				|

		52014DC0401

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY o provádění hlavních směrů hospodářských politik členských států, jejichž měnou je euro /* COM/2014/0401 final */

Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
o provádění hlavních směrů
hospodářských politik členských států, jejichž měnou je
euro
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 2 této smlouvy,

s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy
rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace
hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy[2],
a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské komise[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a
finančního výboru,
s ohledem na stanovisko
Výboru pro hospodářskou politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Současné ekonomické prostředí eurozóny se
vyznačuje postupným, ale stále nestabilním hospodářským oživením. V
průběhu roku 2013 a na začátku roku 2014 v eurozóně
značně poklesla inflace a očekává se, že v horizontu prognózy se
bude zvyšovat je velmi zvolna, což odráží stávající útlum
doprovázený pokračujícím uzpůsobováním relativních cen ve zranitelných ekonomikách a neustálým posilováním směnného
kurzu eura. Ačkoli se základna hospodářského
oživení postupně rozšiřuje, rozdíly mezi zeměmi eurozóny
jsou i nadále významné.
(2)
Eurozóna je více než
součet jejích členů. Hospodářská a
finanční krize jasně ukázala úzké vnitřní vztahy v eurozóně
a podtrhla potřebu větší koordinace fiskální, finanční a
strukturální politiky mezi jejími členy, aby bylo možné zajistit soudržnou
orientaci politik v eurozóně jako celku.
Členské státy eurozóny se dne 2. března 2012 podpisem Smlouvy o stabilitě,
koordinaci a správě v hospodářské a měnové unii zavázaly, že
provedou řadu rozsáhlých politických reforem a budou koordinovat své
politiky. Koordinace rozpočtové a hospodářské politiky v
eurozóně se dále prohloubila v roce 2013, kdy vstoupil v platnost
balíček dvou právních aktů týkajících se správy ekonomických
záležitostí. Členové eurozóny jsou obzvláště odpovědní za
účinné provádění nového rámce správy ekonomických záležitostí. K
tomu bude zapotřebí zvýšit vzájemný tlak podporující provádění vnitrostátních
reforem a fiskální obezřetnost, posuzovat vnitrostátní reformy více z
pohledu eurozóny, internalizovat možné vedlejší účinky a podněcovat
opatření, jež jsou pro hospodářskou a měnovou unii zvláště
důležitá.
(3)       Kvůli velké provázanosti
členských států eurozóny může mít provádění strukturálních
reforem rozsáhlé vedlejší účinky, které je nutno brát v úvahu, aby bylo
možné zabezpečit optimální koncepci a provádění politik jak pro
jednotlivé členy, tak pro eurozónu jako celek.  Nezbytné konvergenci mezi
členskými státy by napomohl například koordinovanější postup
při provádění reforem. V tomto smyslu je zásadní, aby členské
státy eurozóny na základě existujících postupů o svých plánech
reforem předběžně diskutovaly a efektivně prováděly
postup při makroekonomické nerovnováze.
(4)       Jedním z klíčových
úkolů, před nimiž eurozóna stojí, je snížit veřejný dluh
prováděním diferencovaných prorůstových fiskálních politik za
současného zvyšování růstového potenciálu eurozóny. Díky konsolidačnímu úsilí z minulých let se fiskální
situace eurozóny zlepšila, ale řada jejích členů musí i nadále
provádět fiskální korekci, aby se nadměrné úrovně dluhu snížily.
Všichni členové eurozóny by měli zlepšit kvalitu veřejných
financí a cílem posílit produktivitu a zaměstnanost.
(5)       Investice v eurozóně na
začátku krize silně poklesly a dosud nedosahují svého dlouhodobého
průměru. Pomalý rozvoj investic je způsoben společným
dopadem snižování dluhu soukromého sektoru, roztříštěnosti finančního
trhu a nezbytného úsilí o fiskální konsolidaci, jež vedly k omezení
veřejných investic.  K podpoře oživení a
stimulaci potenciálního růstu je zcela zásadní zvýšit investice do
infrastruktury a dovedností. Velkou část těchto investic musí
poskytnout soukromý sektor, ale orgány veřejné správy zde mohou hrát
významnou roli vytvořením příznivých podmínek.
(6)       Přestože se snížil tlak
na státní dluh, tok úvěrů reálné ekonomice zůstává v
eurozóně nadále oslabený a přetrvává velká roztříštěnost
finančního trhu. Přístup k
finančním prostředkům zůstává, zejména pro malé a
střední podniky, v mnoha členských státech obtížný a tato situace by
mohla hospodářské oživení ohrozit. Je proto třeba vytvořit
iniciativy zaměřené na obnovení toku úvěrů, prohloubení
kapitálových trhů a povzbuzení dlouhodobého financování ekonomiky. Opatření, jako je
dokončení nápravy bankovních rozvah a pokračující zvyšování
kapitálových rezerv tam, kde je to potřebné, přezkumy kvality aktiv a
zátěžové testy, pomohou určit přetrvávající slabá místa, a tak
posílí důvěru v toto odvětví jako celek. V oblasti bankovní unie
bylo dosaženo významného pokroku, zejména zřízením jednotného mechanismu
dohledu a dohodou o jednotném mechanismu pro řešení problémů.
(7)       Finanční
krize odhalila nedostatky ve struktuře hospodářské a měnové
unie. Dne 28. listopadu 2012 předložila Komise návrh prohloubené a
skutečné hospodářské a měnové unie, jehož cílem bylo zahájit
diskuzi na evropské úrovni. Dne 5. prosince 2012 vydal předseda Evropské
rady v úzké spolupráci s předsedou Komise, předsedou Euroskupiny a
prezidentem Evropské centrální banky zprávu, která přebírá řadu
myšlenek z návrhu Komise a obsahuje harmonogram a fáze procesu
směřující k dokončení hospodářské a měnové unie.
Evropský parlament vyjádřil své stanovisko v usnesení ze dne 20. listopadu
2012. Od té doby se významně pokročilo.  Hospodářskou a
měnovou unii bude třeba rozvíjet postupně a způsobem, v
němž se bude spojovat disciplína a solidarita.  Přezkum prvního
balíčku šesti právních aktů a druhého balíčku dvou právních
aktů týkajících se správy ekonomických záležitostí je plánován na konec
roku 2014.
DOPORUČUJE, aniž jsou dotčeny
pravomoci Rady, pokud jde o koordinaci hospodářských politik
členských států, aby členské státy eurozóny, jednotlivě i
společně, především však v rámci koordinace hospodářské
politiky v rámci Euroskupiny, v období 2014–2015 přijaly opatření s
cílem:
1.            V úzké spolupráci s Komisí
podporovat a sledovat provádění strukturálních reforem v oblastech, které
jsou nejdůležitější pro dobré fungování eurozóny, za účelem
posílení konvergence a nápravy vnitřní i vnější nerovnováhy. Posoudit
a stimulovat pokrok při provádění reforem v členských státech
eurozóny, které se potýkají s nadměrnou nerovnováhou, a v členských
státech eurozóny potýkajících se s nerovnováhou, která vyžaduje rozhodná
opatření, tak aby se omezily negativní vedlejší účinky na zbytek
eurozóny, a v zemích s nadměrnými přebytky podpořit vhodné
politiky, aby se optimalizovalo pozitivní přeshraniční působení.
Pravidelně vést tematické diskuze o strukturálních politikách, jež mohou
mít rozsáhlé přeshraniční vlivy, a v těchto diskuzích se
zaměřit na snižování vysokého daňového zatížení práce a reformu
trhů se službami.
2.           V úzké spolupráci s Komisí
koordinovat fiskální politiky členských států eurozóny, zejména
při posuzování návrhů rozpočtových plánů, aby byla v celé
eurozóně zajištěna soudržná fiskální orientace podporující růst.
Zlepšit kvalitu a udržitelnost veřejných financí navýšením hmotných i
nehmotných investic na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU. Zajistit, aby
vnitrostátní fiskální rámce, včetně vnitrostátních rozpočtových
rad, byly posíleny.
3.           Posílit
odolnost bankovního systému, zejména přijetím nezbytných opatření
navazujících na přezkumy kvality aktiv a zátěžové testy a provedením
právních předpisů o bankovní unii, včetně dalšího postupu
plánovaného v době přechodu na jednotný mechanismus pro řešení
problémů. Stimulovat investice soukromého
sektoru a zvýšit tok úvěrů ekonomice
provedením opatření zaměřených na zlepšení přístupu k úvěrům pro malé a
střední podniky, prohloubení
kapitálových trhů, oživení sekuritizačního trhu, v souladu s návrhy
a harmonogramem obsaženými ve sdělení Komise o dlouhodobém
financování evropské ekonomiky.
4.           Nadále pracovat na prohloubení hospodářské
a měnové unie a přispět ke zlepšení rámce pro ekonomický dohled
během jeho přezkumu plánovaného na konec roku 2014.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 401 final.


title: Doporučení Rady ze dne 19. března 2007 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (7. ERF) za rozpočtový rok 2005

text:
               8.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/2

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 19. března 2007
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (7. ERF) za rozpočtový rok 2005
   (2007/C 103/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na čtvrtou úmluvu AKT-ES, podepsanou v Lomé dne 15. prosince 1989 (1), ve znění dohody podepsané na Mauriciu dne 4. listopadu 1995 (2),
   s ohledem na vnitřní dohodu 91/401/EHS o financování a správě pomoci Společenství podle čtvrté úmluvy AKT-ES (3), zřizující mimo jiné sedmý Evropský rozvojový fond (7. ERF), a zejména na čl. 33 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 29. července 1991 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-ES (4), a zejména na články 69 až 77 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 7. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2005, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2005 včetně odpovědí Komise (5),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 33 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 7. ERF.

               (2)

               Provádění operací 7. ERF Komisí během rozpočtového roku 2005 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 7. ERF za rozpočtový rok 2005.

      V Bruselu dne 19. března 2007.

            Za Radu

            předseda

         H. SEEHOFER

      (1)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 288.

      (4)  Úř. věst. L 266, 21.9.1991, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 205.


Důležité právní upozornění

|

52006SC0023

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska na období 2005-2009  /* SEK/2006/0023 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 11.1.2006SEK(2006) 23 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska na období 2005–2009(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma potvrdila užitečnost paktu pro upevňování fiskální disciplíny, usiluje však také o posílení účinnosti a hospodářských základů paktu i o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační nebo konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají konvergenční programy).První stabilizační program Finska byl předložen v září 1998. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 12. října 1998 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení stabilizačních a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální riziko udržitelnosti veřejných financí. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu ekonomického cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování[2], k všeobecně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsažených v integrovaných pokynech na období 2005-2008, Komise přezkoumala nedávno předloženou aktualizaci stabilizačního programu Finska a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.Hodnocení1.  Aktualizovaný finský stabilizační program byl předložen 24. listopadu 2005. Program zahrnuje období 2005–2009. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu stabilizačních a konvergenčních programů uvedených v novém kodexu chování. Určité nedostatky jsou u povinných a nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování (zvláště chybí údaje o vnějších předpokladech pro období 2007–2009). Aktualizace rovněž výslovně neuvádí střednědobé cíle stavu rozpočtu, jak vyžaduje kodex chování.2.  Po zotavení z výjimečně hluboké recese na počátku devadesátých let se finské hospodářství v období 1995–2004 rychle vyvíjelo a dosáhlo průměrné roční míry růstu 3,5 %, což představuje 1,5 procentního bodu nad průměrnou úrovní eurozóny. Silný růst pomohl ke zvýšení míry zaměstnanosti ve výši 60 % po recesi na 68 % v roce 2004. S průměrnou roční mírou inflace ve výši 1,5 % byla inflace v období 1995–2004 o 0,5 procentního bodu pod úrovní eurozóny. Makroekonomický scénář, na němž se program zakládá, předpokládá zpomalení reálného růstu HDP z 2,7% v období 2005 –2006 na průměrných 2,3 % po zbývající programové období. Míru růstu HDP v letech 2005 a 2006 výrazně ovlivnily odstávky výroby v papírenském a celulózovém průmyslu způsobené pracovním sporem, které vysvětlují rychlý pokles v roce 2005 a následný rychlý vzestup v roce 2006. Obě krátkodobé i střednědobé prognózy uvedené v programu jsou opatrnější než prognózy útvarů Komise. Inflace předpokládaná v programu se jeví reálně a je v souladu s odhady útvarů Komise.3.  Ve svém stanovisku ze dne 17. února 2005 k předchozímu aktualizovanému stabilizačnímu programu na období 2004–2008 Rada rozpočtovou strategii uvedenou v programu schválila. Přebytek veřejných financí na rok 2005 je na základě prognózy útvarů Komise odhadován na 1,9 % HDP, což více méně odpovídá cílovému přebytku v předchozí aktualizaci stabilizačnho programu.4.  Klíčový cíl vlády v této aktualizaci je dosáhnout vyrovnaných financí ústřední vlády za normálních podmínek hospodářského růstu a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí s ohledem na nežádoucí dopady stárnutí obyvatelstva. Jsou navržena opatření ke zlepšení finančních účtů místních správ, která by jim měla umožnit dosáhnout vyrovnaného stavu koncem programového období. Přebytek veřejných financí bude mít lehce klesající tendenci a koncem programového období dosáhne 1,5 % HDP. Příjmy i výdaje v poměru k HDP se v období od roku 2005 do roku 2007 sníží (obojí asi o 1 procentní bod HDP), poté se předpokládá, že oba ukazatele, a tím I míra čistých půjček, zůstanou stabilní. Profil primárního přebytku ukazuje poněkud prudší pokles díky předpokládanému snížení podílu úrokových nákladů na HDP. Snížení přebytku odráží postupné zavádění daňových škrtů. Výdaje je nutné udržet pod kontrolou pomocí výdajových stropů vládního rozpočtu a snížením úrokových nákladů. V porovnání s předchozí aktualizací byl přebytek odhadovaný na období 2006–2009 díky daňovým škrtům a opatrnějšímu výhledu finančních prostředků na sociální zabezpečení a pro místní správy opraven o zhruba 0,5 % HDP směrem dolů.5.  Ze strukturálního hlediska se očekává, že přebytek s v příštích třech letech mírně sníží ze zhruba 2 % HDP v roce 2005 na 1,75 % v období 2006-2008, v roce 2009 by však měl opět vzrůst. Tento růst je nicméně plně výsledkem očekávaného rozevření mezery výstupu na cca -1 % HDP ke konci programového období. Koncem programového období (2009)[3] program předpokládá snížení strukturálního přebytku na cca 1,5 % HDP. Pro účely tohoto hodnocení se to považuje za střednědobý cíl. Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Pokud jde o přiměřenost, je střednědobý cíl programu v rozmezí stanoveném pro eurozónu a pro členské státy ERM II (mechanismus směnných kursů) v Paktu o stabilitě a růstu a kodexu chování a je výrazně náročnější, než dlouhodobě předpokládá míra zadlužení a průměrný růst potenciálního produktu. Udržení střednědobého cíle nad minimální požadovanou úrovní je v programu motivováno zajištěním dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.6.  Rizika zatěžující rozpočtové cíle v aktualizaci se jeví jako víceméně vyrovnaná. Cíle do roku 2007 jsou v souladu s hospodářskou prognózou útvarů Komisse z podzimu 2005, přičemž tato prognóza je mírně optimističtější. Víceleté výdajové stropy ústřední vlády jsou prozatím dostatečné k udržení výdajů pod kontrolou, zatímco daňové předpoklady vznikly na základě opatrnějšího posouzení. Pokud jde o hospodářský růst, poukazuje stabilizační program na nebezpečí, že nežádoucí dopady stárnutí obyvatelstva a snižující se nabídka pracovních sil by mohly být podceněny. Vezme-li se do úvahy, že předpoklad růstu je v porovnání s prognózami útvarů Komise opatrný, zdá se být riziko budoucího růstu vyrovnané.7.  Vzhledem k tomuto hodnocení rizika se zdá, že přístup k rozpočtu uvedený v programu je dostatečný k udržení střednědobého cíle v průběhu programového období. Navíc je při běžných makroekonomických výkyvech zajištěno dostatečné bezpečnostní pásmo proti překročení referenční hodnoty 3 % HDP . Rozpočet je obecně zdravý a přístup k němu dává dobrý příklad souladu fiskální politiky s paktem.8.  Předpokládá se, že úroveň hrubého státního dluhu zůstane v průběhu programového období dostatečně pod hranicí referenční hodnoty ve výši 60 %. Aktualizace počítá s tím, že se míra dluhu sníží z odhadovaných 42,7 % HDP v roce 2005 na 40,1 % do roku 2009. Pokles míry dluhu v důsledku výrazného primárního přebytku zmírňují úpravy stavových a tokových veličin zvyšujících dluh, které jsou odrazem akumulace aktiv do finančních prostředků na sociální zabezpečení.9.  Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Finsku hrozí jen malé riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. Míra hrubého dluhu je v současné době pod hranicí refereční hodnoty 60 % HDP a očekává se, že pod touto hodnotou zůstane v průběhu větší části období výhledu, který je prodloužen do roku 2050. Dostatek finačních prostředků na sociální zabezpečení a současný příznivý stav rozpočtu přispívají k omezení dopadu stárnutí obyvatelstva na rozpočet. V dlouhodobém výhledu by se však mohlo objevit riziko udržitelnosti veřejných financí související se zvýšením výdajů na důchody. Udržení výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva na přiměřené úrovni, včetně úspěšného provedení nedávných reformních opatření směřujících ke zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu a současné zachování zdravého stavu rozpočtu by měly být klíčovými prvky pro snižování rizik udržitelnosti veřejných financí[4].10.  Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. Opatření jsou zejména zaměřena na zajištění hospodářské a fiskální udržitelnosti a na podporu růstu a vytváření pracovních míst. Mezi ně patří například hlavní důchodová reforma, která je v současnosti postupně prováděna.11.  Program vnitrostátní reformy Finska předložený 14. října 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost uvádí tyto hlavní úkoly, které mají výrazný dopad na veřejné finance: (i) udržitelnost veřejných financí a (ii) fungování trhu práce. Rozpočtové dopady tohoto reformního programu jsou zcela v souladu s rozpočtovými výhledy stabilizačního programu. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá stabilizační program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Stabilizační program uvádí zejména opatření ke zlepšení účinnosti ústřední vlády i místních vlád a potvrzuje záměr pokračovat v uplatňování výdajových stropů rozpočtu centrální vlády i po skončení období současné legislativy.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska na období 2005–2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:12.  Dne 24. ledna 2006 Rada přezkoumala aktualizovaný stabilizační program Finska, který zahrnuje období 2005–2009. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu pro udržení stabilizačních a konvergenčních programů uvedenou v novém kodexu chování. Určité nedostatky jsou u povinných a nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování (zvláště chybí údaje o vnějších předpokladech pro období 2007–2009). Program rovněž výslovně neuvádí střednědobé cíle stavu rozpočtu, jak vyžaduje kodex chování.13.  Po zotavení z výjimečně hluboké recese na počátku devadesátých let se finské hospodářství v letech 1994–2004 rychle vyvíjelo a dosáhlo průměrné roční míry růstu 3,5 %. Rychlé tempo vývoje vedlo ke zvýšení míry zaměstnanosti; inflace však zůstala pod průměrem eurozóny. Makroekonomický scénář, na němž se program zakládá, předpokládá zpomalení reálného růstu HDP z 2,7% v období 2005–2006 na průměrných 2,3 % po zbývající programové období. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na hodnověrných předpokladech růstu. Předpovědi míry inflace uvedené v programu se jeví reálně.14.  Ve svém stanovisku ze dne 17. února 2005 k předchozímu aktualizovanému stabilizačnímu programu na období 2004–2008 Rada rozpočtovou strategii uvedenou v programu schválila. Přebytek veřejných financí na rok 2005 je na základě prognózy útvarů Komise odhadován na 1,9 % HDP, což více méně odpovídá cílovému přebytku v předchozím stabilizačním programu.15.  Klíčovým cílem vlády je dosáhnout vyrovnaných financí ústřední vlády za normálních podmínek hospodářského růstu a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Očekává se, že přebytek veřejných financí bude mít mírně klesající tendenci a ke konci období 2008–2009 dosáhne 1,5 % HDP. Pokles primárního přebytku je poněkud prudší díky předpokládanému snížení úrokových nákladů. Snížení přebytku se řídí příjmy odrážejícími postupné uzákoňování daňových škrtů. Výdaje by měly být udrženy pod kontrolou pomocí výdajových stropů vládního rozpočtu a snížením úrokových nákladů. V porovnání s předchozí aktualizací, byl přebytek odhadovaný na období 2006–2009 díky daňovým škrtům a opatrnějšímu výhledu finančních prostředků na sociální zabezpečení a pro místní správy opraven o zhruba 0,5 % HDP směrem dolů.16.  Během programového období se očekává, že strukturální přebytek (tj. cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a jiných prozatímních opatření) vypočítaný podle obecně odsouhlasené metodiky se v příštích třech letech lehce sníží ze zhruba 2 % HDP v roce 2005 na 1,75 % v období 2006-2008, aby se v roce 2009 opět zvýšil v důsledku předpokládaného rozvírání mezery výstupu. Program předpokládá, že strukturální přebytek dosáhne ke konci programového období[6] 1,5 % HDP, což lze považovat za střednědobý cíl a což je v souladu se zásadami pro střednědobý cíl stanovenými v Paktu o stabilitě a růstu a v kodexu chování. Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Pokud jde o přiměřenost, je střednědobý cíl programu v rozmezí stanoveném pro eurozónu a pro členské státy ERM II (mechanismus směnných kursů) v Paktu o stabilitě a růstu a kodexu chování a je výrazně náročnější, než dlouhodobě předpokládá míra zadlužení a průměrný růst potenciálního produktu. Udržení střednědobého cíle nad minimální požadovanou úrovní je v programu motivováno zajištěním dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.17.  Rizika zatěžující rozpočtové výhledy se v programu jeví jako víceméně vyrovnané. Daňové předpoklady vznikly na základě opatrnějšího posouzení a rámec pro výdajové stropy je prozatím velmi účinný. Stabilizační program poukazuje na nebezpečí, že nežádoucí dopady stárnutí obyvatelstva a snižující se nabídka pracovních sil by mohly být v současných výpočtech podceněny. Jak je však shora zmíněno, prognózy hospodářského růstu v aktualizaci lze považovat za opatrné.18.  S ohledem na toto posouzení rizik se stav rozpočtu uvedený v programu jeví jako dostatečný pro dosažení střednědobých cílů programu v průběhu programového období tak, jak program předpokládá. Navíc je v průběhu celého období při běžných makroekonomických výkyvech zajištěno dostatečné bezpečnostní pásmo proti překročení referenční hodnoty 3 % HDP. Rozpočet je obecně zdravý a přístup k němu dává dobrý příklad souladu fiskální politiky s paktem.19.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2005 hodnoty 42,7% HDP, což je výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Program předpokládá pokles míry dluhu o 2,6 procentního bodu v období pokrytém programem.20.  Zdá se, že Finsku hrozí malé riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnoucí obyvatelstvo. Míra hrubého dluhu je v současné době pod hranicí refereční hodnoty 60 % HDP a očekává se, že pod touto hodnotou zůstane v průběhu větší části období výhledu, který je prodloužen do roku 2050. Dostatek finačních prostředků na sociální zabezpečení a současný příznivý stav rozpočtu přispívají k omezení dopadu stárnutí obyvatelstva na rozpočet. V dlouhodobém výhledu by se však mohlo objevit riziko udržitelnosti veřejných financí související se zvýšením výdajů na důchody. Udržení výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva na přiměřené úrovni, včetně úspěšného provedení nedávných reformních opatření směřujících ke zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu a současné zachování zdravého stavu rozpočtu by měly být klíčovými prvky pro snižování rizik udržitelnosti veřejných financí[7].21.  Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. Opatření jsou zejména zaměřena na zajištění hospodářské a fiskální udržitelnosti a na podporu růstu a vytváření pracovních míst. Mezi ně patří například hlavní důchodová reforma, která je v současnosti postupně prováděna.22.  Program vnitrostátní reformy Finska předložený 14. října 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost uvádí tyto hlavní úkoly, které mají výrazný dopad na veřejné finance: (i) udržitelnost veřejných financí a (ii) fungování trhu práce. Rozpočtové dopady tohoto reformního programu jsou zcela v souladu s rozpočtovými výhledy stabilizačního programu. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá stabilizační program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Stabilizační program uvádí zejména opatření ke zlepšení účinnosti ústřední vlády i místních vlád a potvrzuje záměr pokračovat v uplatňování výdajových stropů rozpočtu centrální vlády i po skončení období současné legislativy.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových předpovědí2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálný HDP (změna v %) | SP list 2005 | 3.6 | 2.1 | 3.2 | 2.6 | 2.3 | 2.1 |KOM list 2005 | 3.6 | 1.9 | 3.5 | 3.1 | neuv. | neuv. |SP pros 2004 | 3.2 | 2.8 | 2.4 | 2.2 | 2.0 | neuv. |Inflace HISC (%) | SP list 2005 | 0.2 | 1.0 | 1.3 | 1.5 | 1.8 | 1.8 |KOM list 2005 | 0.1 | 1.0 | 1.4 | 1.3 | neuv. | neuv. |SP pros 2004 | 0.2 | 1.4 | 1.8 | 1.8 | 1.8 | neuv. |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | SP list 20051 | 0.0 | -0.7 | -0.2 | -0.2 | -0.5 | -0.9 |KOM list 20055 | -0,2 | -1.2 | -0.7 | -0.5 | neuv. | neuv. |SP pros 20041 | -0.3 | -0.1 | -0.2 | -0.4 | -0.6 | neuv. |Saldo veřejných financí (v % HDP) | SP list 2005 | 2.1 | 1.8 | 1.6 | 1.6 | 1.5 | 1.5 |KOM list 2005 | 2.1 | 1.9 | 1.9 | 1.8 | neuv. | neuv. |SP pros 2004 | 2.0 | 1.8 | 2.1 | 2.2 | 2.0 | neuv. |Primární saldo (% of GDP) | SP list 2005 | 3.7 | 3.4 | 3.1 | 2.9 | 2.8 | 2.8 |KOM list 2005 | 3.8 | 3.8 | 3.7 | 3.6 | neuv. | neuv. |SP pros 2004 | 3.7 | 3.4 | 3.8 | 3.9 | 3.7 | neuv. |Cyklicky očištěné saldo = strukturální saldo2,3 (% of GDP) | SP list 20051 | 2.1 | 2.1 | 1.7 | 1.7 | 1.7 | 2.0 |KOM list 20054 | 2.3 | 2.7 | 2.3 | 2.1 | neuv. | neuv. |SP pros 20041 | 2.2 | 1.9 | 2.2 | 2.4 | 2.4 | neuv. |Hrubý státní dluh (v % HDP) | SP list 2005 | 44.9 | 42.7 | 41.7 | 41.1 | 40.6 | 40.1 |KOM list 2005 | 45.1 | 42.8 | 41.5 | 40.6 | neuv. | neuv. |SP pros 2004 | 44.6 | 43.4 | 42.5 | 41.7 | 41.1 | neuv. |Pozn.: 1Výpočty útvarů Komise na základě údajů obsažených v programu 2Cyklicky očištěné saldo bez jednorázových a jiných prozatímních opatření 3Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z programu 4Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z prognózy útvarů Komise z podzimu 2005 5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2004–2007 ve výši 2,9%, 2,9% a 2,8 a 2,7 %. Zdroj: Stabilizační program (SP); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM); výpočty útvarů Komise |[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Stanovisko Hospodářského a finančního výboru o „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[3] Podle výpočtů programu. Výpočty útvarů Komise na základě údajů programu a podle společně odsouhlasené metodiky uvádějí strukturální přebytek v roce 2009 ve výši 2 % HDP.[4] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti jsou obsaženy v technickém posouzení programu útvary Komise, které mát být zveřejněno na internetové stráncehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty vztahující se k tomuto textu lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[6] Podle výpočtů programu. Výpočty útvarů Komise na základě údajů programu a podle společně odsouhlasené metodiky uvádějí strukturální přebytek v roce 2009 ve výši 2 % HDP.[7] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti jsou obsaženy v technickém posouzení programu útvary Komise, které má být zveřejněno na internetové stráncehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Španělska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Španělska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/35

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Španělska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Španělska z roku 2014
   2014/C 247/08
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (3), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (4) k národnímu programu reforem Španělska na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Španělska na období 2012–2016. Dne 15. listopadu 2013 Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (5) představila své stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Španělska na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování, ve které je Španělsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 5. března 2014 zveřejnila Komise výsledky hloubkového přezkumu Španělska podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Španělsko se potýká s makroekonomickou nerovnováhou, která vyžaduje zvláštní sledování a rozhodná politická opatření. Zejména v některých oblastech jasně pokročila náprava nerovnováh, které byly v loňském roce určeny jako nadměrné, a návrat k pozitivnímu růstu snížil rizika. Avšak rozsah a vzájemná provázanost nerovnováh, zejména vysoké domácí a vnější zadlužení a vysoká nezaměstnanost znamenají, že stále existují zranitelná místa.

               (8)

               Dne 30. dubna 2014 předložilo Španělsko svůj národní program reforem na rok 2014 a program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Cílem rozpočtové strategie popsané v programu stability z roku 2014 je napravit do roku 2016 nadměrný schodek a v roce 2017 dosáhnout střednědobého cíle. Program stability potvrzuje střednědobý cíl v podobě vyrovnaného strukturálního rozpočtu, který je přísnější, než vyžaduje Pakt o stabilitě a růstu. Program plánuje snížit schodek pod 3 % HDP v roce 2016, což je v souladu se lhůtou stanovenou v doporučení Rady ze dne 21. června 2013 (6), a v roce 2014 počítá s nižším schodkem, než jaký je doporučen (5,5 % HDP oproti 5,8 % HDP). Avšak meziroční zlepšení (nově vypočteného) strukturálního salda plánovaného v programu stability je od roku 2014 nižší než doporučená hodnota. Pro rok 2017 plán předpokládá dostatečný pokrok k dosažení střednědobého cíle, což však nemusí být dostatečné k tomu, aby cíle bylo dosaženo v témže roce, jak je uvedeno v programu stability. V programu stability se předpokládá, že míra veřejného zadlužení bude nejvyšší v roce 2015, kdy dosáhne 101,7 % HDP, a poté začne klesat. Celkově lze shrnout, že rozpočtová strategie popsaná v programu stability je pouze částečně v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, který nebyl vypracován nebo potvrzen nezávislým orgánem, je na rok 2014 v podstatě realistický, ale v roce 2015 je v porovnání s prognózou útvarů Komise z jara roku 2014 ohrožován riziky horšího vývoje. Míry růstu HDP uvedené v programu stability pro období 2016–2017 se zdají být poněkud optimistické, pokud vezmeme v úvahu současné odhady potenciálního růstu ekonomiky a přetrvávající potřeby ekonomického ozdravení po krizi.
               Z tohoto důvodu je postup nápravy schodku a snížení zadlužení rovněž ohrožen riziky nepříznivého vývoje. Konkrétní opatření na podporu dosažení cílů celkového schodku od roku 2015 nejsou navíc dosud dostatečně specifikována, zejména pokud jde o změny daňových předpisů v rámci plánované daňové reformy. Další rizika souvisejí s podmíněnými závazky a výnosy z plánovaných úspor na místní a regionální úrovni. Na základě prognózy Komise fiskální úsilí v období 2013–2014 zaostává o 1,1 procentního bodu, pokud jde o (opravenou) změnu strukturálního salda (tento údaj je nicméně nadhodnocen nedávnými změnami v metodologii pro odhad potenciálního produktu), a o 0,4 procentního bodu ve srovnání s hodnotou opatření, která byla v době doporučení v rámci postupu při nadměrném schodku odhadována jako nezbytná. Na základě posouzení programu stability a prognózy Komise podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že opatření podporující rozpočtovou strategii musí být dále upřesněna a že je nutné další úsilí za účelem plného splnění doporučení Rady v rámci postupu při nadměrném schodku.

               (10)

               Ve fiskální strukturální oblasti bylo dosaženo pokroku při vykazování o plnění rozpočtu a při uplatňování nápravných opatření vůči správním orgánům, které rozpočet řádně neplní. Zůstává však prostor pro zavedení dalších donucovacích mechanismů, které jsou uvedeny ve španělském ústavním zákoně o rozpočtové stabilitě, pro regiony neplnící rozpočet. Byla přijata nová opatření za účelem prosazení průměrné 30denní lhůty splatnosti pro platby obchodním dodavatelům, a to na všech úrovních státní správy. V listopadu 2013 byla zákonem zřízena nezávislá fiskální instituce a v únoru 2014 byl jmenován její předseda. Tato instituce však nestihla zahájit činnost tak, aby mohla posoudit již letošní program stability. Národní program reforem na rok 2014 uznává rovněž nutnost dalšího zlepšení nákladové efektivnosti ve výdajích na zdravotní péči a léčiva, například centralizovaným nákupem farmaceutických přípravků, přezkumem koše služeb, vytvořením digitálních klinických záznamů nebo posílením řízení zdravotnických zařízení. Protože fiskální konsolidace má být založena zejména na úsporách ve výdajích, pomohl by systematický přezkum výdajů na všech úrovních státní správy určit oblasti, ve kterých by bylo možné dosáhnout úspor způsobem podporujícím růst a při zohlednění potřeb nejzranitelnějších skupin.

               (11)

               V roce 2013 přijalo Španělsko nová opatření řešící zvýhodnění zadlužování v souvislosti s daní z příjmů právnických osob. Během roku 2013 dosáhlo Španělsko také určitého pokroku v oblasti zlepšení dodržování právních předpisů, a to zintenzívněním boje proti daňovým podvodům a nehlášenému zaměstnávání, nicméně stále přetrvávají závažné problémy. V roce 2013 a 2014 Španělsko snížilo příspěvky na sociální zabezpečení při přijímání mladých lidí a nových zaměstnanců do zaměstnání. Po předložení komplexní zprávy o daňové reformě výborem odborníků, jejíž vypracování zadala vláda, španělské orgány plánují, že ve druhém čtvrtletí roku 2014 představí konkrétní legislativní návrhy. Podle národního programu reforem na rok 2014 bude cílem návrhů modernizace daňového systému, snížení překážek pro zaměstnávání, posílení výběru příjmů, podpora hospodářského rozvoje, zajištění jednotnosti trhu a daňové neutrality a zvýšení konkurenceschopnosti španělského hospodářství a přispívání k fiskální konsolidaci. Koncepce a provádění této reformy budou důležité pro budoucí ekonomické vyhlídky a pro veřejné finance.

               (12)

               Finanční stabilita byla posílena rekapitalizací a restrukturalizací bankovního sektoru a důsledným prováděním programu Evropského mechanismu stability z července 2012 zaměřeného na rekapitalizaci finančních institucí, který byl dokončen dne 22. ledna 2014. Finanční sektor ve Španělsku stále čelí významným výzvám, které musí být pečlivě sledovány a řízeny. Zlepšení podmínek financování bank se pouze pozvolně projevuje ve financování malých a středních podniků. V budoucnu bude důležité zajistit, aby úvěry byly směrovány do životaschopných odvětví hospodářství, tak jak v soukromém sektoru pokračuje snižování páky. Španělské orgány přijaly několik opatření pro zlepšení přístupu firem k bankovnímu a nebankovnímu financování a pro usnadnění restrukturalizace dluhů podniků, avšak jsou potřebná další opatření.

               (13)

               Trh práce vykazuje určité známky stabilizace a v roce 2014 se očekává mírné oživení, které bude provázeno rostoucí zaměstnaností a snižováním nezaměstnanosti. Nezaměstnanost, jejíž průměrná roční míra v roce 2013 dosáhla 26,1 %, zůstává však stále velmi vysoká. Zvláště znepokojivá je vysoká míra nezaměstnanosti mladých lidí, která dosahuje 54,3 %, a značně vysoká úroveň dlouhodobé nezaměstnanosti, která v roce 2013 kulminovala na úrovni 49,7 % z celkové nezaměstnanosti, přičemž míra dlouhodobé nezaměstnanosti je vysoká zejména u starších lidí a pracovníků s nízkou kvalifikací. Dostupná hodnocení reformy trhu práce z roku 2012 dospěla k závěru, že reforma spolu se závazky sociálních partnerů k umírnění mzdových požadavků v období 2012–2014 pomohla podnikům k vyšší vnitřní flexibilitě a omezení ztráty pracovních míst, díky tomu že upřednostňuje kolektivní smlouvy na úrovni podniku a zvyšuje možnosti podniků neuzavírat kolektivní smlouvy. Reforma též snížila náklady na odstupné při neoprávněném propuštění, přispěla ke snížení počtu výpovědí napadených u soudu a zavedla novou smlouvu na podporu stabilního přijímání do zaměstnání v malých a středních podnicích. V roce 2013 a na začátku roku 2014 byla zavedena další opatření s cílem usnadnit stabilní zaměstnání na částečný úvazek a snížit dočasně příspěvky na sociální zabezpečení u nových smluv na dobu neurčitou. Zásadním problémem španělského trhu práce však zůstává segmentace. I nadále existuje velké množství různých typů smluv a rozdíl mezi náklady na odstupné u smluv na dobu určitou a neurčitou zůstává i po reformě jeden z největších v Unii.

               (14)

               Bylo dosaženo pokroku v reformě v oblasti aktivních politik na trhu práce, včetně schválení ročního plánu zaměstnanosti. Zdá se však, že opatření na modernizaci a posílení veřejné služby zaměstnanosti postupují pomalu, což by mohlo bránit úspěšnému provádění nového rámce. Plné zprovoznění jednotného portálu pracovních příležitostí se zpožďuje. Bylo dosaženo pokroku při posilování spolupráce se soukromými agenturami zprostředkujícími zaměstnání, je však potřebné další úsilí.

               (15)

               Neodpovídající relevance vzdělávání a odborné přípravy pro trh práce a vysoký podíl nezaměstnaných bez formální kvalifikace (35,2 %) přispívají k vysoké míře nezaměstnanosti mladých lidí, jakož i k dlouhodobé nezaměstnanosti. Počet mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní, nestudují ani se neúčastní odborné přípravy, zůstává vyšší, než je průměr EU. Podíl žáků a studentů, kteří předčasně ukončují vzdělávání a odbornou přípravu, sice klesá, avšak zůstává velmi vysoký (23,5 %). Míry dokončení terciárního vzdělání zůstávají stabilní, avšak odborné vzdělávání a příprava a systémy učňovské přípravy jsou stále málo využívány a dovednosti absolventů vyššího středního odborného vzdělání či přípravy zaostávají za průměrem EU. Španělsko též pracuje na opatřeních na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Národní strategie pro zaměstnanost a podnikání mladých lidí na období 2013–2016, představená v březnu 2013, je nyní prováděna, musí však být zavedena ještě některá opatření. Na základě uvedené strategie provedlo Španělsko v souladu s cíli záruky pro mladé lidi opatření pro boj s nezaměstnaností mladých lidí. Byl zaznamenán určitý pokrok v opatřeních pro boj proti předčasnému ukončování školní docházky a na podporu duálního odborného vzdělávání a přípravy, avšak zásadní zůstává plné provedení a účinné využívání finančních prostředků. V oblasti duálního odborného vzdělávání je nezbytná neustálá koordinace mezi všemi zúčastněnými stranami, včetně subjektů přijímajících rozhodnutí a poskytovatelů vzdělávání na všech úrovních státní správy a zaměstnavatelů, s cílem zefektivnit systém, podpořit lepší sladění odborného vzdělávání a požadavků trhu práce a zajistit kompatibilitu modelů duálního odborného vzdělávání a přípravy v jednotlivých regionech.

               (16)

               Především v důsledku situace na trhu práce, ale také kvůli omezené účinnosti sociální ochrany, pokud jde o snižování chudoby, je Španělsko pod průměrem EU v hlavních ukazatelích měřících chudobu a sociální vyloučení, přičemž ohroženy jsou zejména děti a mladí lidé. V důsledku krize zažilo Španělsko také jeden z nejvyšších propadů disponibilních příjmů domácností a jednu z nejvyšších úrovní příjmové nerovnosti v Unii. Klíčové úkoly spočívají ve zjednodušení postupů pro žadatele o sociální pomoc a zlepšení řízení a koordinace mezi orgány na celostátní, regionální a místní úrovni. Národní akční plán pro sociální začlenění na období 2013–2016 stanoví odpovídající politický rámec pro přizpůsobení aktivních politik na trhu práce lidem vzdáleným pracovnímu trhu, řešení dětské chudoby a zlepšení efektivnosti služeb na podporu rodiny. Sociální podpora a dávky mají navíc u různých ohrožených skupin omezené přerozdělovací účinky a jsou patrně nedostatečně zacíleny. Navíc omezená koordinace mezi službami zaměstnanosti a sociálními službami (včetně na regionálních a místních úrovních) a administrativní zátěž spojená s přístupem k režimům minimálního příjmu brání plynulému přechodu mezi sociální pomocí a opětovným začleňováním na trh práce.

               (17)

               Španělsko učinilo pokrok v oblasti strukturálních reforem podporujících růst a konkurenceschopnost v zásadě v souladu s plány v národním programu reforem na rok 2013. V prosinci 2013 byl přijat zákon o zajištění jednotnosti trhu a nyní probíhá jeho komplexní provádění. Na podzim roku 2013 byl přijat zákon o podnikání, který přinesl také zlepšení rámce platební neschopnosti podniků a flexibilnější formy společností a racionalizaci podpůrných mechanismů pro podniky usilující o internacionalizaci. Bylo rozšířeno využívání „expresního“ udělení oprávnění, čímž se zjednodušilo otevírání malých maloobchodních prodejen a byla přijata další opatření pro usnadnění získání oprávnění k podnikání. Sekundární právní předpisy, které umožňují zakládání společností s ručením omezeným prostřednictvím jednotných kontaktních míst v kratších časových lhůtách, jak je uvedeno v zákoně o podnikání ze září 2013, však nebyly dosud přijaty. Je nutný neustálý přezkum regulačních překážek růstu podniků, včetně zdanění, neboť Španělsko ve velikostech podniků oproti ostatním členským státům eurozóny zaostává. Dlouho očekávaná reforma služeb poskytovaných svobodnými povoláními se zpožďuje a musí být urychlena. Nebyla přijata žádná opatření k odstranění překážek při zřizování velkoplošných maloobchodních prodejen.

               (18)

               Španělský systém výzkumu a inovací musí zvýšit kvalitu svých vědeckých výstupů, posílit spolupráci veřejného a soukromého sektoru a usnadnit zhodnocení výsledků výzkumu a inovací v komerčních produktech. Vláda v roce 2013 přijala národní strategii v oblasti vědy, technologie a inovací, která musí být ještě podpořena z veřejných prostředků. Očekává se vytvoření nové státní agentury pro výzkum pověřené efektivní správou veřejných investic v oblasti výzkumu a vývoje.

               (19)

               Byly přijaty důležité kroky na řešení tarifního deficitu u elektřiny, zejména prostřednictvím snížení systémových nákladů, ačkoliv přesný dopad reformy, zejména na energii z obnovitelných zdrojů, není dosud zcela jasný. Vláda hledá způsoby, jak minimalizovat negativní účinky nerentabilních zpoplatněných dálnic na veřejné finance. Španělské orgány vytvořily databázi obsahující ekonomické ukazatele, ukazatele související s životním prostředím a dopravou a jiné ukazatele na podporu analýz před investováním do infrastruktury, avšak dosud nezřídily nezávislý subjekt pro sledování, které má pomáhat při posuzování budoucích velkých projektů v oblasti infrastruktury. Účinné hospodářské soutěži v odvětví železniční nákladní a osobní dopravy stále brání technické a právní překážky, čímž je narušeno efektivní využívání rozsáhlé infrastruktury.

               (20)

               Reforma veřejné správy postupuje. V prosinci 2013 byla schválena reforma místní veřejné správy a jsou prováděna doporučení odborného výboru pro reformu veřejné správy, což bude pokračovat i v letech 2014–2015. Reforma soudnictví se nachází v různých fázích dokončení a/nebo provádění a musí být dokončena. Nedávné úsilí v oblasti boje proti korupci zahrnuje zákon o transparentnosti, veřejném přístupu k informacím a řádné správě, který byl přijat v prosinci 2013, jakož i dva návrhy zákonů o dohledu nad financováním politických stran a odpovědnosti vysoce postavených úředníků. Je prováděn národní plán proti nehlášenému zaměstnávání a podvodům v oblasti sociálního zabezpečení (Plan Nacional de Lucha contra el Empleo Irregular y el Fraude a la Seguridad Social) na období 2012–2014. Španělsko také rozšířilo svoji síť mezinárodních dohod za účelem výměny informací významných pro vyměřování daní a zahájilo projekt se soukromými podniky, který se zabývá potenciálními zlepšeními v řízení systému dávek.

               (21)

               V kontextu evropského semestru Komise provedla komplexní analýzu hospodářské politiky Španělska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Španělska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 8.

               (22)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability Španělska a její stanovisko (7) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (23)

               Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1, 2, 3, 4, 6, 7 a 8.

               (24)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (8). Jako země, jejíž měnou je euro, by Španělsko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE, aby Španělsko v období 2014–2015 provedlo tato opatření:

               1.

               Od roku 2014 posílit rozpočtovou strategii, zejména plným specifikováním opatření pro rok 2015 a další roky, na nichž bude strategie založena, aby bylo zajištěno, že nadměrný schodek bude do roku 2016 udržitelným způsobem napraven, a to dosažením strukturálního přizpůsobení uvedeného v doporučeních Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Trvalá náprava fiskální nerovnováhy vyžaduje hodnověrné provedení náročných strukturálních reforem, které zlepší schopnost korekce a posílí růst a zaměstnanost. Po nápravě nadměrného schodku provádět strukturální přizpůsobení směrem ke střednědobému cíli na úrovni alespoň 0,5 % každý rok a více za příznivých ekonomických podmínek nebo v případě, kdy je to nezbytné pro splnění pravidla týkajícího se zadlužení, s cílem trvale snižovat vysokou míru veřejného zadlužení. Zajistit, aby nový nezávislý fiskální orgán začal co nejdříve plnohodnotně pracovat a zajistit plné provádění preventivních, nápravných a donucovacích opatření v ústavním zákoně o rozpočtové stabilitě na všech úrovních státní správy, včetně odstranění obchodních závazků po splatnosti ve veřejném sektoru. Do února 2015 provést systematický přezkum výdajů na všech úrovních státní správy s cílem zvýšit efektivitu a kvalitu budoucích veřejných výdajů. Pokračovat ve zvyšování nákladové efektivity odvětví zdravotnictví, zejména další racionalizací výdajů na léčiva, rovněž v nemocnicích, a posílením koordinace mezi různými typy péče a současně zachovat přístup pro zranitelné skupiny. Do konce roku 2014 přijmout komplexní daňovou reformu za účelem zjednodušení daňového systému, který bude příznivější pro růst a vytváření pracovních míst, ochranu životního prostředí a stabilitu příjmů.
               Za tímto účelem přesunout příjmy směrem k daním, které mají menší nepříznivý účinek, jako např. spotřební daně, ekologické daně (např. z motorových paliv) a periodické daně z nemovitostí; odstranit neefektivní daňové výdaje u daně z příjmu fyzických a právnických osob; zvážit snížení příspěvků zaměstnavatelů na sociální zabezpečení, zejména u pracovních míst s nízkým ohodnocením; pokračovat v řešení zvýhodnění zadlužování v souvislosti s daní z příjmů právnických osob; přijmout opatření, která zabrání, aby zdanění narušovalo hladké fungování španělského vnitřního trhu. Posílit boj proti daňovým únikům.

               2.

               Dokončit reformu odvětví spořitelen, pokud jde o přijetí sekundárních právních předpisů, a dokončit restrukturalizaci státem vlastněných spořitelen za účelem urychlení jejich plného ozdravení a usnadnění jejich návratu do soukromého vlastnictví. Podporovat úsilí bank za účelem zachování silného kapitálového poměru, sledovat činnost společnosti pro správu aktiv Sareb za účelem zajištění včasného odprodeje aktiv a minimalizovat přitom náklady pro daňové poplatníky. Dokončit probíhající opatření pro rozšíření přístupu malých a středních podniků k financování, zejména dokončením probíhajících opatření pro zlepšení nebankovního finančního zprostředkovatelství. Odstranit zbývající překážky rámce insolvenčního práva pro podniky, zejména posílením odborných znalostí insolvenčních správců a kapacity soudního systému pro řešení případů platební neschopnosti a vytvořit stálý rámec pro platební neschopnost fyzických osob, s náležitým ohledem na vyvážení práv věřitelů a dlužníků a otázky finanční stability.

               3.

               Zavést nová opatření pro snížení segmentace trhu práce za účelem podpory trvalých, kvalitních pracovních míst, například snížením počtu typů smluv a zajištěním vyváženého přístupu k právu na odstupné. Pokračovat v pravidelném sledování reforem trhu práce. Podporovat vývoj reálných mezd v souladu s cílem vytváření pracovních míst. V rámci vyplácení podpory v nezaměstnanosti posílit požadavek na hledání pracovního místa. Zvýšit účinnost a zaměření aktivních politik na trhu práce, včetně subvencí na nábor nových pracovníků, zejména pro osoby, které se při hledání zaměstnání potýkají s většími obtížemi. Posílit koordinaci mezi trhem práce a politikami v oblasti vzdělávání a odborné přípravy. Urychlit modernizaci veřejných služeb zaměstnanosti za účelem zajištění účinného osobního poradenství, vhodného školení a zprostředkování zaměstnání, se zvláštním zaměřením na dlouhodobě nezaměstnané. Do konce roku 2014 zajistit účinnou spolupráci veřejného a soukromého sektoru v oblasti služeb zprostředkování zaměstnání a sledovat kvalitu poskytovaných služeb. Zajistit účinné fungování jednotného portálu pracovních příležitostí a doplnit jej dalšími opatřeními na podporu pracovní mobility.

               4.

               Zavést strategii pro zaměstnanost a podnikání mladých lidí na období 2013–2016 a vyhodnotit její účinnost. V souladu s cíli záruky pro mladé lidi poskytovat kvalitní nabídky zaměstnání, učňovské přípravy a stáží pro mladé lidi a přijmout opatření, aby bylo možné zapojit mladé lidi, kteří nejsou registrováni jako nezaměstnaní. Účinně provádět nové vzdělávací programy za účelem zvýšení kvality základního a středního vzdělávání. Zlepšit vedení a podporu pro skupiny, které jsou ohroženy předčasným ukončením školní docházky. Zvýšit relevanci odborného vzdělávání a přípravy a vysokoškolského vzdělání pro trh práce, zejména posílením spolupráce se zaměstnavateli a podporou školení školitelů a instruktorů.

               5.

               Zavést národní akční plán pro sociální začlenění na období 2013–2016 a vyhodnotit jeho účinnost, včetně všech jeho cílů. Posílit správní kapacity a koordinaci služeb zaměstnanosti a sociálních služeb za účelem poskytnutí integrovaného přístupu na podporu ohrožených osob a posílit u orgánů veřejné správy odpovědných za systémy minimálního příjmu efektivnější postupy na podporu přechodu mezi systémy minimálního příjmu a trhem práce. Zlepšit zacílení programů na podporu rodiny a kvalitu služeb ve prospěch nízkopříjmových domácností s dětmi za účelem zajištění progresivnosti a účinnosti sociálních transferů.

               6.

               Zajistit ambiciózní a rychlé provedení zákona č. 20/1013 o jednotnosti trhu na všech úrovních státní správy. Do konce roku 2014 přijmout ambiciózní reformu u služeb poskytovaných svobodnými povoláními a profesními sdruženími, určit profese vyžadující registraci v profesní organizaci, upravit problematiku transparentnosti a odpovědnosti profesních organizací, otevřít trh neodůvodněně vyhrazených činnosti a zabezpečit jednotnost trhu při přístupu ke službám poskytovaným svobodnými povoláními a při výkonu těchto služeb ve Španělsku. Zkrátit lhůty, náklady a množství postupů potřebných pro zřízení podniku. Odstranit neodůvodněné překážky zřizování velkoplošných maloobchodních prodejen, zejména prostřednictvím revize stávajících předpisů regionálního plánování. Určit zdroje financování pro novou národní strategii v oblasti vědy, technologií a inovací a zahájit činnost nové státní agentury pro výzkum.

               7.

               V návaznosti na reformu z roku 2013 zajistit, že v roce 2014 bude účinně odstraněn deficit v systému elektřiny, včetně případného přijetí dalších strukturálních opatření. Vyřešit otázku nerentabilních zpoplatněných dálnic tak, aby se minimalizovaly náklady pro stát. Do konce roku 2014 zřídit nezávislý subjekt, který se bude podílet na posuzování budoucích významných projektů v oblasti infrastruktury. Přijmout opatření k zajištění účinné hospodářské soutěže v odvětví železniční nákladní a osobní dopravy.

               8.

               Provést na všech úrovních státní správy doporučení výboru pro reformu veřejné správy. Posílit kontrolní mechanismy a zvýšit transparentnost správních rozhodnutí, zejména na regionální a místní úrovni. Dokončit a pečlivě sledovat probíhající opatření pro boj proti šedé ekonomice a nehlášenému zaměstnávání. Přijmout připravované reformy týkající se struktury soudnictví a územního uspořádání soudnictví a zajistit provedení přijatých reforem.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014 (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 81.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Doporučení Rady ze dne 21. června 2013 s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných financí ve Španělsku (Úř. věst. C 180, 26.6.2013, s. 4).

      (7)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (8)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


				|

		52012DC0316

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY k národnímu programu reforem Irska na rok 2012 a stanovisko Rady k programu stability Irska na období 2012–2015 /* COM/2012/0316 final - 2011/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
k národnímu programu reforem Irska na rok
2012
a stanovisko Rady k programu stability Irska na období 2012–2015
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této
Smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad
stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení
koordinace hospodářských politik[1],
a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na doporučení Evropské
komise[2],
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[3],
s ohledem na závěry Evropské rady,
s ohledem na stanovisko Výboru pro
zaměstnanost,
po konzultaci s Hospodářským a
finančním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 26. března 2010
schválila Evropská rada návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro
zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na intenzivnější
koordinaci hospodářských politik, které se zaměří na
klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za
účelem posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a
konkurenceschopnost.
(2)       Dne 13. července
2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech
hospodářských politik členských států a Unie (2010 až 2014)
a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních
směrech politik zaměstnanosti členských států[4], které společně
tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány,
aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních
politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.
(3)       Dne 12. července 2011
přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Irska na rok
2011 a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Irska na období
2011–2014.
(4)       Dne 23. listopadu 2011
přijala Komise druhou roční analýzu růstu, která zahájila druhý
evropský semestr integrované koordinace politiky ex ante vycházející ze
strategie Evropa 2020.
(5)       Dne 2. března 2012
potvrdila Evropská rada jak priority pro zajištění finanční stability
a fiskální konsolidace, tak opatření na podporu růstu. Zdůraznila
potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst,
obnovy běžného poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a
konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů
krize a modernizace veřejné správy.
(6)       Dne 2. března 2012
Evropská rada rovněž vyzvala členské státy, které se účastní
Paktu euro plus, aby včas představily své závazky, aby mohly být
zahrnuty do programů stability či konvergenčních programů a
národních programů reforem.
(7)       Dne 27. dubna 2012
předložilo Irsko svůj program stability na období 2012–2015 a
svůj národní program reforem na rok 2012.
(8)       Dne 7. prosince 2010
přijala Rada prováděcí rozhodnutí 2011/77/EU, kterým se poskytuje
finanční pomoc Irsku do konce roku 2013 v souladu s nařízením Rady
(EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2011 o zavedení evropského
mechanismu finanční stabilizace. Doprovodné memorandum o porozumění
podepsané dne 16. prosince 2010 a jeho následné dodatky stanoví podmínky
v oblasti hospodářské politiky, na jejichž základě se tato finanční
pomoc vyplácí.
(9)       Irsko celkově provedlo
podmínky programu finanční pomoci s podrobnostmi uvedenými v memorandu o
porozumění. Konkrétně byl dosažen cílový fiskální schodek pro rok
2011 (10,6 %) s výraznou rezervou a rozpočet na rok 2012 si klade za
cíl fiskální schodek ve výši 8,6 % HDP v souladu s programovým stropem.
Střednědobé plány fiskální konsolidace odpovídají programovým
stropům schodku a dosažení schodku pod úrovní 3 % do roku 2015.
Rekapitalizace domácích bank plánovaná v rámci obezřetnostního vyhodnocení
kapitálové přiměřenosti irské centrální banky z roku 2011 byla z
podstatné části dokončena a oddlužení domácích bank jako celek
překročilo programové cíle pro rok 2011. Výrazně pokročily
strukturální reformy, které mají posílit konkurenceschopnost a tvorbu
pracovních míst.
(10)     Hospodářství Irska se v
roce 2011 vrátilo k mírnému růstu o výši 0,7 %, jak se v rámci
programu zhruba očekávalo. Růst byl založen na vývozu, těžil z
posílení konkurenceschopnosti a solidní vnější poptávky. Čistý vývoz
přispěl k růstu HDP 4,7 procentního bodu, zatímco domácí
poptávka se nadále zmenšovala v důsledku fiskální konsolidace, klesající
zaměstnanosti a korekce rozvahy v oblasti domácností. V roce 2012 by
měl růst kvůli nepříznivému vnějšímu prostředí a
pokračujícímu přizpůsobování domácí poptávky dosáhnout
přibližně 0,5 %. Korekce rozvahy v oblasti domácností a
podniků bude i nadále zatěžovat spotřebu a investice ve
střednědobém horizontu. Očekává se, že růst založený na
vývozu vzhledem k příznivému demografickému rozvoji, flexibilnímu
trhu práce a značné nevyužité kapacitě hospodářství posílí a
zvýší se v roce 2013 na 1,9 % a v roce 2015 na 2,8 %.
(11)     Na základě hodnocení
konvergenčního programu podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES)
č. 1466/97 došla Rada k závěru, že makroekonomický scénář, na
němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický.
Předpovědi hospodářského růstu v programu
přibližně odpovídají prognóze Komise z jara 2012. Cílem
rozpočtové strategie programu je snížit celkový schodek veřejných
financí pod referenční hodnotu 3 % HDP do konce roku 2015, což je v
souladu s lhůtou, kterou Rada stanovila pro odstranění
nadměrného schodku. Cílové hodnoty schodků programu odpovídají
8,3 % HDP v roce 2012, 7,5 % HDP v roce 2013, 4,8 % HDP
v roce 2014 a 2,8 % HDP do konce období trvání programu v roce 2015.
Tato cesta se opírá o konsolidační opatření v rozsahu 2,7 % HDP
zavedená v rozpočtu na rok 2012 a o široká konsolidační opatření
v rozsahu 3,9 % HDP v období 2013–14 a o další nespecifikované
konsolidační úsilí v rozsahu 1,1 % HDP v roce 2015. Program znovu
stanoví střednědobý cíl pro strukturální schodek veřejných
financí ve výši 0,5 % HDP, který v programovém období není dosažen.
Střednědobý cíl přiměřeně odráží požadavek Paktu
o stabilitě a růstu. Celkový veřejný dluh překračuje
hodnotu 60 % HDP a má se zvýšit ze 108 % HDP v roce 2011 na
120 % v roce 2013, než začne klesat. Po dobu trvání postupu
při nadměrném schodku do roku 2015 a v následujících třech
letech se bude Irsko nacházet v přechodném období a rozpočtové plány by
měly zajistit dostatečný pokrok směrem k dodržení
referenční hodnoty pro snížení dluhu stanovené v Paktu o stabilitě a
růstu. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou
udržitelností veřejných financí vysoká.
(12)     Irsko přijalo řadu
závazků v rámci Paktu euro plus. Tyto závazky souvisejí s posilováním
konkurenceschopnosti, podporou zaměstnanosti, zvyšováním udržitelnosti
veřejných financí a finanční stability,
DOPORUČUJE, aby Irsko
v období 2012–2013 provedlo tato opatření:
Provést opatření stanovená v
prováděcím rozhodnutí Rady 2011/77/EU a dále specifikovaná
v memorandu o porozumění ze dne 16. prosince 2010
a v následných dodatcích.
Ve Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012)316 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047.
[4]               Rozhodnutí Rady 2012/238/EU ze dne 26. dubna 2012.


Důležité právní upozornění

|

52005SC0232

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy na období 2004-2007  /* SEK/2005/0232 konecném znení */

	V Bruselu dne 16.2.2005SEK(2005) 232 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy na období 2004–2007(předložená Komisí)  DŮVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1] stanoví, že nezúčastněné členské státy, to znamená státy, které nepřijaly jednotnou měnu, musejí Radě a Komisi předkládat konvergenční programy. V souladu s článkem 9 uvedeného nařízení musí Rada každý konvergenční program přezkoumat na základě hodnocení Komise a výboru zřízeného článkem 114 Smlouvy (Hospodářský a finanční výbor). Na doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem musí Rada po přezkoumání programu zaujmout stanovisko. Podle uvedeného nařízení musejí členské státy každoročně předkládat aktualizace svých konvergenčních programů, které může přezkoumávat stejnými postupy také Rada.Deset zemí, které přistoupily k EU dne 1. května 2004, nesdílí jednotnou měnu. Zavázaly se předložit své konvergenční programy do 15. května 2004 a jejich první aktualizaci do konce roku 2004.První konvergenční program Litvy zahrnující období let 2004–2007 byl předložen dne 14. května 2004 a Rada jej posoudila dne 5. července 2004. Aktualizaci svého konvergenčního programu Litva předložila dne 14. ledna 2005. Útvary Komise provedly odborné posouzení této aktualizace s přihlédnutím k výsledkům ekonomických prognóz útvarů Komise z podzimu 2004 a s ohledem na kodex chování[2], společně dohodnutou metodiku pro posuzování potenciálního produktu, na doporučení uvedená v Hlavních směrech hospodářské politiky na období let 2003–2005 a na zásady stanovené ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 27. listopadu 2002 o posílení koordinace rozpočtových politik[3]. Toto hodnocení je založeno na následujícím posouzení:-  Makroekonomický scénář očekává v roce 2004 a 2005 reálný růst HDP na úroveň 6,5 % a jeho postupný pokles na 6,0 % v roce 2007. Ve srovnání s květnovým programem z roku 2004 byl růst pro celé období trvání konvergenčního programu revidován směrem dolů. Odhaduje se, že růst v roce 2004 byl nižší, než jak očekávaly útvary Komise ve své prognóze na podzim roku 2004. Očekávané tempo růstu v letech 2005 a 2006 je poněkud vyšší, než předpovídaly útvary Komise na podzim roku 2004. Na rok 2007 je podle programu odhad růstu potenciálního produktu nižší než odhad útvarů Komise. Na základě současně dostupných informací lze scénář uvedený v programu považovat za hodnověrný.-  Inflace vyjádřená indexem spotřebitelských cen (CPI) byla v celém trvání programu upravena směrem vzhůru. V roce 2004 dosáhla výše 1,2 % a podle očekávání se v roce 2005 zvýší na 2,9 %, v roce 2006 na 2,5 % a v roce 2007 na 2,9 %. Litevský litas se připojil k ERM II v červnu 2004 s jednostranným závazkem udržet režim pevných směnných kursů. Litas se neodchýlil od svého centrálního kursu vůči euru. Střednědobé úrokové sazby v roce 2004 měly sestupnou tendenci, s výkyvy do 0,65 procentních bodů nad úroveň eurozóny, včetně období s významně nižšími rozpětími. Litva chce být připravena na zavedení eura začátkem roku 2007.-  Klíčovým cílem střednědobé fiskální strategie stanoveným v programu je přiblížení se cyklicky vyrovnanému rozpočtu veřejných financí. Program předpokládá, že schodek veřejných financí v roce 2005 zůstane ve výši 2,5 % HDP, potom se však bude postupně snižovat až na 1,5 % v roce 2007. Časový profil primárního schodku je velmi podobný a snižuje se postupně z 1,5 % HDP v roce 2004 na 0,5 % v roce 2007. Konsolidace má být dosaženo hlavně zvýšením příjmů z nízké základny a od roku 2005 má k tomu také přispívat výdajová strana. Příjmy se mají zvýšit z 33 % HDP v roce 2004 na 34,5 % v roce 2007, zejména na základě vyšších finančních převodů z rozpočtu EU, zavedením nových daní a lepším prosazováním daňových zákonů. Veřejné výdaje se mají ve stejném období zvýšit o 0,5 % HDP, hlavně významným zvýšením kapitálových výdajů týkajících se projektů EU a „ostatních“ výdajů, jejichž největší část tvoří převody do rozpočtu EU a náklady na důchodovou reformu[4]. Tato zvýšení budou částečně vykompenzována snížením spotřeby, převodů a úrokových nákladů. V současné době se uskutečňuje významný program veřejných investic, který zvyšuje veřejné investice z 3,4 % HDP v roce 2004 na 5 % v roce 2007, což znamená průměrný podíl veřejných investic po dobu trvání programu dosahující přibližně 4,6 % HDP. Ve srovnání s programem z května 2004 se odhaduje, že schodek za rok 2004 byl nižší, než jak uváděl rozpočet, díky vyšším příjmům, než se očekávalo. Cíle na roky 2005–2007 zůstávají nezměněné i přes značnou úpravu růstu HDP směrem dolů.-  Rizika pro rozpočtové výhledy v programu se zdají být víceméně vyrovnaná. Vláda si vedla dobře, když v minulých letech splnila fiskální cíle. Nová očekávání růstu jsou opatrnější než ta, jež jsou uvedena v květnovém programu, a makroekonomická rizika snížení výsledku se zdají být omezená. Hlavní riziko pro fiskální výhledy vyplývá z nejistoty pokud jde o použití podrobných opatření nastíněných v programu. Zejména obtížně dosažitelná by mohla být výše daňových výnosů v roce 2005, pokud by nebyla zavedena kompenzační opatření za zrušení silniční daně. Předpokládané využití vyšších než očekávaných příjmů a nevyužitých fondů na spolufinancování ke snížení schodku by bylo velmi důležité pro omezení dodatečných výdajů na konci roku, což bylo v minulosti častou rozpočtovou praxí, jež bránila rychlejší fiskální konsolidaci. Další rizika vyplývají z relativně nejistých nákladů na důchodovou reformu, vysokých nevyrovnaných podmíněných závazků, rozpočtových nedoplatků, závazků spojených s úsporami a restitucí majetku a z výdajů spojených s odstavením atomové elektrárny Ignalina.-  Vzhledem k tomuto posouzení rizik nemusí přístup k rozpočtu uvedený v programu poskytovat dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při normálních makroekonomických výkyvech v průběhu programu, zejména v roce 2005, a ani vést k dosažení téměř vyrovnaného stavu rozpočtu ve střednědobé perspektivě. Vzhledem k silné hospodářské výkonnosti a vysokému schodku běžného učtu se rozpočtové cíle nezdají být ambiciózní i z hlediska zamezení potenciálních rizik přehřátí.-  Program předpokládá, že se podíl dluhu na HDP v roce 2004 zpočátku zvýší o 0,8 procentních bodů, hlavně v důsledku zvýšení schodku veřejných financí v témže roce. Podíl by se během zbývající doby trvání programu měl snížit a v roce 2007 by měl dosáhnout 20,1 %. Vláda plánuje snížit ve střednědobém horizontu výši půjček se státní zárukou z 2 % HDP na 1,2 %. Od roku 2003 nebyly na nové půjčky vydány žádné záruky.-  Program shrnuje strukturální reformy vlády, které se soustřeďují na důchodový systém a zdravotnictví, trh práce, zemědělství a komoditní trhy. Reformy důchodového systému a zdravotnictví mají dlouhodobě zlepšit efektivnost systému a udržitelnost veřejných financí; zůstává však určitá nejistota pokud jde o jejich střednědobé náklady. Jsou navržena opatření k dosažení větší rovnováhy mezi zdaněním kapitálu a práce (čímž se sníží tlak na zdanění práce) a ke zlepšení kontroly a účinnosti výdajů.-  Situace Litvy se jeví relativně příznivě pokud jde o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, jejichž důležitým prvkem jsou předpokládané rozpočtové náklady na stárnoucí obyvatelstvo. K omezení dopadu stárnutí obyvatelstva na rozpočet přispějí relativně nízká míra zadlužení a uzákoněná opatření důchodové reformy, včetně zavedení finančně zajištěných pilířů. Strategie vytyčená v programu je založena na omezeném rozpočtovém schodku ve střednědobé perspektivě a dlouhodobém působení důchodové reformy. Nicméně je třeba sledovat rizika spojená s náklady na důchodovou reformu a s nevyrovnanými podmíněnými závazky. Navíc by mohla reformní opatření v oblasti zdravotnictví vést k vyšším výdajům. Litva má relativně nízkou míru zdanění: mezera v udržitelnosti financí, která v dlouhodobém horizontu vzniká, by mohla být jejím zvýšením vyplněna.-  Celkově je hospodářská politika vytyčená v aktualizaci víceméně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky pro jednotlivé země v oblasti veřejných financí. Zahrnuje opatření umožňující použití vyšších než předpokládaných příjmů a úspor z přidělených částek na projekty spolufinancované z rozpočtu EU ke snížení schodku a k nižšímu překračování výdajů. Oznámená opatření nezahrnují úspory u položek nesouvisejících s projekty spolufinancovanými z rozpočtu EU.Vzhledem k výše uvedenému hodnocení by bylo žádoucí, aby Litva:(i) dále pokračovala v úsilí dosáhnout víceméně vyrovnaného rozpočtu, zejména s ohledem na schodek běžného účtu a na tlak domácí poptávky podporovaný silným zvyšováním úvěrů,(ii) striktně plnila rozpočet na rok 2005, aby se snížilo riziko překročení tříprocentní referenční hodnoty,(iii) využívala ke snížení schodku vyšších než předpokládaných či dodatečných příjmů a nevyužitých výdajových položek.Na základě tohoto hodnocení přijala Komise připojené doporučení pro stanovisko Rady k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy a postupuje je Radě.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Litvy na období 2004–2007RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:1.  Dne [8. března 2005] přezkoumala Rada aktualizovaný konvergenční program Litvy, který zahrnuje období let 2004 až 2007. Tento program víceméně splňuje požadavky stanovené pozměněným „kodexem chování pro obsah a formát stabilizačních a konvergenčních programů“. Některé požadované údaje týkající se vnějších předpokladů nejsou k dispozici a některé nepovinné údaje též nebyly poskytnuty, což však neztěžuje hodnocení programu. Proto se Litva vybízí, aby dosáhla souladu s požadavky kladenými na údaje podle kodexu.2.  Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že se reálný růst HDP sníží postupně ze 6,5 % v roce 2004 na průměrných 6,2 % ve zbývajících letech trvání programu. Na základě v současné době dostupných informací se zdá, že tento scénář vyjadřuje hodnověrné předpoklady růstu. Prognózy míry inflace uvedené v programu se rovněž jeví jako realistické, ačkoli výhled na rok 2006 se zdá spíše podhodnocený.3.  Klíčovým cílem střednědobé fiskální strategie stanovené v programu je přiblížení se cyklicky vyrovnanému rozpočtu veřejných financí. Podle programu má schodek veřejných financí v roce 2005 zůstat na úrovni 2,5 % HDP a dále se má postupně snižovat až na 1,5 % v roce 2007. Primární schodek se má nevýrazně zlepšit z 1,5 % HDP v roce 2004 na 1,4 % v roce 2005 a dále se má postupně snižovat až na 0,5 % v roce 2007. Konsolidace se má dosáhnout hlavně zvýšením podílu příjmů z nízkého základu, přičemž k tomu má od roku 2005 přispívat též strana výdajů. Předpokládá se, že se příjmy zvýší ze 33 % HDP v roce 2004 na 34,5 % v roce 2007, když vrcholu bude dosaženo v roce 2006. Výdaje se mají zpočátku zvýšit ze 35,5 % HDP v roce 2004 na 36,9 % v roce 2005 a potom se mají postupně snižovat až na 36 % v roce 2007. Uskutečňuje se důležitý program veřejných investic, na základě něhož se veřejné investice zvýší ze 3,4 % HDP v roce 2004 na 5 % v roce 2007, takže podíl veřejných investic za dobu trvání programu dosáhne asi 4,6 % HDP ve srovnání s průměrem EU v roce 2004 ve výši 2,4 % HDP. Ve srovnání s programem z května roku 2004 se odhaduje, že schodek za rok 2004 byl nižší, než jak předpokládal rozpočet. Cíle na období let 2005–2007 zůstávají nezměněny i přes značnou úpravu růstu HDP směrem dolů.4.  Rizika rozpočtových výhledů v programu se jeví víceméně vyrovnaně. Na jedné straně si vláda vedla dobře, když v minulých letech plnila fiskální cíle. Nové prognózy růstu jsou opatrné a makroekonomická rizika snížení výsledku se zdají být omezená. Hlavní riziko fiskálních výhledů vyplývá z nejistoty, zda budou uskutečněna rozpočtová opatření oznámená v programu. Zejména obtížně dosažitelná by mohla být v roce 2005 výše daňových výnosů, pokud by nebyla zavedena kompenzační opatření za zrušení silniční daně. Neuskutečnění předpokládaných opatření omezujících překročení výdajů by mohlo ohrozit rozpočtové cíle v době trvání programu. Další rizika vyplývají z relativně nejistých nákladů na důchodovou reformu, vysokých nevyrovnaných podmíněných závazků, rozpočtových nedoplatků, závazků spojených s úsporami a restitucí majetku a z výdajů spojených s odstavením atomové elektrárny Ignalina.5.  Vzhledem k tomuto hodnocení rizik se nezdá, že přístup k rozpočtu uvedený v programu poskytuje dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při normálních makroekonomických výkyvech v průběhu trvání programu, zejména v roce 2005. Rovněž nedostatečně zajišťuje splnění střednědobého cíle Paktu stability a růstu dosáhnout téměř vyrovnaného stavu rozpočtu.6.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2004 výše 20,1 % HDP, což je značně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Program předpokládá, že míra zadlužení zůstane na stejné úrovni i v roce 2007 po dosažení vrcholu ve výši 20,9 % v roce 2005.7.  Situace Litvy se jeví relativně příznivě, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, jejichž důležitým prvkem jsou předpokládané rozpočtové náklady na stárnoucí obyvatelstvo. K omezení dopadu stárnutí obyvatelstva na rozpočet přispějí relativně nízká míra zadlužení a uzákoněná opatření důchodové reformy, včetně zavedení finančně zajištěných pilířů. Strategie vytyčená v programu je založena na omezeném rozpočtovém schodku v střednědobé perspektivě a na dlouhodobém působení důchodové reformy. Nicméně je třeba sledovat rizika spojená s náklady na důchodovou reformu. Navíc by mohla reformní opatření v oblasti zdravotnictví vést k vyšším výdajům. Litva má však relativně nízkou míru zdanění: mezera v udržitelnosti financí, která vzniká v dlouhodobém horizontu, by mohla být jejím zvýšením vyplněna.8.  Celkově je hospodářská politika vytyčena v aktualizaci víceméně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky pro jednotlivé země v oblasti veřejných financí. Zahrnuje opatření k použití vyšších než předpokládaných příjmů a úspor z přidělených částek na projekty spolufinancované z rozpočtu EU ke snížení schodku a k omezení překračování výdajů. Oznámená opatření nezahrnují úspory u položek nesouvisejících se spolufinancováním EU.* * *Vzhledem k výše uvedenému hodnocení je Rada toho názoru, že by Litva měla:(i) dále pokračovat v úsilí dosáhnout téměř vyrovnaného stavu rozpočtu, zejména s ohledem na schodek běžného účtu a na tlak domácí poptávky podporovaný silným zvyšováním úvěrů,(ii) striktně plnit rozpočet na rok 2005, aby se snížilo riziko překročení tříprocentní referenční hodnoty, a(iii) využívat ke snížení schodku vyšších než předpokládaných či dodatečných příjmů a nevyužitých výdajových položek.Srovnání klíčových makroekonomických a rozpočtových předpovědí2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reálný HDP (% změna) | KP led. 2005 | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |KOM říjen 2004 | 7,1 | 6,4 | 5,9 | neuved. |KP květen 2004 | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |Inflace vyjádřená harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HISC)1 (%) | KP led. 2005 | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |KOM říjen 2004 | 1,2 | 2,9 | 2,8 | neuved. |KP květen 2004 | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |Saldo veřejných financí (% HDP) | KP led. 2005 | –2,5 | –2,5 | –1,8 | –1,5 |KOM říjen 2004 | –2,6 | –2,5 | –1,9 | neuved. |KP květen. 2004 | –2,7 | –2,5 | –1,8 | –1,5 |Primární saldo ( % HDP) | KP led. 2005 | –1,5 | –1,4 | –0,8 | –0,5 |KOM říjen 2004 | –1,4 | –1,4 | –0,9 | –0,5 |KP květen. 2004 | –1,3 | –1,2 | –0,6 | –0,4 |Hrubý státní dluh (% HDP) | KP led. 2005 | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |KOM říjen 2004 | 21,1 | 21,7 | 21,3 | neuved. |KP květen. 2004 | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |Poznámka: 1 Inflace vyjádřená indexem spotřebitelských cen pro údaje konvergenčního programu. Zdroje: Konvergenční program (KP); ekonomické prognózy útvarů Komise (KOM). |[1] Úř. věst. č. L 209, 2.8.1997. Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Pozměněné stanovisko Hospodářského a finančního výboru k obsahu a formátu stabilizačních a konvergenčních programů schválené Radou ve složení pro hospodářství a finance (Ecofin) dne 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Druhý pilíř důchodového systému byl zaveden v roce 2004. Zaměstnanci účastnící se druhého pilíře nepřispívají na druhý pilíř přímo. Stát vybírá všechny příspěvky od zaměstnanců do prvního a druhého pilíře a potom do druhého pilíře převádí odpovídající podíl (jako kapitálový převod). Proto se náklady na důchodovou reformu odráží na straně výdajů ve vládních údajích v programu.[5] Úř. věst. č. L 209, 2.8.1997, s. 1. Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.