobé práce. Ekonomika se z recese výrazně zotavila a reálný HDP vzrostl v roce 2010 o 3,6 %. Významný zvrat v masivním poklesu zaznamenaném v roce 2009 nastal díky vývozu, jenž vytvořil podmínky pro robustnější oživení, které vede mimo jiné ke klesajícímu přebytku běžného účtu. Ve srovnání s většinou ostatních členských států eurozóny německá ekonomika dále posílila svou konkurenceschopnost. Stav veřejných financí se z vyrovnané pozice dostal do schodku ve výši 3 % HDP v roce 2009, kdy se naplno projevil účinek automatických stabilizátorů a diskrečních opatření v boji se zhoršenou hospodářskou situací. V roce 2010 se výši schodku (3,3 % HDP) podařilo díky hospodářskému oživení udržet, a to navzdory pokračujícímu masivnímu fiskálnímu stimulu a opatřením na podporu finančního trhu.

               (8)

               Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z nějž program stability vychází, je pro rok 2011 opatrný a pro období následující realistický; toto hodnocení vyplývá mimo jiné z porovnání s prognózou útvarů Komise z jara 2011. Program stability předpokládá, že v roce 2011 vzroste reálný HDP o 2,3 %, v roce 2012 následně zpomalí na 1,8 % a v období 2013–2015 bude dosahovat v průměru 1,5 %. Program stability počítá dále s tím, že pod referenční hodnotu 3 % HDP klesne schodek již v roce 2011, tedy dva roky před uplynutím lhůty, kterou stanovila Rada; plánuje i další pokrok směrem k dosažení střednědobého cíle, a to dosažení strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP v roce 2014. Po očekávané nápravě nadměrného schodku klesne tempo korekce, jejímž účelem je dosažení střednědobého cíle v souladu s programem stability, v letech 2013 a 2014 pod hodnotu 0,5 % HDP. Poté, co poměr dluhu k HDP v roce 2010 vzrostl o téměř 10 procentních bodů (3), měl by od roku 2011 podle předpokladu začít klesat a do roku 2015 dosáhnout 75,5 % HDP; tím by zůstal nad úrovní referenční hodnoty podle Smlouvy. Rizika, jež tuto rozpočtovou projekci ohrožují, se v roce 2011 zdají být víceméně vyvážená, avšak výsledky období následujícího by mohly být oproti očekávání slabší, neboť by nemuselo být dosaženo některých předpokládaných úspor. Některá opatření jsou nadále předmětem diskuze (například energetické daně a daně z finančních transakcí) a další musí být ještě specifikována (například zefektivnění veřejné správy). Navíc nelze vyloučit další opatření na podporu finančního trhu. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední.

               (9)

               Poté, co nedávná reforma zdravotnictví zavedla zejména na roky 2011 a 2012 opatření k omezení rostoucích výdajů, přispěly by k plánovanému procesu konsolidace další kroky k zefektivnění veřejných výdajů na zdravotnictví a dlouhodobou péči. Přínos k posílení dlouhodobého růstového potenciálu by současně znamenalo udržení výrazně prorůstového konsolidačního kurzu včetně zajištění přiměřených výdajů na vzdělání.

               (10)

               Německý fiskální rámec byl výrazně posílen díky zavedení rozpočtového ustanovení do ústavy, ustavení Rady pro stabilitu a vytvoření systému včasného varování, který má zabránit rozpočtovým problémům; toto rozpočtové ustanovení však ještě zbývá provést v plném rozsahu na úrovni spolkových zemí. Celkové kredibilitě veřejných financí by prospělo i další posílení souvisejícího systému dohledu a sankcí.

               (11)

               Krize odhalila v bankovním sektoru velmi zranitelná místa. Výrazné ztráty a odpisy v případě mezinárodních investic do rizikových úvěrů a strukturovaných aktiv oslabily kapitálovou základnu některých bank a vyžádaly si významné státní zásahy. Krize odhalila i slabiny některých zemských bank (Landesbanken), které již před krizí trpěly nedostatkem efektivních struktur pro řízení rizik a nedostatkem životaschopných podnikatelských modelů. K zachování stability finančního sektoru a efektivnější alokaci domácích úspor v zájmu stimulace poptávky a investic by přispěla další reforma bankovnictví, včetně restrukturalizace zemských bank, jež potřebují životaschopné a přiměřeně financované podnikatelské modely, a posílení regulace a dohledu.

               (12)

               Růstový potenciál a strukturální konkurenceschopnost německé ekonomiky závisejí do značné míry na kvalifikované pracovní síle s potřebnými dovednostmi, avšak nedostatek nabídky pracovních sil může s ohledem na demografický vývoj přerůst v naléhavý problém. To zdůrazňuje, jak důležité je plně využít potenciál pracovní síly pomocí odstranění překážek pro účast určitých skupin (starších pracovníků, žen, osob s nízkou kvalifikací, státních příslušníků nečlenských zemí EU) na trhu práce a jaký význam má další rozvoj lidského kapitálu. Řešení daňové zátěže, která zůstává vysoká zejména u pracovníků s nízkými a středními příjmy, by napomohlo zlepšit pobídky k práci a umožnilo by, aby zvýšení platu znamenalo ve větší míře i zvýšení disponibilního příjmu a domácí poptávky. Vysoká maximální daňová sazba pro druhého z výdělečně činných partnerů v rámci společného zdanění manželů představuje demotivující faktor z hlediska nabídky práce. Společné zdanění manželů faktorovou metodou („Faktorverfahren“) zavedené v roce 2009 umožňuje, aby individuální měsíční daňové zatížení zohledňovalo osobní příjem každého z manželů, zatímco roční daňové zatížení jako celek zůstalo nezměněné. Dopady této reformy na účast na trhu práce by měly být sledovány. V této souvislosti mohou být nezbytná další opatření s cílem omezit zbývající demotivující faktory zabraňující práci. Další zlepšení dostupnosti zařízení péče o děti by pomohlo řešit zejména přetrvávající nízkou účast žen v pracovním procesu na plný úvazek. Vyhlídky pracovníků s nízkou kvalifikací na trhu práce by pak mohlo zlepšit zvýšení počtu osob s odborným vzděláním.

               (13)

               Německo nedávno přijalo dalekosáhlá rozhodnutí o budoucí skladbě svých zdrojů energie. Realizace této energetické koncepce s sebou přinese zásadní proměnu, pokud jde o dodávky elektrické energie, a ve středně až dlouhodobém horizontu se promítne do cen energie a konkurenceschopnosti ekonomiky. Směrodatnou zásadou, jíž by se realizace této energetické koncepce měla řídit, by tak měla být nákladová efektivita a realizace samotná by se měla opírat o efektivní spotřebu energie, nákladově efektivní podpůrné programy, elektrorozvodné sítě s adekvátními parametry pro přenos energie z obnovitelných zdrojů a konkurenceschopné trhy s elektrickou energií.

               (14)

               Přínosem pro růst produktivity a poptávky v Německu by bylo posílení hospodářské soutěže v odvětví služeb. Dynamičtější růst v tomto odvětví by mohl přispět i k rozšíření základny pro růst nabídky a poptávky v Německu. Navzdory výraznému pokroku, k němuž za poslední léta došlo díky provedení směrnice o službách, se jeví, že je prostor pro další omezování překážek, jež podnikům brání ve vstupu na trh a v jeho opuštění, zejména prostřednictvím dalšího zjednodušení systému licencí a povolení a pro zjednodušení regulace výkonu určitých svobodných povolání. Odůvodnění a přiměřenost regulace výkonu určitých řemesel by mohly být přezkoumány. Pokud jde o služby síťových odvětví průmyslu, hospodářská soutěž zejména v odvětví železniční dopravy by se mohla zlepšit. Hospodářské soutěži by v krátkodobém horizontu prospělo posílení úlohy dohledu Spolkové agentury pro sítě a otevření infrastruktury pro vystavování a prodej jízdenek soutěžitelům.

               (15)

               Z hlediska nabídky pracovní síly s potřebnými dovednostmi budou mít i s ohledem na demografický vývoj zásadní význam další reformy, jež by měly zlepšit přístup k systému vzdělávání a odborné přípravy a tento systém zkvalitnit. Podle předpovědí má chybět pracovní síla zejména se střední a vysokou kvalifikací, a to především na poli matematiky, přírodních věd a technologie. Míra dosaženého vzdělání mezi mladými lidmi v Německu je jak u vyššího sekundárního, tak u terciárního vzdělání pod průměrem EU. Výsledky vzdělávání by mohla zlepšit snazší dostupnost předškolního vzdělávání, škol s celodenním programem a zjednodušení přestupu mezi různými liniemi školního systému.

               (16)

               Německo přijalo řadu závazků v rámci Paktu euro plus. Pokud je o fiskální politiku, vyzývají závazky k tomu, aby bylo nápravy nadměrného schodku dosaženo již v roce 2011 a aby byly cíle vnitrostátní úpravy rozpočtu splněny se značným předstihem v letech 2011–2012. Co se týče posílení finanční stability, zavázalo se Německo k efektivní regulaci kapitálového trhu a dohledu nad ním. V oblasti zaměstnanosti platí hlavní pozornost jednak účasti pracovníků na trhu práce (reforma aktivních nástrojů pracovního trhu, snazší integrace příslušníků svobodných povolání, kteří kvalifikaci získali v zahraničí, a integrace přistěhovalců), jednak vzdělávání (pakt o základním vzdělání). Opatření v oblasti konkurenceschopnosti se zaměřují na síťová odvětví, energetiku a odvětví služeb (agentura pro transparentnost trhu s elektrickou energií a plynem, program elektromobility a vyšší přísun prostředků na dopravní infrastrukturu), jakož i na vzdělávání (iniciativa Excelence na podporu postgraduálních škol a financování univerzitního paktu). Tyto závazky spadají do všech čtyř tematických okruhů Paktu euro plus. Ve velké míře se v nich odráží širší reformní agenda, kterou vytyčily program stability a národní program reforem. Několik oblastí politik však zůstává mimo jejich pozornost (např. restrukturalizace zemských bank či daňové zatížení práce), nebo jsou zmíněny jen letmo (otevření odvětví služeb a síťových odvětví průmyslu větší hospodářské soutěži). Závazky Paktu euro plus byly posouzeny a při zpracování těchto doporučení k nim bylo přihlíženo.

               (17)

               Komise posoudila program stability a národní program reforem Německa, včetně závazků, jež přijalo v rámci Paktu euro plus. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Německa, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí EU tím, že budou rozhodnutí členských států zahrnovat vstupy na úrovni EU. V této souvislosti má Komise za to, že by Německo mělo rozpočtovou strategii realizovat v souladu s plánem. Poté by mělo Německo zajistit, že bude vyvíjet úsilí o strukturální změny s cílem dosažení střednědobého cíle a současně zachovávat prorůstový konsolidační kurs. V letech 2011–2012 by se další kroky měly zaměřit na stabilitu finančního systému (například prostřednictvím restrukturalizace zemských bank), posílení domácích zdrojů růstu tím, že se díky nižšímu zdanění práce zvýší účast na trhu práce, zlepšení přístupu ke vzdělání a jeho zkvalitnění, jakož i otevření odvětví služeb, živností, svobodných povolání a síťových odvětví intenzivnější hospodářské soutěži.

               (18)

               Rada na základě tohoto posouzení a s ohledem na doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 2. prosince 2009 přezkoumala aktualizaci programu stability Německa za rok 2011. Její stanovisko (4) se odráží zejména v doporučení v bodě 1 níže. S ohledem na závěry Evropské rady ze dne 25. března 2011 Rada přezkoumala národní program reforem Německa,

         DOPORUČUJE, aby Německo v období 2011–2012 provedlo tato opatření:

               1.

               Realizovat rozpočtovou strategii na rok 2012 a následující období, jak je plánováno, a tím snížit vysokou míru veřejného zadlužení v souladu s doporučeními Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Poté zajistit odpovídající úsilí o strukturální změny s cílem dosažení střednědobého cíle. Provést rozpočtové ustanovení na úrovni spolkových zemí a dále posílit související mechanismus dohledu a sankcí. Zachovat prorůstový konsolidační kurs a za tímto účelem zejména zachovat přiměřené výdaje na vzdělávání a dále zefektivnit veřejné výdaje na zdravotní a dlouhodobou péči.

               2.

               Řešit strukturální slabiny finančního sektoru, zejména restrukturalizovat zemské banky, které potřebují přiměřeně financovaný a životaschopný podnikatelský model.

               3.

               Posílit účast na trhu práce zlepšením spravedlivého přístupu k systému vzdělávání a odborné přípravy a tím, že budou přijata další opatření k rozpočtově neutrálnímu snížení vysoké daňové zátěže, a zlepšit pobídky k práci pro osoby s nízkým platovým ohodnocením. Zvýšit počet celodenních zařízení péče o dítě a škol s celodenním programem. Důkladně sledovat účinky nedávných reformních opatření k omezení demotivujících faktorů pro druhého z výdělečně činných partnerů a přijmout další opatření, pokud budou demotivační faktory přetrvávat.

               4.

               Odstranit bezdůvodná omezení pro výkon určitých svobodných povolání a řemesel. Zintenzivnit hospodářskou soutěž v síťových odvětvích, posílit úlohu dohledu Spolkové agentury pro sítě v odvětví železniční dopravy a zaměřit se v kontextu ohlášené národní energetické koncepce na zvýšení dlouhodobé nákladové efektivity zákona o obnovitelných energiích, na zajištění reálné nezávislosti mezi výrobou elektrické energie a jejím přenosem, jakož i na zkvalitnění přeshraničních propojení.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 56) stanoví, že platí i pro rok 2011.

      (3)  Tento skokový nárůst v roce 2010 byl do velké míry dán skutečností, že dvě banky v obtížích převedly znehodnocená aktiva na své „špatné banky“, jež jsou vykazovány jako součást sektoru vládních institucí. V souladu s pokyny Eurostatu o účetních pravidlech pro finanční anulační struktury měly související závazky těchto „špatných bank“ přímý dopad na výši zadlužení.

      (4)  Podle čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 14. července 2015 k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2015

text:
               18.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/83

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 14. července 2015
   k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2015 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2015
   (2015/C 272/22)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost (Evropa 2020) založenou na posílené koordinaci hospodářských politik. Tato strategie se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření, aby se posílil evropský potenciál pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 14. července 2015 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3). Tyto dokumenty společně tvoří tzv. integrované hlavní směry a členské státy byly vyzvány, aby je zohledňovaly v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 8. července 2014 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2014 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Nizozemska z roku 2014. Dne 28. listopadu 2014 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Nizozemska na rok 2015.

               (4)

               Dne 28. listopadu 2014 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2015. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Nizozemsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (5)

               Dne 18. prosince 2014 potvrdila Evropská rada priority pro podporu investic, zintenzivnění strukturálních reforem a odpovědnou fiskální konsolidaci podporující růst.

               (6)

               Dne 26. února 2015 zveřejnila Komise svou zprávu o Nizozemsku pro rok 2015. V této zprávě byl posouzen pokrok, který Nizozemsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých dne 8. července 2014. Uvedená zpráva rovněž obsahuje výsledky hloubkového přezkumu podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Nizozemsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami, které vyžadují politická opatření a monitorování. Přetrvávají rizika plynoucí z vysoké úrovně soukromého zadlužení a je třeba jim věnovat pozornost i přesto, že nedávno přijatá opatření podporují oživení trhu s bydlením a přispějí k omezení růstu hypotečních úvěrů. Přestože vysoký přebytek běžného účtu částečně souvisí se strukturálními rysy ekonomiky, může být struktura důchodového a daňového systému potenciálním zdrojem neefektivní alokace kapitálu.

               (7)

               Dne 30. dubna 2015 předložilo Nizozemsko svůj národní program reforem na rok 2015 a svůj program stability z roku 2015. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Na Nizozemsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Vláda ve svém programu stability z roku 2015 plánuje postupné zlepšování celkového schodku vládního sektoru, který by měl dosahovat 1,8 % HDP v roce 2015 a 0,7 % HDP v roce 2018. Vláda plánuje v průběhu programového období splnit střednědobý cíl v podobě strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP. Podle programu stability by měl poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2015 dosáhnout své maximální hodnoty 68,8 % a poté postupně klesat až na 66,1 % v roce 2018. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Komise ve své prognóze z jara 2015 očekává, že strukturální saldo splní střednědobý cíl a dosáhne -0,3 % HDP v roce 2015 a -0,4 % HDP v roce 2016. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2015 se Rada domnívá, že Nizozemsko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet. Vzhledem k úrovni dosaženého vzdělání, studijním výsledkům a míře hospodářského rozvoje je objem veřejných výdajů na výzkum a vývoj, které v roce 2013 dosahovaly 0,84 % HDP, nízký. Veřejné výdaje v této oblasti mají od roku 2014 klesající tendenci a objem soukromých výdajů na výzkum a vývoj zůstává nízký. Přesunutí veřejných výdajů na inovace a výzkum, zejména základní výzkum, a provedení rámcových politik s cílem uvolnit investice soukromého sektoru do výzkumu a vývoje by napomohly posílení dlouhodobého růstového potenciálu nizozemské ekonomiky.

               (9)

               Stěžejní výzvu představuje trh s bydlením, na němž se v průběhu desetiletí nashromáždily nepružné prvky a pobídky deformující trh, které se projevují u financování bydlení i u odvětvových úspor. Tendence domácností navyšovat hrubý hypoteční dluh, za nějž ručí svým nemovitým majetkem, do značné míry odráží dlouhodobé fiskální pobídky, zejména možnost úplného daňového odpočtu hypotečních úroků. Od roku 2012 byla provedena řada opatření, jež mají tyto pobídky částečně řešit. Některá z těchto opatření se týkají daňového zacházení s prostředky na financování bydlení. Postupný přechod k omezení možnosti daňového odpočtu hypotečních úroků a ke zvýšení motivace pro amortizaci je na místě. Toto opatření by však mohlo být zaváděno rychlejším tempem, aby více ovlivnilo chování při amortizaci. Výrazná daňová pobídka k investicím do neproduktivních aktiv bude přetrvávat. Poměr úvěru k hodnotě ve výši 100 %, jehož má být dosaženo v roce 2018, je stále vysoký. Trh s nájemním bydlením brzdí regulace a existence velice rozsáhlého sektoru sociálního bydlení, který se rovněž musí potýkat s dlouhými pořadníky. Zavádění větší diferenciace ve výši nájmů v závislosti na příjmu představuje v sektoru sociálního bydlení krok správným směrem, ale její dopad je omezený. Na základě nového zákona budou společnosti působící v oblasti bydlení muset oddělit činnosti obecného hospodářského zájmu (tj. sociální bydlení) od ostatních činností. Teprve v budoucnu se ukáže, zda to povede k zamýšlenému přesměrování sociálního bydlení k lidem v nouzi a zajistí, aby bylo sociální bydlení k dispozici znevýhodněným osobám, které nejsou schopny bydlení získat za tržních podmínek.

               (10)

               Dlouhodobá udržitelnost důchodového systému se zlepšila. Kromě toho, že postupně zvyšuje zákonný věk odchodu do důchodu v rámci prvního pilíře z 65 let v roce 2012 na 67 let v roce 2021, přičemž následně bude navázán na střední délku života, schválilo Nizozemsko komplexní reformu soukromě financovaného pilíře důchodového systému a systému dlouhodobé péče. Byl zdokonalen finanční dohled nad důchodovými fondy a systém je nyní odolnější vůči finančním otřesům. Uvedená opatření doplnily úspěšné reformy motivující starší pracovníky k tomu, aby pracovali déle. Reformy dlouhodobé péče přesunuly odpovědnost na obce, což přineslo snížení celkových výdajů a důraz na zvýšení efektivity. Kvalitu a přístupnost dlouhodobé péče je třeba monitorovat.

               (11)

               Mezi zbývající výzvy patří vhodné rozdělení nákladů a rizik v rámci jednotlivých generací a mezi generacemi nad rámec přijatých pravidel týkajících se indexace a finančních rezerv (rámec pro finanční posouzení), zejména snížením příspěvků osob v rané fázi pracovního života. Pokud by se zlepšila pojistněmatematická spravedlnost příspěvků do druhého důchodového pilíře, mohly by domácnosti své finanční prostředky vynakládat způsoby, jež by více podporovaly růst.

               (12)

               Cílem komplexní reformy právních předpisů týkajících se ochrany zaměstnanosti, přijaté v roce 2014, je zvýšení účasti a mobility na trhu práce. Byly omezeny daňové aspekty odrazující od práce. Právní předpisy přijaté parlamentem zavedly možnost využít kvótu, pokud zaměstnavatelé nebudou schopni vytvořit dodatečná pracovní místa pro osoby se zdravotním postižením, k nimž se zavázaly. Dopad těchto opatření bude možné plně posoudit až po jejich provedení. K lepší integraci lidí na okraji pracovního trhu, včetně osob z přistěhovaleckého prostředí, jsou nutná další opatření.

               (13)

               Zohlední-li se povinné nedaňové platby, je daňové zatížení práce v Nizozemsku výrazně vyšší než průměr EU a existuje prostor k přesunu zdanění na faktory, které méně škodí růstu. Plánovaná daňová reforma by přispěla ke zvýšení účasti na trhu práce. Po jejím přijetí bude nutné pozorně sledovat její dopady.

               (14)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Nizozemska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Nizozemsku pro rok 2015. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Nizozemsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Nizozemsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (15)

               Na základě tohoto posouzení projednala Rada program stability a zaujala stanovisko (6), že Nizozemsko Pakt o stabilitě a růstu dodržuje.

               (16)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 3.

               (17)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na základě této analýzy vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Nizozemsko mělo rovněž zajistit úplné a včasné provedení uvedených doporučení,

         DOPORUČUJE Nizozemsku v období 2015–2016:

               1.

               Přesunout veřejné výdaje na podporu investic do výzkumu a vývoje a pracovat na rámcových podmínkách pro zvýšení výdajů soukromého sektoru na výzkum a vývoj s cílem zvrátit klesající trend veřejných výdajů na výzkum a vývoj a zvýšit potenciál pro hospodářský růst.

               2.

               Souběžně s posilujícím oživením urychlit omezování daňových odpočtů hypotečních úroků, aby se snížily daňové pobídky k investicím do neproduktivních aktiv. Na trhu s nájemním bydlením stanovit více tržně orientovaný cenový mechanismus a v sektoru sociálního bydlení dále provázat nájmy s příjmy domácností.

               3.

               Snížit příspěvky do druhého pilíře důchodového systému pro osoby v rané fázi pracovního života.

      V Bruselu dne 14. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2014 (Úř. věst. C 247, 29.7.2014, s. 88).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Úř. věst. C 272, 18.8.2015, s. 98.