               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2022
            COM(2022) 168 final

            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Souvislosti doporučení

               Komise tímto doporučuje Radě, aby udělila zmocnění k zahájení jednání o časově omezené dohodě o silniční přepravě zboží mezi Unií a Moldavskem (dále jen „dohoda“) s cílem řešit dopady nevyprovokované a neodůvodněné vojenské agrese Ruska vůči Ukrajině a jmenovala Komisi vyjednavačem Unie. K doporučení jsou rovněž připojeny směrnice pro jednání.

               2.Souvislosti

               Silniční nákladní doprava mezi Unií a Moldavskem se v současné době do značné míry řídí řadou dvoustranných dohod o dopravě mezi členskými státy EU a Moldavskem. Tyto dohody stanoví ujednání o kvótách pro dopravce z obou stran, pokud jde o tranzit a dvoustranný obchod. Podle informací moldavské národní agentury pro silniční dopravu udělily Estonsko, Litva, Lotyšsko, Polsko, Slovensko, Maďarsko a Slovinsko Moldavsku celkem 15 000 kvót. Z tohoto celkového množství připadá 14 320 na tranzitní nebo bilaterální kvóty a 680 na univerzální kvóty. Ze všech kvót přidělených těmito zeměmi Moldavsku na rok 2022 zbývalo do 17. března 2022 pouze 8 647 kvót (toliko přibližně 60 % celkového množství).

               Vedle povolení, která jsou založena na výše uvedených dvoustranných dohodách, provozuje Mezinárodní dopravní fórum (ITF) mnohostranný systém kvót, který stanoví mnohostranné licence pro mezinárodní silniční přepravu zboží dopravními podniky usazenými v členské zemi Evropské konference ministrů dopravy (ECMT). Licence se vztahují na přepravu zboží mezi členskými zeměmi ECMT nebo tranzit přes území jedné nebo několika z těchto zemí. Počet kvót v rámci systému ECMT je však ve srovnání s kvótami vydanými v rámci dvoustranných dohod poměrně nízký (ačkoli srovnání není striktní, neboť kvóty ECMT se týkají ročních licencí, zatímco dotčené dvoustranné dohody se týkají povolení pro jednotlivé cesty). V roce 2022 bylo moldavským provozovatelům přiděleno 1 430 ročních licencí a 1 752 krátkodobých licencí.

               Moldavsko je smluvní stranou Evropské dohody o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR)
                  1
               , jejímiž smluvními stranami jsou rovněž všechny členské státy EU. Moldavští provozovatelé přepravující zboží na území Unie proto musí dodržovat stejné doby řízení, přestávky a doby odpočinku, jaké platí v Unii podle nařízení (ES) č. 561/2006
                  2
               .

               Vzhledem k vojenské agresi Ruska vůči Ukrajině se dopravní situace pro Moldavsko stala velmi obtížnou. Válka na Ukrajině nutí moldavské provozovatele silniční dopravy hledat alternativní trasy, aby se vyhnuli průjezdu územím Ukrajiny, které bylo dosud jediným způsobem, jak se dostat na trhy třetích zemí na východě Ukrajiny. Moldavští dopravci však nemají dostatečná povolení pro tranzit přes členské státy, kde by to nezbytně potřebovali. To ohrožuje plnění dlouhodobých smluv o dodávkách zboží (zejména zemědělských produktů), které mají s obchodními partnery ve výše uvedených zemích. Zvyšuje se také potřeba dvoustranných dopravních operací mezi Moldavskem a EU, které nemůže odpovídat stávající soubor povolení. Rozšíření přepravních práv pro moldavské dopravce a udělení vzájemných práv dopravcům z EU by rovněž mohlo EU umožnit vyvážet do Moldavska více zboží, což je proto rovněž v zájmu EU. Zároveň může být nutné, aby Moldavsko dále upravilo své hospodářské a dopravní vzorce, aby mohlo reagovat na dopad války na mezinárodní trhy.

               Abychom pomohli moldavskému hospodářství, které se potýká s velkými obtížemi, přičemž tato země již prozatímně přijala více než 350 000 uprchlíků přicházejících z Ukrajiny a projíždějících do jiných zemí, je vhodné urychleně uzavřít dohodu mezi Unií a Moldavskem, podle níž lze zablokované tranzitní trasy přes Ukrajinu v co největší míře nahradit lepšími alternativami silniční dopravy přes EU a posílit dvoustrannou silniční dopravu mezi Moldavskem a EU. Dohoda by měla zůstat v platnosti tak dlouho, dokud bude přetrvávat závažný dopad války na dopravní operace a na ukrajinskou dopravní infrastrukturu.

               Tato dohoda je rovněž v zájmu EU, neboť pro EU je důležitá stabilizace moldavského hospodářství, a to i s ohledem na skutečnost, že se tato země musí vypořádat s přílivem uprchlíků prchajících před válkou, a je důležité zmírnit dopad ruské agrese na bezpečnostní situaci EU a jejích hranic. Dopravci z EU navíc získají reciproční přepravní práva k těm, která byla udělena moldavským dopravcům, což bude mít pozitivní dopad na hospodářství EU.

               Ustanovení čl. 80 písm. c) dohody o přidružení vyzývá k posílení hlavních dopravních spojení mezi územími EU a Moldavska a článek 82 této dohody vyzývá ke spolupráci, která zlepší pohyb zboží a zvýší plynulost dopravních toků mezi Moldavskou republikou, EU a třetími zeměmi v regionu odstraněním administrativních, technických a jiných překážek.

               3.Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tato dohoda je v souladu se stávající politikou vnějších vztahů EU s Moldavskem. Moldavská vláda požádala o dohodu jako naléhavé opatření. Tato dohoda rovněž doplní podporu EU poskytnutou Moldavsku v březnu 2022 s cílem podpořit moldavské orgány při poskytování pomoci lidem prchajícím před ruskou invazí na Ukrajinu. Uzavření časově omezené dohody o silniční přepravě zboží s Moldavskem po dobu trvání dopravních překážek způsobených válkou na Ukrajině by bylo rovněž v souladu s dohodou o přidružení podepsanou dne 27. června 2014 mezi Unií a Moldavskem
                     3
                  .

               4.Právní základ, subsidiarita a proporcionalita

               •Právní základ

                  Procesním právním základem pro rozhodnutí o zmocnění k zahájení jednání o dohodě mezi Unií a třetí zemí a o vydání směrnic vyjednavači je čl. 218 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               •Pravomoci Unie

                  V čl. 216 odst. 1 SFEU je stanoveno:

                  „Unie může uzavřít dohodu s jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, stanoví-li tak Smlouvy nebo je-li uzavření dohody buď nezbytné k dosažení cílů stanovených Smlouvami v rámci politik Unie, nebo je stanoveno právně závazným aktem Unie, nebo se může dotknout společných pravidel či změnit jejich oblast působnosti.“

               Tato dohoda spadá do dopravní politiky Unie a je nezbytná pro dosažení jednoho z cílů uvedených ve Smlouvách, kterým je „přispívat k volnému a spravedlivému obchodování“.

               Kromě toho je uzavírání mezinárodních dohod o silniční přepravě zboží výslovně stanoveno v legislativním aktu Unie.

               Článek 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy konkrétně v odstavcích 2 a 3 stanoví, že:

               „2. V případě přepravy z členského státu do třetí země a naopak se toto nařízení vztahuje na část jízdy provedenou průjezdem přes území jakéhokoli členského státu. Nepoužije se na část jízdy provedenou na území členského státu nakládky nebo vykládky, pokud není uzavřena nezbytná dohoda mezi Společenstvím a danou třetí zemí.

               3. Do uzavření dohod uvedených v odstavci 2 nejsou tímto nařízením dotčena:

               a) ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy s dotyčnými třetími zeměmi vztahující se k přepravě z členského státu do třetí země a naopak;

               b) ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy vztahující se k přepravě z členského státu do třetí země a naopak, která buď na základě dvoustranného povolení, nebo liberální právní úpravy umožňují provádět nakládku a vykládku v členském státě podnikatelům v silniční nákladní dopravě, kteří nejsou v daném členském státě usazeni.“

               Článek 82 dohody o přidružení mezi Unií a Moldavskem navíc stanoví, že cílem spolupráce mezi oběma stranami je zlepšit pohyb cestujících a zboží a zvýšit plynulost dopravních toků mezi Unií a Moldavskou republikou.

               Kromě toho její uzavření může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost, jak je stanoveno v judikatuře Soudního dvora Evropské unie. Soudní dvůr v bodě 201 svého posudku 2/15 ze dne 16. května 2017
                  4
                zejména uvedl následující:

               „201 Jak Soudní dvůr již konstatoval, pokud dohoda mezi Unií a třetím státem stanoví, že se na mezinárodní vztahy upravené touto dohodou uplatní pravidla, která se velkou měrou překrývají se společnými pravidly Unie použitelnými na situace v rámci Společenství, je třeba mít za to, že tato dohoda může ovlivnit nebo změnit působnost těchto společných pravidel. I když s těmito společnými pravidly není v rozporu, jejich smysl, dosah a účinnost mohou být dotčeny [viz zejména posudek 1/03 (Nová Luganská úmluva) ze dne 7. února 2006, EU:C:2006:81, body 143 a 151 až 153; posudek 1/13 (Přistoupení třetích států k Haagské úmluvě) ze dne 14. října 2014, EU:C:2014:2303, body 84 až 90; a rozsudek ze dne 26. listopadu 2014, Green Network, C-66/13, EU:C:2014:2399, body 48 a 49]. “

                  Přístup na trh předpokládaný v tomto doporučení se jistě překrývá s výše uvedenými ustanoveními o přístupu na trh přijatými Unií, pokud jde o mezinárodní silniční přepravu zboží.

                  S ohledem na výše uvedené má Unie podle čl. 3 odst. 2 SFEU výlučnou vnější pravomoc uzavřít zamýšlenou dohodu.

               Nejsou-li stávající dvoustranné dohody nahrazeny zamýšlenou dohodou, mohou se nadále uplatňovat v rámci zamýšlené dohody. Jakmile je tato dohoda ukončena, mohou se stávající dvoustranné dohody znovu uplatňovat nezávisle, pokud Unie s Moldavskem neuzavře jinou dohodu v oblasti silniční dopravy.

               •Povinnost Komise konzultovat

               S ohledem na rozsudek Soudního dvora ze dne 16. července 2015 ve věci C-425/13
                  5
               , který objasňuje úlohy jednotlivých orgánů pro účely uplatňování čl. 218 odst. 2 a 4 SFEU v souladu se zásadami institucionální rovnováhy a vzájemné loajální spolupráce stanovenými v čl. 13 odst. 2 SEU, je nezbytné tato vyjasnění zohlednit.

               Je vhodné, aby Komise poskytla Radě a zvláštnímu jí určenému výboru veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohly sledovat pokrok v jednáních, jako jsou zejména oznámené obecné cíle a postoje ostatních stran během jednání. Komise podá Radě a zvláštnímu jí určenému výboru písemnou zprávu o výsledku jednání tak, aby Rada mohla vykonávat své institucionální výsady.

               V zájmu dodržení povinnosti zachovat institucionální rovnováhu podle čl. 13 odst. 2 SEU a povinnosti podle čl. 218 odst. 10 SFEU bude Komise ve stejném rozsahu informovat Evropský parlament.

               •Proporcionalita

                  Doporučení je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:

                  Zamýšlená dohoda je nejúčinnějším nástrojem k posílení vztahů mezi EU a Moldavskem v oblasti silniční dopravy, neboť odstraňuje potřebu kvót v dvoustranných dohodách mezi členskými státy a Moldavskem, pokud jde o tranzit.

                  Navrhovaná dohoda nepředstavuje další administrativní nebo finanční zátěž ani pro orgány členských států ani pro příslušné odvětví. Naopak by měla snížit administrativní zátěž jak pro toto odvětví, tak pro členské státy, neboť udělení vzájemných práv dopravcům z EU a moldavským dopravcům (tranzitní práva a práva na dvoustrannou mezinárodní přepravu) odstraní potřebu povolení pro provozovatele z EU, a tím sníží administrativní zátěž odvětví dopravy EU.

               5.Rozpočtové důsledky

                  Doporučení nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.

               6.Další prvky

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení doporučení

               Rozhodnutím Rady se udělí zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Unií a Moldavskem s cílem řešit dopady ruské agrese vůči Ukrajině a Komise bude jmenována vyjednavačem Unie. Směrnice pro jednání, které jsou připojeny k rozhodnutí, podrobně popisují oblast působnosti zamýšlené dohody.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY

               o zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Měla by být zahájena jednání za účelem uzavření dohody mezi Unií a Moldavskou republikou o silniční přepravě zboží. Je vhodné, aby dohoda platila tak dlouho, dokud bude přetrvávat závažný dopad ruské agrese vůči Ukrajině na dopravní operace a ukrajinské dopravní infrastruktury.

               (2)Komise by měla být jmenována jakožto vyjednavač.

               (3)Jednání by měla vést Komise v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada],

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie sjednala dohodu mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou o silniční přepravě zboží.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Jednání se povedou v konzultaci s [název zvláštního výboru, který vloží Rada].

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Podepsáno v Ženevě, 1. července 1970.

                     (2)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85.

                     (3)

                        Úř. věst. L 260, 30.8.2014, s. 4.

                     (4)

                        ECLI:EU:C:2017:376.

                     (5)

                        ECLI:EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2022
            COM(2022) 168 final

            PŘÍLOHA
            Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY
            o zmocnění k zahájení jednání o dohodě o silniční přepravě zboží mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou

               PŘÍLOHA

               Směrnice pro jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou o silniční přepravě zboží

               1.Cíle jednání

               Umožnit liberalizaci silniční přepravy zboží, pokud jde o tranzitní práva a práva na dvoustrannou mezinárodní přepravu, mezi Moldavskem a Unií po dobu trvání nevyprovokované a neodůvodněné vojenské agrese Ruska vůči Ukrajině.

               2.Oblast působnosti dohody

               (1)Dohoda by měla liberalizovat silniční přepravu zboží udělením přístupových práv moldavským provozovatelům a provozovatelům z Evropské unie, pokud jde o tranzit a dvoustrannou mezinárodní přepravu mezi Evropskou unií a Moldavskem. Dohoda by měla zachovat nebo zvýšit úroveň přístupu na trh nebo jiných obchodních příležitostí, které jsou k dispozici v rámci stávajících dvoustranných dohod o silniční dopravě mezi členskými státy EU a Moldavskem.

               (2)Dohoda, která by měla mít stejnou platnost ve všech úředních jazycích EU, by měla za tímto účelem obsahovat ustanovení o jazykových zněních.

               (3)Dohoda by měla být časově omezena a měla by platit tak dlouho, dokud bude přetrvávat závažný dopad ruské agrese vůči Ukrajině na dopravní operace a ukrajinskou dopravní infrastrukturu.

               3.Obecná ustanovení

               Dohoda, která navazuje na stávající dvoustranné dohody o silniční dopravě mezi členskými státy a Moldavskem, bude mít přednost před jejich ustanoveními.

               Po ukončení této dohody by znovu platily stávající dvoustranné dohody mezi členskými státy EU a Moldavskem, pokud Unie s Moldavskem neuzavře jinou dohodu v oblasti silniční dopravy.

               4.Správa dohody

               Měl by být zřízen smíšený výbor složený ze zástupců stran, který by měl odpovídat za správu dohody a její řádné provádění, zejména pokud jde o úpravu pravidel EU uvedených v příloze dohody, která má Moldavsko dodržovat, po jejich změně, jakož i nová pravidla platná v oblasti silniční dopravy přijatá na úrovni Unie.

               Moldavským odborníkům může být povoleno účastnit se v roli pozorovatelů skupin odborníků zřízených Unií, které se zabývají právními předpisy Unie, které má Moldavsko uplatňovat, jež budou uvedeny v příloze dohody.

               Dohoda by měla zahrnovat rychlý, účinný a závazný mechanismus řešení sporů, který zajistí její řádné uplatňování.

               Bez ohledu na mechanismus řešení sporů by dohoda měla obsahovat ustanovení, která se použijí v případě nesplnění povinností z ní vyplývajících, jako je možnost přijmout vhodná ochranná opatření nebo zcela nebo částečně pozastavit práva nebo výsady udělené podle podmínek dohody.

               5.Průběh jednání

               Komise povede jednání v souladu s těmito směrnicemi a zajistí řádnou koordinaci s probíhajícími a budoucími jednáními v jiných relevantních oblastech.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            Doporučení pro
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání o změně Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím (dále jen „Norsko“) o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost v září 2018. Dohoda umožňuje členským státům EU a Norsku spolupracovat podobně jako členské státy podle nařízení Rady (EU) č. 904/2010
                     1
                   a směrnice Rady 2010/24/EU
                     2
                   v boji proti podvodům v oblasti DPH a vzájemně si pomáhat při vymáhání pohledávek v oblasti DPH.

               Mezitím však bylo provedeno několik změn nařízení Rady (EU) č. 904/2010 a byly zavedeny nové nástroje pro správní spolupráci, konkrétně pozměňujícím nařízením Rady (EU) 2018/1541
                  3
               . Mezi nové nástroje patří:

               – posílení sítě Eurofisc prostřednictvím posílené správy, tzv. následných opatření (společné zpracování a analýza údajů) a společně prováděných správních šetření (společné audity),

               – spolupráce s dalšími donucovacími orgány EU (Europol, OLAF),

               – sdílení klíčových informací o dovozu a o vozidlech.

               Rovněž byla zavedena možnost použít k výměně informací jiné prostředky, než jsou standardní formuláře.

                  Ustanovení čl. 41 odst. 5 dohody stanoví formální náležitosti, pokud by některá ze stran dohody chtěla dohodu revidovat. Tato strana tedy předloží návrh smíšenému výboru, který vydá doporučení, zejména pro zahájení jednání podle pravidel pro mezinárodní jednání stran.

                  Dne 25. listopadu 2021 Norské království na druhém zasedání smíšeného výboru EU-Norsko, zřízeného podle čl. 41 odst. 1 dohody, oficiálně předložilo žádost o doplnění a změnu dohody s cílem:

               ·zohlednit nově zavedené nástroje správní spolupráce (používání jiných prostředků pro výměnu informací, než jsou standardní formuláře, společně prováděná správní šetření a následná opatření v rámci Eurofiscu),

               ·aktualizovat odkaz na zrušenou směrnici 95/46/ES odkazem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů
                  4
               .

               Norsko se dosud aktivně účastnilo většiny pracovních oblastí Eurofiscu. V průběhu let 2020 a 2021 upozornilo Norsko členské státy na možné podvody a potenciální ztrátu DPH ve výši 5 miliard EUR v oblasti uhlíkových kreditů.

               Změna dohody začleněním výše uvedených nových nástrojů by umožnila lepší spolupráci a posílila boj proti podvodům, a přinesla by tak přidanou hodnotu oběma stranám dohody (Norsku a členským státům).

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Posílení správní spolupráce v oblasti DPH se třetími zeměmi je jedním z opatření oznámených ve sdělení Evropské komise o spravedlivém a jednoduchém zdanění podporujícím oživení z roku 2020
                     5
                  .

                  Dále je třeba poznamenat, že jednání s Norskem by se týkala nástrojů spolupráce, které jsou již v platnosti a které členské státy uplatňují na základě nařízení (EU) č. 904/2010.

                  Tato iniciativa je proto v souladu se současnou politikou Komise v oblasti DPH a harmonizovala by spolupráci členských států s Norskem s acquis EU.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Tento návrh se předkládá Radě v souladu s čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

                  V čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se stanoví, že kromě oblastí výlučné pravomoci Unie uvedených v čl. 3 odst. 1 SFEU má Unie „ve výlučné pravomoci rovněž uzavření mezinárodní smlouvy, pokud je její uzavření stanoveno legislativním aktem Unie nebo je nezbytné k tomu, aby Unie mohla vykonávat svou vnitřní pravomoc, nebo pokud její uzavření může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost“.

                  Podle ustálené judikatury Soudního dvora může dohoda ovlivnit společná pravidla nebo změnit jejich oblast působnosti, pokud se týká oblastí, v nichž existují harmonizační opatření.
                     6

                  Předmět revize dohody, tj. zahrnutí nových nástrojů správní spolupráce zavedených nařízením Rady (EU) 2018/1541, spadá do výlučné pravomoci Unie. Aktualizace odkazů na směrnici 95/46/ES odkazy na nařízení (EU) 2016/679 by mohla být provedena v rámci smíšeného výboru podle čl. 41 odst. 2 písm. k) dohody. Tato aktualizace však může být rovněž zahrnuta do opětovně zahájených jednání o znění dohody.

                  Na druhém zasedání smíšeného výboru dne 25. listopadu 2021 Norsko oficiálně požádalo o zahájení jednání o změně dohody v souladu s čl. 41 odst. 5 dohody.

               •Proporcionalita

                  Nástroje spolupráce, které mají být zahrnuty do změny dohody, budou respektovat zásadu proporcionality a nepřekročí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle poskytnout společný rámec pro správní spolupráci mezi Evropskou unií a Norským královstvím v oblasti DPH. Tato změna dohody umožní orgánům členských států odpovědným za uplatňování právních předpisů v oblasti DPH spolupracovat s norskými daňovými orgány stejným způsobem, jak mezi sebou spolupracují v EU a na základě acquis EU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Norsko předložilo na druhém zasedání smíšeného výboru dne 25. listopadu 2021 návrh rozhodnutí smíšeného výboru, v němž navrhuje opětovně zahájit jednání o změně dohody, jak je stanoveno v čl. 41 odst. 5.

               Tento návrh rozhodnutí smíšeného výboru není pro Komisi závazný a bude přijat (písemným postupem) až poté, co Rada schválí zmocnění Komise k opětovnému zahájení jednání o změně dohody.

               Pracovní skupina Rady pro daňové otázky (CWPT) byla dne 8. prosince 2021 informována o žádosti Norska změnit dohodu.

                  Pracovní skupina CWPT bude informována o stavu jednání v průběhu celého procesu a bude konzultována ohledně výsledků jednání.

               •Posouzení dopadů

               Podle nástroje č. 7 souboru nástrojů pro zlepšování právní úpravy
                  7
                není posouzení dopadů nutné, pokud dopad nelze jednoznačně určit ex-ante, dopady jsou malé nebo má Komise v této věci jen malou nebo žádnou možnost volby.

               Vzhledem k tomu, že míra podrobnosti doporučení zůstává velmi obecná a poskytuje širokou míru flexibility, je splněna první podmínka uvedená v nástroji č. 7 souboru nástrojů pro zlepšování právní úpravy. Doporučení navíc Komisi v této fázi nezavazuje k určitému postoji. Plánované doporučení Komise bude zahrnovat pouze „zmocnění“ ze strany Rady k zahájení jednání s Norskem. To nemá žádný dopad ani na daňové orgány, ani na daňové poplatníky v EU. Jednání se zaměří na několik administrativních nástrojů, které by mohly být doplněny k již platné dohodě mezi EU a Norskem o spolupráci v oblasti DPH. Komise má jen malou nebo žádnou možnost volby, neboť doporučení je povinným krokem k zahájení jednání se třetí zemí.

                  V praxi nebude výsledkem zamýšleného doporučení žádný nový právní akt, ale pouze opětovné zahájení jednání.

               •Základní práva

                  Zamýšlená dohoda bude respektovat klíčové hodnoty Evropské unie stanovené v článku 2 Smlouvy o Evropské unii a v Listině základních práv Evropské unie.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU.

               Doporučení pro

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání o změně Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,

               s ohledem na doporučení Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               1)
                     Rámec spolupráce podle Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty
                  8
                (dále jen „dohoda“) již vykázal velmi pozitivní výsledek, jak se ukázalo na druhém zasedání smíšeného výboru, které se konalo v Oslu dne 25. listopadu 2021.

               2)
                     Členské státy by měly prospěch z rozšíření nástrojů spolupráce, které by umožnily účinnější spolupráci s Norskem, zejména pokud jde o následná opatření Eurofiscu.

               3)
                     Měla by být zahájena jednání za účelem změny dohody,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Komise se zmocňuje, aby jménem Unie zahájila jednání o změně Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty.

               Článek 2

               Směrnice pro jednání jsou stanoveny v příloze.

               Článek 3

               Při jednáních se povedou konzultace s Pracovní skupinou Rady pro daňové otázky.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 268, 12.10.2010, s. 1).

                     (2)

                        Směrnice Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (Úř. věst. L 84, 31.3.2010, s. 1).

                     (3)

                        Nařízení Rady (EU) 2018/1541 ze dne 2. října 2018, kterým se mění nařízení (EU) č. 904/2010 a (EU) 2017/2454, pokud jde o opatření k posílení správní spolupráce v oblasti daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 259, 16.10.2018, s. 1).

                     (4)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

                     (5)

                        Opatření č. 14, COM/2020/312 final.

                     (6)

                        Posudek 3/15 Soudního dvora, ECLI:EU:C:2017:114, bod 118 a citovaná judikatura.

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/br_toolbox-nov_2021_en_0.pdf

                     (8)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/cs/TXT/?uri=CELEX%3A22018A0801%2801%29

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            PŘÍLOHA

            doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání o změně Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty

               PŘÍLOHA

               SMĚRNICE PRO JEDNÁNÍ O ZMĚNĚ DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A NORSKÝM KRÁLOVSTVÍM O SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCI, BOJI PROTI PODVODŮM A VYMÁHÁNÍ POHLEDÁVEK V OBLASTI DANĚ Z PŘIDANÉ HODNOTY

                  Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím (dále jen „Norsko“) o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost v září 2018. Dohoda umožňuje členským státům EU a Norsku spolupracovat podobně jako členské státy podle nařízení Rady (EU) č. 904/2010
                     1
                   a směrnice Rady 2010/24/EU
                     2
                   v boji proti podvodům v oblasti DPH a vzájemně si pomáhat při vymáhání pohledávek v oblasti DPH.

                  Mezitím však bylo provedeno několik změn nařízení Rady (EU) č. 904/2010 a byly zavedeny nové nástroje pro správní spolupráci, konkrétně pozměňujícím nařízením Rady (EU) 2018/1541
                     3
                  . Mezi nové nástroje patří:

               a)posílení sítě Eurofisc prostřednictvím posílené správy, tzv. následných opatření (společné zpracování a analýza údajů) a společně prováděných správních šetření (společné audity);

               b)možnost použít k výměně informací jiné prostředky než standardní formuláře;

               c)výměna informací s dalšími donucovacími orgány EU (Europol, OLAF);

               d)sdílení klíčových informací o dovozu a o vozidlech.

               Nástroje uvedené v písmenech c) a d) výše však pro spolupráci členských států s Norskem nejsou užitečné.

                  Dohoda uzavřená v roce 2018 dále odkazuje na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, která byla zrušena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů
                     4
                  .

                  Jednání by proto měla mít dvojí cíl:

               1)poskytnout členským státům, pokud je to možné a v nezbytné míře, nové nástroje spolupráce s Norskem podobné těm, které byly zavedeny nařízením č. 904/2010 společně s nařízením (EU) 2018/1541. Jednání by se měla týkat zejména:

               –výměny informací jinými prostředky než standardními formuláři,

               –společně prováděných správních šetření,

               –následných opatření v rámci Eurofiscu;

               2)aktualizovat odkazy na směrnici  95/46/ES odkazy na nařízení (EU) 2016/679.

                  Jednání by neměla vést k tomu, aby Norsko mělo „přístup do databází členských států“.

                     (1)

                        Nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 268, 12.10.2010, s. 1).

                     (2)

                        Směrnice Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (Úř. věst. L 84, 31.3.2010, s. 1).

                     (3)

                        Nařízení Rady (EU) 2018/1541 ze dne 2. října 2018, kterým se mění nařízení (EU) č. 904/2010 a (EU) 2017/2454, pokud jde o opatření k posílení správní spolupráce v oblasti daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 259, 16.10.2018, s. 1).

                     (4)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).