title: Doporučení Komise ze dne 24. srpna 2006 o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů

text:
               31.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 236/28

      DOPORUČENÍ KOMISE

   ze dne 24. srpna 2006
   o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů
   (2006/585/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 1. června 2005 Komise představila iniciativu i2010, která usiluje o optimalizaci přínosů nových informačních technologií k hospodářskému růstu, k vytváření pracovních míst a ke kvalitě života evropských občanů. Komise učinila z digitálních knihoven klíčové hledisko iniciativy i2010. Ve svém sdělení „i2010: digitální knihovny“ ze dne 30. září 2005 (1) stanovila svou strategii pro digitalizaci kolektivní paměti Evropy, její dostupnost on-line a její uchovávání v digitální podobě. Uvedená kolektivní paměť zahrnuje tištěný materiál (knihy, časopisy, noviny), fotografie, muzejní předměty, archiválie a audiovizuální materiál (dále jen „kulturní materiál“).

               (2)

               Členským státům by měla být doporučena opatření pro používání této strategie, jejichž cílem je prostřednictvím internetu optimalizovat hospodářský a kulturní potenciál kulturního dědictví Evropy.

               (3)

               V této souvislosti by měl být podporován rozvoj digitalizovaného materiálu z knihoven, archivů a muzeí. Dostupnost uvedeného materiálu on-line umožní občanům v celé Evropě k němu přistupovat a využívat jej k zábavě, studiu nebo práci. Rozmanité a mnohojazyčné dědictví Evropy získá jasný profil na internetu. Digitalizovaný materiál lze navíc opětovně použít v odvětvích, jako jsou cestovní ruch a vzdělávání, nebo při nových tvořivých činnostech.

               (4)

               Závěry Rady ze dnů 15.–16. listopadu 2004 o pracovním plánu na podporu kultury pro období 2005–2006 navíc zdůrazňují příspěvek tvořivosti a tvůrčích odvětví k hospodářskému růstu v Evropě, jakož i potřebu koordinovaného úsilí v oblasti digitalizace.

               (5)

               Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. listopadu 2005 o filmovém dědictví a konkurenceschopnosti souvisejících průmyslových činností (2) již členským státům doporučilo přijmout vhodná opatření k častějšímu používání digitálních a nových technologií při shromažďování, katalogizaci, uchovávání a restaurování kinematografických děl. Pokud jde o kinematografická díla, toto doporučení v řadě aspektů doplňuje doporučení Evropského parlamentu a Rady o filmovém dědictví.

               (6)

               Digitalizace je důležitým prostředkem pro zajištění širšího přístupu ke kulturnímu materiálu. V některých případech jde o jediný prostředek, který zaručí, že tento materiál bude dostupný budoucím generacím. V členských státech proto v současné době probíhá řada iniciativ v oblasti digitalizace, ale úsilí je roztříštěno. Vzájemně sladěná akce členských států, pokud jde o digitalizaci jejich kulturního dědictví, by vedla k větší soudržnosti při výběru materiálu a zabránila vícenásobné digitalizaci. Rovněž by vedla k vytvoření bezpečnějšího prostředí pro společnosti, které investují do digitalizačních technologií. Přehledy stávajících a plánovaných činnosti v oblasti digitalizace a kvantitativní cíle pro digitalizaci by pomohly k dosažení těchto záměrů.

               (7)

               Sponzorování digitalizace ze strany soukromého sektoru nebo partnerství soukromého a veřejného sektoru může zapojit do digitalizace soukromé subjekty a mělo by se nadále podporovat.

               (8)

               Investice do nových technologií a zařízení pro digitalizaci ve velkém rozsahu mohou snížit náklady na digitalizaci při zachování nebo zlepšení kvality, a měly by se tedy doporučit.

               (9)

               Společný mnohojazyčný přístupový bod by umožnil prohledávat distribuované – tj. uchovávané na různých místech a různými organizacemi – digitální kulturní dědictví Evropy on-line. Takový přístupový bod by zvýšil viditelnost kulturního dědictví a zdůraznil společné prvky. Přístupový bod by měl stavět na stávajících iniciativách, jako je Evropská knihovna (TEL), v rámci kterých evropské knihovny již spolupracují. Měl by pokud možno úzce spolupracovat se soukromými nositeli práv ke kulturnímu materiálu a se všemi zúčastněnými stranami. Je vhodné podporovat silné odhodlání členských států a kulturních institucí dospět k takovému přístupovému bodu.

               (10)

               Pouze část materiálu v knihovnách, archivech a muzeích patří mezi volná díla ve smyslu, že se na něj nikdy nevztahovala nebo již nevztahují práva duševního vlastnictví, zatímco zbytek je chráněn právy duševního vlastnictví. Vzhledem k tomu, že práva duševního vlastnictví jsou klíčovým nástrojem na podporu tvořivosti, měl by se kulturní materiál Evropy digitalizovat, zpřístupňovat a uchovávat při plném respektování autorského práva a práv s ním souvisejících. Významné jsou v této souvislosti zejména čl. 5 odst. 2 písm. c), čl. 5 odst. 3 písm. n), čl. 5 odst. 5 a 40. bod odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (3). Mechanismy udílení licencí v případech, jako jsou např. osiřelá díla – tj. díla chráněná autorským právem, jehož nositele je obtížné nebo dokonce nemožné určit – a díla, která již nejsou vydávána tiskem nebo (audiovizuálně) šířena, mohou usnadnit udílení práv a následnou digitalizaci a dostupnost on-line. Takové mechanismy by tedy měly být podporovány v úzké spolupráci s nositeli práv.

               (11)

               Ustanovení vnitrostátních právních předpisů mohou obsahovat překážky pro užití volných děl, například tím, že vyžadují správní úkon pro každé rozmnožení díla. Veškeré takové překážky by měly být zjištěny a měly by být učiněny kroky vedoucí k jejich odstranění.

               (12)

               Usnesení Rady C/162/02 ze dne 25. června 2002 o zachování budoucích památek – uchování digitálního obsahu pro budoucí generace (4) navrhuje cíle a předběžná opatření pro uchování digitálního obsahu pro budoucí generace. V současné době však v členských státech neexistují jasné a úplné politiky v oblasti uchovávání digitálního obsahu. Neexistence takových politik ohrožuje přežití digitalizovaného materiálu a může vést ke ztrátě materiálu vytvořeného v digitálním formátu. Rozvoj účinných prostředků pro uchovávání digitálních záznamů má dalekosáhlé důsledky, nejen pro uchovávání materiálu ve veřejných institucích, ale rovněž pro jakoukoli organizaci, která má povinnost nebo která hodlá uchovávat digitální materiál.

               (13)

               Několik členských států zavedlo nebo zvažuje zákonné povinnosti vyžadující, aby producenti digitálního materiálu poskytli jednu nebo více rozmnoženin svého materiálu pověřenému depozitnímu subjektu. Účinná spolupráce mezi členskými státy je nezbytná k zamezení značné rozdílnosti pravidel pro povinnou rozmnoženinu digitálního materiálu a měla by se podporovat.

               (14)

               „Web-harvesting“ je nová technika pro sběr materiálu z internetu pro účely uchování. Její součástí je aktivní shromažďování materiálu pověřenými institucemi namísto čekání, až bude deponován, čímž se minimalizuje administrativní zatížení producentů digitálního materiálu, a proto by tato technika měla být upravena vnitrostátními právními předpisy,

         DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:
   Digitalizace a dostupnost on-line

               1.

               sbíraly informace o současných i plánovaných digitalizacích knih, časopisů, novin, fotografií, muzejních předmětů, archiválií, audiovizuálního materiálu (dále jen „kulturního materiálu“) a vytvářely přehledy takových digitalizací s cílem zabránit zdvojování úsilí a posílit spolupráci a synergie na evropské úrovni;

               2.

               vypracovaly kvantitativní cíle pro digitalizaci analogového materiálu v archivech, knihovnách a muzeích, a uvedly přitom očekávaný nárůst objemu digitalizovaného materiálu, který by mohl tvořit součást evropské digitální knihovny, jakož i navýšení rozpočtů přidělených veřejnými orgány;

               3.

               podporovaly partnerství mezi kulturními institucemi a soukromým sektorem s cílem vytvořit nové způsoby financování digitalizace kulturního materiálu;

               4.

               zřídily a udržovaly zařízení pro digitalizaci ve velkém měřítku, a to jako součást středisek kompetence pro digitalizaci v Evropě nebo v úzké spolupráci s nimi;

               5.

               podporovaly evropskou digitální knihovnu v podobě mnohojazyčného přístupového bodu k distribuovanému – tj. uchovávanému na různých místech a různými organizacemi – digitálnímu kulturnímu materiálu Evropy, a to prostřednictvím:

                           a)

                           podněcování kulturních institucí, vydavatelů a dalších nositelů práv, aby učinili své digitalizované materiály prohledávatelné prostřednictvím evropské digitální knihovny,

                           b)

                           zajištění, aby kulturní instituce a případně soukromé společnosti používaly společné normy v oblasti digitalizace za účelem dosažení interoperability digitalizovaného materiálu na evropské úrovni a usnadnění mezijazyčné prohledávatelnosti;

               6.

               zlepšily podmínky pro digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnost on-line, a to prostřednictvím:

                           a)

                           vytváření mechanismů pro usnadnění užití osiřelých děl, v návaznosti na konzultaci zúčastněných stran,

                           b)

                           zřízení či podpory mechanismů na dobrovolném základě pro usnadnění užití děl, která již nejsou vydávána tiskem nebo šířena, v návaznosti na konzultaci zúčastněných stran,

                           c)

                           podpory dostupnosti seznamů známých osiřelých a volných děl,

                           d)

                           odhalování překážek ve svých vnitrostátních právních předpisech bránících dostupnosti on-line a následnému využívání kulturního materiálu, který patří mezi volná díla, a uskutečňování kroků k odstranění těchto překážek;

         Uchovávání digitálních záznamů

               7.

               stanovily vnitrostátní strategie pro dlouhodobé uchovávání digitálního materiálu a přístup k němu, které budou plně respektovat autorské právo a které:

                           a)

                           popíšou organizační přístup a uvedou úlohy a zodpovědnosti dotčených stran i přidělené prostředky,

                           b)

                           budou obsahovat konkrétní akční plány s naznačenými cíli a harmonogram pro dosažení specifických cílů;

               8.

               si vzájemně vyměňovaly informace o strategiích a akčních plánech;

               9.

               zapracovaly do svých právních předpisů ustanovení umožňující vícenásobné rozmnožování a migraci digitálního kulturního materiálu prováděné veřejnými institucemi pro účely uchovávání a při plném respektování právních předpisů Společenství a mezinárodních právních předpisů o právech duševního vlastnictví;

               10.

               při určování politik a postupů, pokud jde o povinnou rozmnoženinu materiálu původně vytvořeného v digitálním formátu, zohlednily vývoj v ostatních členských státech s cílem zabránit značné rozdílnosti mechanismů pro odevzdávání povinných rozmnoženin;

               11.

               zapracovaly do svých právních předpisů ustanovení umožňující uchovávání webového obsahu pověřenými institucemi za použití technik pro shromažďování materiálu z internetu, jako je například „web harvesting“, a při plném respektování právních předpisů Společenství a mezinárodních právních předpisů o právech duševního vlastnictví;

         Následná opatření k tomuto doporučení

               12.

               informovaly Komisi po 18 měsících od vyhlášení tohoto doporučení v Úředním věstníku Evropské unie a poté každé dva roky o akcích provedených na základě tohoto doporučení.

      V Bruselu dne 24. srpna 2006.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            členka Komise

      (1)  KOM(2005) 465 v konečném znění.

      (2)  Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 57.

      (3)  Úř. věst. L 167, 22.6.2001, s. 10.

      (4)  Úř. věst. C 162, 6.7.2002, s. 4.


title: Doporučení Komise (EU) 2016/2123 ze dne 30. listopadu 2016 o harmonizaci oblasti působnosti a podmínek týkajících se obecných licencí k transferu pro ozbrojené síly a zadavatele uvedené v čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES (oznámeno pod číslem C(2016) 7711)

text:
               3.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 329/101

         DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/2123
   ze dne 30. listopadu 2016
   o harmonizaci oblasti působnosti a podmínek týkajících se obecných licencí k transferu pro ozbrojené síly a zadavatele uvedené v čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES

         (oznámeno pod číslem C(2016) 7711)

   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES (1) jsou členské státy povinny zveřejnit přinejmenším čtyři obecné licence k transferu.

               (2)

               Obecné licence k transferu jsou klíčovým prvkem zjednodušeného systému licencí zavedeného směrnicí 2009/43/ES.

               (3)

               Rozdíly v oblasti působnosti obecných licencí k transferu zveřejněných členskými státy, pokud jde o dotčené produkty pro obranné účely, jakož i rozdílné podmínky uplatňované pro transfery těchto produktů by mohly bránit provádění směrnice 2009/43/ES a dosažení cíle spočívajícího ve zjednodušování. Je důležité harmonizovat oblast působnosti a podmínky transferů na základě obecných licencí k transferu zveřejněných členskými státy, aby se tak zajistila atraktivita a používání uvedených licencí.

               (4)

               Zástupci členských států ve výboru zřízeném podle článku 14 směrnice 2009/43/ES navrhli, že by se harmonizace oblasti působnosti a podmínek transferů na základě obecných licencí k transferu zveřejněných členskými státy mohlo dosáhnout přijetím doporučení ze strany Komise.

               (5)

               Pokyny stanovené v tomto doporučení jsou výsledkem jednání s členskými státy ohledně harmonizace oblasti působnosti a podmínek transferů na základě obecné licence k transferu určené pro ozbrojené síly a zadavatele uvedené v čl. 5 odst. 2 směrnice 2009/43/ES (dále jen „OLT – OS“).

               (6)

               Toto doporučení je považováno za základ pro OLT – OS členských států. Produkty pro obranné účely, jejichž seznam je uveden v bodě 1.1 tohoto doporučení, jsou součástí minimálního a nevyčerpávajícího seznamu produktů, jejichž transfer na základě OLT – OS členské státy povolují. To znamená, že na základě OLT – OS zveřejněných členskými státy lze rovněž povolit transfer jiných produktů pro obranné účely zařazených do přílohy směrnice 2009/43/ES, které v tomto doporučení nejsou uvedeny.

               (7)

               Členské státy připomínají, že jsou povinny dodržovat závazky vyplývající z práva EU, jako například společný postoj Rady 2008/944/SZBP (2), jakož i mezinárodní závazky v oblasti kontroly vývozu.

               (8)

               Toto doporučení se vztahuje na Společný vojenský seznam Evropské unie stanovený v příloze směrnice 2009/43/ES. Toto doporučení bude podle potřeby aktualizováno, aby se zohlednila budoucí aktualizace Společného vojenského seznamu Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
   1.   OBECNÉ LICENCE K TRANSFERU PRO OZBROJENÉ SÍLY A ZADAVATELE UVEDENÉ V ČL. 5 ODST. 2 PÍSM. A) SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/43/ES
   1.1.   Produkty pro obranné účely, které jsou způsobilé pro transfer na základě obecné licence k transferu určené pro ozbrojené síly a zadavatele uvedené v čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES

   Následující kategorie ML s podbody vytváří podskupinu seznamu produktů pro obranné účely stanoveného v příloze směrnice 2009/43/ES. Obecnou licencí k transferu určenou pro ozbrojené síly a zadavatele uvedené v čl. 5 odst. 2 písm. a) zmíněné směrnice („OLT – OS“) se povoluje přinejmenším transfer produktů pro obranné účely, které jsou upřesněny pomocí níže uvedených kategorií ML. Členské státy se mohou rozhodnout, zda do svých OLT – OS zařadí více kategorií ML s odpovídajícími produkty pro obranné účely.
   Seznam kategorií ML, které mají zahrnovat přinejmenším:

               —

               ML4. Podbody a) a b). Veškeré zboží je zahrnuto, kromě:

                           —

                           min,

                           —

                           kazetových munic, výbušných pumiček a submunic a speciálně určených součástí,

                           —

                           puškových granátů a ručních granátů,

                           —

                           torpéd, torpéd bez hlavic a těl torpéd

                           —

                           pum,

                           —

                           řízených, neřízených a jiných střel (tj. raket, raketových střel, přenosného systému protivzdušné obrany atd.),

                           —

                           pěchotních výbušných zařízení, přísavných a tvarových náloží.

                     Z těchto zbraní jsou rovněž vyňaty:

                           —

                           hlavice a výbušné nálože,

                           —

                           iniciační nálože,

                           —

                           hlavice s detekcí cílů, naváděcí systémy, samonaváděcí zařízení,

                           —

                           jednotlivé raketové stupně,

                           —

                           návratové moduly,

                           —

                           motory,

                           —

                           systémy pro řízení vektoru tahu,

                           —

                           odpalovací zařízení,

                           —

                           systémy kladení, klamného navádění, rušení nebo narušování,

                           —

                           speciálně určené součásti pro přenosný systém protivzdušné obrany.

               —

               ML5. Veškeré zboží je zahrnuto, kromě:

                           —

                           produktů pro protiopatření,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML6. Veškeré zboží je zahrnuto, kromě:

                           —

                           úplných vozidel,

                           —

                           podvozků a střeleckých věží,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML7. Podbod g).

               —

               ML9. Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           úplných plavidel a ponorek,

                           —

                           podvodních detekčních zařízení a jejich speciálně určených součástí,

                           —

                           na vzduchu nezávislých pohonných systémů pro ponorky a jejich speciálně určených součástí,

                           —

                           úplných trupů,

                           —

                           protiopatření,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML10. Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           úplných letadel,

                           —

                           úplných bezpilotních vzdušných prostředků („UAV“) a součástí speciálně určených nebo upravených pro UAV,

                           —

                           trupů pro bojová letadla a bojové vrtulníky,

                           —

                           motorů pro bojová letadla,

                           —

                           vybavení a součástí, které byly vyňaty z jiných kategorií v téže obecné licenci k transferu.

               —

               ML11. Podbod a). Pouze následující zboží:

                           —

                           naváděcí a navigační zařízení, kromě systémů pro přenosný systém protivzdušné obrany, nebo jak je definováno v Režimu kontroly raketových technologií I,

                           —

                           automatizované systémy velení a řízení.

               —

               ML13. Podbody c) a d).

               —

               ML14. Veškeré zboží, kromě trenažérů přenosných systémů protivzdušné obrany.

               —

               ML15. Podbody b), c), d) a e).

               —

               ML16. Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           zboží souvisejícího s přenosnými systémy protivzdušné obrany,

                           —

                           jakýchkoli položek vztahujících se ke zboží, jehož vývoz není v téže obecné licenci k transferu povolen.

               —

               ML17. Podbody a), b), d), e), j), k), l), m), n), o) a p). Veškeré zboží, kromě:

                           —

                           Podbod n). Vyňaty jsou testovací modely speciálně určené pro vývoj položek uvedených v kategoriích ML4, ML6, ML9 nebo ML10, jakož i součásti speciálně určené pro tyto testovací modely.

               —

               ML 21. Podbody a) a b). Pouze následující zboží a pouze v případě, je-li povoleno v jiných kategoriích v této obecné licenci:

                           a)

                           „programové vybavení“ speciálně určené nebo upravené k některým z následujících účelů:

                                       1.

                                       provoz nebo údržba zařízení, jak je stanoveno v příloze směrnice 2009/43/ES;

                           b)

                           specifické „programové vybavení“, jiné než programové vybavení, které je uvedeno v bodě ML21 podbodě a):

                                       1.

                                       „programové vybavení“ speciálně určené pro vojenské použití a speciálně vytvořené pro modelování, simulaci nebo vyhodnocování vojenských zbraňových systémů;

                                       4.

                                       „programové vybavení“ speciálně určené pro vojenské použití a speciálně určené pro aplikace Velení, komunikace, řízení a zpravodajství (C3I) nebo Velení, komunikace, řízení, počítače a zpravodajství (C4I).

               —

               ML22. Podbod a). Veškeré technologie kromě těch, které jsou nutné pro vývoj a výrobu, a pouze v případě, jsou-li povoleny v jiných kategoriích v téže obecné licenci k transferu.

         1.2.   Podmínky, které se začlení do obecné licence k transferu pro ozbrojené síly

   Následující seznam podmínek není vyčerpávající. Další podmínky, které členský stát začlenil do OLT –OS, nicméně nesmějí být v rozporu s podmínkami uvedenými níže, nebo je nesmějí ohrozit.

               —

               Územní platnost: Evropský hospodářský prostor (EU-28 + Island a Norsko (3)).

               —

               Opětovné transfery v rámci EHP se povolují bez kontrol ex ante; lze vyžadovat pouze hlášení ex post.

               —

               Obecná licence k transferu pro ozbrojené síly je určena pro konečné využití způsobilými příjemci uvedenými v čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice 2009/43/ES. Následný prodej, který v době transferu není znám, se považuje za nový vývoz. Pokud jde o nový vývoz, za kontrolu vývozu či transferů zahájených v důsledku následného prodeje, který v době transferu není znám, zodpovídá příslušný orgán přijímajícího členského státu.

               —

               Pro účely následného ověření na základě OLT – OS by členské státy měly zajistit, aby dodavatelé o využívání OLT – OS podávali hlášení v souladu s minimálními požadavky na hlášení, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 3 směrnice 2009/43/ES.

         2.   NÁVAZNÁ OPATŘENÍ
   Členské státy se vyzývají, aby toto doporučení uvedly v účinnost nejpozději do 1. července 2017.
   Členské státy se vybízejí, aby Komisi informovaly o opatřeních, která přijaly za účelem uvedení tohoto doporučení v účinnost.
   3.   URČENÍ
   Toto doporučení je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2016.

            Za Komisi

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            členka Komise

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES ze dne 6. května 2009 o zjednodušení podmínek transferů produktů pro obranné účely uvnitř Společenství (Úř. věst. L 146, 10.6.2009, s. 1).

      (2)  Společný postoj Rady 2008/944/SZBP ze dne 8. prosince 2008, kterým se stanoví společná pravidla pro kontrolu vývozu vojenských technologií a vojenského materiálu (Úř. věst. L 335, 13.12.2008, s. 99).

      (3)  Do rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 111/2013 ze dne 14. června 2013 (Úř. věst. L 318, 28.11.2013, s. 12), kterým byla do Dohody o EHP začleněna směrnice 2009/43/ES, se vložilo výslovné znění úpravy: „Tato směrnice se nevztahuje na Lichtenštejnsko“.


Důležité právní upozornění

|

52006SC0284

Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Německa na období 2005-2009  /* SEK/2006/0284 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 1.3.2006SEK(2006) 284 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Německa na období 2005–2009(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislostiPakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst napomáhající rozvoji zaměstnanosti. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný v upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně usiluje o posílení jeho účinnosti a hospodářských základů a současně o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik [1] , které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační nebo konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První stabilizační program Německa byl předložen v lednu 1999. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 15. března 1999 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných stabilizačních a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální riziko udržitelnosti. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu hospodářského cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování [2] , ke společně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsažených v integrovaných pokynech na období 2005-2008, Komise posoudila nedávno předloženou aktualizaci stabilizačního programu Německa a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.Hodnocení1.  Poslední aktualizaci německého stabilizačního programu přijala německá vláda a Radě a Komisi jej předložila dne 22. února 2006, tj. 12 týdnů po termínu stanoveném v kodexu chování, tj na 1. prosince. Dne 22. února 2006 přijala německá vláda, která zahájila své funkční období ke konci roku 2005, rovněž návrh spolkového rozpočtu na rok 2006 a přijala návrh zákona na zvýšení hlavní sazby DPH z 16 % na 19 % s účinností od 1. ledna 2007. Program zahrnuje období let 2005–2009. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu stabilizačních a konvergenčních programů uvedenou v novém kodexu chování [3] .2.  Dne 21. ledna 2003 rozhodla Rada o nadměrném schodku v Německu a na základě čl. 104 odst. 7 doporučila, aby byl do roku 2004 nadměrný schodek odstraněn. Ve svém sdělení Radě v prosinci 2004 o „situaci v Německu a ve Francii ve vztahu k jejich závazkům podle postupu při nadměrném schodku po rozhodnutí Soudního dvora“ Komise dospěla k závěru, že příslušným termínem pro nápravu schodku by měl být rok 2005. V lednu 2005 Rada s tímto stanoviskem souhlasila. Dne 1. března 2006 Komise doporučila Radě, aby v souladu čl. 104 odst. 9 vyzvala Německo k přijetí opatření k nápravě nadměrného schodku do roku 2007. Ve svém stanovisku ze dne 17. února 2005 k aktualizaci stabilizačního programu z prosince 2004 zahrnujícího období 2004–2008 Rada vyzvala Německo, aby učinilo všechny potřebné kroky k nápravě nadměrného schodku v roce 2005, ze strukturálního hlediska vynaložilo maximální úsilí k dosažení téměř vyrovnaného rozpočtu ke konci programového období a pokračovalo ve strukturálních reformách s cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména ve vztahu k systému zdravotní péče.3.  Roční růst HDP v Německu činil v posledních deseti letech 1,4 %, což je o více než půl procentního bodu nižší hodnota, než je průměr v eurozóně. Potenciál růstu v tomto období soustavně klesal. Hospodářskou činnost podporovanou velmi čilým vývozem brzdila poněkud netečná domácí poptávka. Poptávka a produkce se po velké stagnaci na začátku dekády v roce 2004 rozběhla, aby se poté opět zpomalila. Míra nezaměstnanosti vzrostla z důvodu zhoršení situace s vytvářením nových pracovních příležitostí až na 9,5 % práceschopného obyvatelstva. Schodek veřejných financí po čtyři po sobě následující roky prolomil v roce 2005 3% referenční hodnotu HDP vyplývající ze Smlouvy. Státní dluh, který byl v roce 1991 na úrovni 40 % HDP, překračuje referenční hodnotu HDP vyplývající ze Smlouvy nepřetržitě od roku 2002.4.  Makroekonomický scénář, který tvoří základ programu, předpokládá, že reálný růst HDP se na základě oživení domácí poptávky v roce 2005 zvýší z 0,9 % na 1,4 % v roce 2006. Po následném zpomalení na 1 % v roce 2007 se růst začne opět zvyšovat a v období 2005 – 2009 by měl dosáhnout průměrné výše 1,5 %. Potenciální růst by se měl v dalších letech programového období mírně zvyšovat, zatímco mezera výstupu by se měla postupně zužovat. V posledním roce programu však zůstane i nadále negativní. Tento profil růstu je ovlivněn nastavením politiky, kterou odsouhlasila nová koaliční vláda. Soudě podle údajů, které jsou v současné době k dispozici, se tento referenční scénář jeví pro rok 2006 jako věrohodný. V pozdějších letech je však základní scénář přeci jen nadsazen. Odhady inflace uvedené v programu se pro rok 2006 zdají být reálné, pro zbývající období programu by však rovněž mohly být příliš vysoké.5.  Podle údajů Eurostatu dosahoval v roce 2005 schodek veřejných financí v Německu 3, 3 % HDP. Tyto údaje, jejichž kvalita ještě nebyla dále posouzena, jsou založeny na předběžném oznámení Německa v souladu s nařízením Rady (ES) č. 3605/93, které Německo Komisi předložilo dne 24. února 2006. Předchozí aktualizace stabilizačního programu stanovila cílovou hodnotu schodku v roce 2005 na 2,9 % HDP .6.  Hlavním cílem střednědobé rozpočtové strategie uvedeným v programu je zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. K dosažení tohoto cíle program navrhuje pokračovat v konsolidaci rozpočtu a zároveň zlepšovat podmínky pro růst a zaměstnanost. Program předpokládá nápravu nadměrného schodku do roku 2007. Zejména na roky 2006 a 2007 uvádějí výhledy v aktualizaci hodnotu nominálního schodku 3,3 % resp. 2,5 % HDP. Poté by měl schodek klesat o jeden procentní bod HDP ročně a v roce 2009 dosáhnout výše 1,5 % HDP. Základem rozpočtových úprav jsou příjmy i výdaje. Počínaje rokem 2006 jsou na podporu růstu v následujících letech plánována další opatření na straně výdajů, jako například prostředky na výzkum a vývoj, výhodnější odpisová pravidla pro podniky a investice do dopravní infrastruktury. Toto společně s omezením daňových výhod poskytovaných například majitelům domů přispěje ke konsolidaci. Za nejdůležitější prvek konsolidační strategie program označuje omezení sociálních výdajů. Vzniklé úspory by měly být částečně použity na financování snížené sazby sociálních příspěvků do roku 2007. Očekává se, že klesající vývoj podílu sociálních příspěvků, který rovněž souvisí s nevýrazným růstem příspěvkové základny, bude do velké míry kompenzován zvýšením sazby DPH v roce 2007. Podíl veřejných investic na HDP by se neměl měnit. V porovnání s předchozí aktualizací zůstává způsob nápravy více méně stejný, ačkoli míra schodku se má každým rokem o zhruba půl procentního bodu zvyšovat, přičemž v roce 2006 má být její zvýšení ještě vyšší.7.  Náprava nadměrného schodku do roku 2007 povede podle programu v letech 2006 a 2007 ke kumulativnímu zlepšení strukturálního salda (tj. salda očištěného o cyklické vlivy a jednorázová a jiná prozatímní opatření) o více než jeden procentní bod HDP. V průběhu programového období se má strukturální saldo vypočtené podle společně dohodnuté metodiky zlepšit na průměrně 0,5 % HDP ročně, i když v letech 2008 a 2009 bude tato hodnota poněkud nižší. Program stanoví jako střednědobý cíl rozpočtové pozice strukturální saldo, jehož dosažení však není v průběhu programového období plánováno. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,75 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu je v rozmezí stanoveném pro eurozónu a pro členské státy ERM II (mechanismus směnných kursů) v Paktu o stabilitě a růstu a kodexu chování a je mírně náročnější, než dlouhodobě předpokládá míra zadlužení a průměrný růst potencionálního produktu.8.  Pokud jde o rok 2006, považují se rizika rozpočtového výsledku za vyrovnaná. V období po roce 2007 by výsledek rozpočtu mohl být horší, než předpokládá program. Omezení sociálních výdajů, které není v programu upřesněno, ale které má být hlavním prvkem rozpočtových úprav, předpokládá podle zkušeností z minulých období důsledné provádění plánů. Sociální výdaje byly jednou z hlavních příčin nesplnění rozpočtových cílů v předchozích programech. Pokud by bylo plánované omezení sociálních příspěvků provedeno beze zbytku, aniž by byly dosaženy odpovídající výdajové cíle, mohly by být rozpočtové cíle ohroženy. Nižší růst by navíc mohl mít za následek nižší příjmy, které by za účelem udržení plánované míry schodku mohly být jen ztěží kompenzovány dalším snížením výdajů. Program dále oznamuje reformy systému daně z příjmu právnických osoby do roku 2008, zdravotního pojištění a pojištění pro případ potřeby dlouhodobé péče, které by na jedné straně mohly mít pozitivní vliv na hospodářství a rozpočet, na druhé straně by však mohly mít krátkodobě negativní dopad na schodek.9.  Vzhledem k tomuto posouzení rizik se přístup k rozpočtu uvedený v programu zdá být v souladu s nápravou nadměrného schodku do roku 2007. Nezdá se však, že by až do posledního roku programového období poskytoval dostatečnou rezervu proti překročení 3% prahové hodnoty schodku při běžných makroekonomických výkyvech. V letech následujících po odstranění nadměrného schodku rozpočtu je rozvrh úprav vedoucích k dosažení střednědobého cíle podle programu zhruba v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP, a v případě hospodářsky příznivých podmínek by náprava měla být větší, a naopak v případě hospodářsky nepříznivých hospodářských podmínek menší.10.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2005 hodnoty 67,5 % HDP, což je více, než je referenční hodnota 60 % HDP podle Smlouvy. Program předpokládá, že se v roce 2006 míra zadlužení sníží na zhruba 69 % HDP a ke konci programového období by měla klesnout na 67 %. Při rizicích, kterým jsou rozpočtové cíle vystaveny, jak je uvedeno výše, by se tato míra mohla vyvíjet méně příznivě, než předpokládá program. S ohledem na posouzení rizik se zdá, že míra zadlužení se dostatečně snižuje směrem k referenční hodnotě.11.  S ohledem na udržitelnost veřejných financí se zdá, že Německu hrozí středně vysoké riziko, pokud jde o předpokládané rozpočtové náklady v důsledku stárnutí obyvatelstva [4] . Strukturální reformy prováděné v minulých letech, a zejména důchodová reforma, přispěly k budoucímu utlumení veřejných výdajů. Program navíc pro období 2012–2029 zmiňuje plán postupného zvyšování věkové hranice pro odchod do důchodu na 67 let. Plánuje se rovněž postupná úprava používaného algoritmu důchodů za účelem snížení výdajů. Prováděcí plán však není specifikován. Strukturální reformy zdravotního pojištění a pojištění pro případ potřeby dlouhodobé péče byly oznámeny, nejsou však blíže specifikovány. Vzhledem k současné úrovni hrubého státního dluhu, který překračuje referenční hodnotu 60 % HDP podle Smlouvy, a současnému vysokému strukturálnímu deficitu je ke snížení rizika dlouhodobé udržitelnosti nezbytná přísná a důsledná konsolidace rozpočtu v průběhu celého programového období.12.  Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných směrech pro období 2005–2008. Německo zejména plánuje provedení celé řady strukturálních reforem, které mají zlepšit udržitelnost veřejných financí ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Pokud se podařilo provést omezení výdajů v systému sociálního zabezpečení tak, jak je plánováno, složení veřejných výdajů by výrazně posílilo faktory ovlivňují růst v souladu s lisabonskou strategií.13.  Vnitrostátní program reforem Německa předložený dne 7. prosince 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost, uvádí šest základních úkolů: společnost založená na znalostech, fungování trhu a konkurenceschopnost, podnikatelské prostředí, udržitelnost veřejných financí (včetně udržitelného růstu a sociálního zabezpečení), ekologické inovace a změna orientace trhu práce. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá stabilizační program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Rozpočtové dopady tohoto reformního programu jsou zcela v souladu s rozpočtovými výhledy stabilizačního programu. Kromě obsahu vnitrostátního programu reforem, který stabilizační program uvádí, by jako součást reformy spolkového systému měly být potencionální sankce plynoucí případně z Paktu o stabilitě a růstu podle určitého klíče rozděleny na různé úrovně vlády. To by mělo být zapracováno i do německé ústavy.Vzhledem k výše uvedenému posouzení jsou priority, kterými by vláda chtěla podle tohoto programu přispět ke konsolidaci rozpočtu, vítány. Existují však určitá rizika, pokud jde o dosažení rozpočtových cílů a dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Rovněž s ohledem na doporučení Komise ze dne 1. března 2006 pro rozhodnutí Rady v souladu s čl. 104 odst. 9 by bylo vhodné, aby Německo:-  zajistilo kumulované plánované strukturální úpravy alespoň o jeden procentní bod v letech 2006 a 2007 a dostalo co nejrychleji, nejpozději však do roku 2007, hodnotu schodku veřejných financí důvěryhodným a udržitelným způsobem pod hranici 3 % HDP;-  urychleně dosáhlo střednědobého cíle snížením strukturálního salda o minimálně 0,5 procentního bodu ročně po nápravě nadměrného schodku, zejména prováděním plánovaného omezování výdajů, které by umožnilo uskutečnit plánované snížení sociálních příspěvků, a zajistilo, aby ohlášená reforma daně z příjmu právnických osob neohrozila fiskální konsolidaci;-  provedlo plány k posílení vnitrostátních rozpočtových orgánů, které by zajistily dosažení rozpočtových cílů na všech úrovních vlády.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Německa na období 2005–2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik [5] , a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:14.  Dne [14. března 2006] Rada posoudila aktualizovaný stabilizační program Německa.15.  Roční růst HDP v Německu činil v posledních deseti letech 1,4 %, což je o více než půl procentního bodu nižší hodnota, než je průměr v eurozóně. Potenciál růstu v tomto období soustavně klesal. Hospodářskou činnost podporovanou velmi čilým vývozem brzdila poněkud netečná domácí poptávka. Poptávka a reálný HDP dosáhly po velké stagnaci na začátku dekády vrcholu v roce 2000 a rovněž v roce 2004, poté se však opět zpomalily. Míra nezaměstnanosti vzrostla při zhoršení situace s vytvářením nových pracovních příležitostí až na 9,5 % práceschopného obyvatelstva. Schodek veřejných financí prolomil po čtyři po sobě následující roky v roce 2005 3% referenční hodnotu HDP podle Smlouvy. Státní dluh, který byl v roce 1991 na úrovni 40 % HDP, překračuje referenční hodnotu HDP podle Smlouvy nepřetržitě od roku 2002.16.  Dne 21. ledna 2003 rozhodla Rada o nadměrném schodku v Německu a na základě čl. 104 odst. 7 doporučila, aby byl nadměrný schodek do roku 2004 odstraněn. Ve svém sdělení Radě v prosinci 2004 o „situaci v Německu a ve Francii ve vztahu k jejich závazkům podle postupu při nadměrném schodku po rozhodnutí Soudního dvora“ Komise dospěla k závěru, že příslušným termínem pro nápravu schodku by měl být rok 2005. V lednu 2005 Rada s tímto stanoviskem souhlasila. Dne [14. března 2006] se Rada rozhodla vyzvat v souladu čl. 104 odst. 9 Německo, aby přijalo opatření k odstranění nadměrného schodku do roku 2007. Ve svém stanovisku ze dne 17. února 2005 k aktualizaci stabilizačního programu z prosince 2004 zahrnujícího období 2004 – 2008 Rada vyzvala Německo, aby učinilo všechny potřebné kroky k nápravě nadměrného schodku v roce 2005, ze strukturálního hlediska vynaložilo maximální úsilí k dosažení téměř vyrovnaného rozpočtu ke konci programového období a pokračovalo ve strukturálních reformách s cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména ve vztahu k systému zdravotní péče.17.  Podle údajů Eurostatu dosahoval v roce 2005 schodek veřejných financí v Německu 3, 3 % HDP. Tyto údaje, jejichž kvalita ještě nebyla dále posouzena, jsou založeny na předběžném oznámení Německa v souladu s nařízením Rady (ES) č. 3605/93, které Německo Komisi předložilo dne 24. února 2006. Předchozí aktualizace stabilizačního programu stanovila cílovou hodnotu schodku v roce 2005 na 2,9 % HDP .18.  Aktualizovaný německý stabilizační program byl předložen 22. února 2006. Program zahrnuje období 2005–2009. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu stabilizačních a konvergenčních programů uvedených v novém kodexu chování [6] .19.  Makroekonomický scénář, který tvoří základ programu, předpokládá, že reálný růst HDP se na základě oživení domácí poptávky v roce 2005 zvýší z 0,9 % na 1,4 % v roce 2006. Po zpomalení na 1 % v roce 2007 by se měl růst zrychlovat a v období 2005 – 2009 dosáhnout průměrné hodnoty 1,5 % . Tento profil růstu je ovlivněn nastavením politiky, kterou odsouhlasila nová koaliční vláda. Soudě podle údajů, které jsou v současné době k dispozici, se tento referenční scénář zdá pro rok 2006 být věrohodný. V pozdějších letech je však základní scénář přeci jen poněkud nadsazený. Odhady inflace uvedené v programu se pro rok 2006 zdají být reálné, pro zbývající období programu by však rovněž mohly být příliš vysoké.20.  Hlavním cílem střednědobé rozpočtové strategie uvedeným v programu je zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. K dosažení tohoto cíle program navrhuje pokračovat v konsolidaci rozpočtu při zlepšování podmínek pro růst a zaměstnanost. Program předpokládá nápravu nadměrného schodku do roku 2007. Zejména na roky 2006 a 2007 uvádějí výhledy v aktualizaci hodnotu nominálního schodku 3,3 % resp. 2,5 % HDP. Poté by měl schodek klesat o jeden procentní bod HDP ročně a v roce 2009 dosáhnout výše 1,5 % HDP. Základem rozpočtových úprav jsou příjmy i výdaje. Za nejdůležitější prvek konsolidační strategie program označuje omezení sociálních výdajů. Na straně příjmů je zvýšení podílu daní do značné míry kompenzováno snížením podílu sociálních příspěvků. Podíl veřejných investic na HDP by se neměl měnit. V porovnání s předchozí aktualizací zůstává způsob nápravy více méně stejný. Míra schodku by se však měla každým rokem o zhruba půl procentního bodu zvyšovat, přičemž v roce 2006 má být její zvýšení dokonce vyšší než v předchozí aktualizaci.21.  Náprava nadměrného schodku do roku 2007 povede podle programu v období 2005–2007 ke kumulativnímu zlepšení strukturálního salda (tj. salda očištěného o cyklické vlivy a jednorázová a jiná prozatímní opatření) o více než jeden procentní bod. V průběhu programového období se má strukturální saldo vypočtené podle společně dohodnuté metodiky zlepšit na průměrně 0,5 % HDP ročně, i když v letech 2008 a 2009 bude jeho hodnota poněkud nižší. Program stanoví jako střednědobý cíl rozpočtové pozice strukturální saldo, jehož dosažení však není v průběhu programového období plánováno. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,75 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu je v rozmezí stanoveném pro eurozónu a pro členské státy ERM II v Paktu o stabilitě a růstu a kodexu chování a je mírně náročnější než dlouhodobě předpokládá míra zadlužení a průměrný růst potenciálního produktu.22.  Pokud jde o rok 2006, považují se rizika rozpočtového výsledku za vyrovnaná. V období po roce 2007 by výsledek rozpočtu mohl být horší, než předpokládá program. Omezení sociálních výdajů, které není v programu upřesněno, ale které má být hlavním prvkem rozpočtových úprav, předpokládá podle zkušeností z minulých období přísné provádění plánů. Sociální výdaje byly jednou z hlavních příčin nesplnění rozpočtových cílů v předchozích programech. Pokud by bylo plánované omezení sociálních příspěvků provedeno beze zbytku, aniž by byly dosaženy odpovídající výdajové cíle, mohly by být rozpočtové cíle ohroženy. Nižší růst by navíc mohl mít za následek nižší příjmy, které by za účelem udržení plánované míry schodku mohly být je ztěží kompenzovány dalším snížením výdajů. Program dále ohlašuje reformy systému daně z příjmu právnických osoby do roku 2008, zdravotního pojištění a pojištění pro případ potřeby dlouhodobé péče, které by na jedné straně mohly mít pozitivní vliv na hospodářství a rozpočet, na druhé straně by však mohly mít krátkodobě negativní dopad na schodek.23.  Vzhledem k tomuto posouzení rizik se přístup k rozpočtu uvedený v programu zdá být v souladu s nápravou nadměrného schodku do roku 2007. Nezdá se však, že by až do posledního roku programového období poskytoval dostatečnou rezervu proti překročení 3% prahové hodnoty schodku při běžných makroekonomických výkyvech. V letech následujících po odstranění nadměrného schodku rozpočtu je rozvrh úprav vedoucích k dosažení střednědobého cíle podle programu zhruba v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP, a v případě hospodářsky příznivých podmínek by náprava měla být větší, a naopak v případě hospodářsky nepříznivých hospodářských podmínek menší.24.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla v roce 2005 hodnoty 67,5 % HDP, což je více, než je referenční hodnota 60 % HDP stanovené Smlouvou. Program předpokládá, že se v roce 2006 míra zadlužení sníží na zhruba 69 % HDP a ke konci programového období by měla klesnout na 67 %. Při rizicích, kterým jsou rozpočtové cíle vystaveny, jak je uvedeno výše, by se tato míra mohla vyvíjet méně příznivě, než předpokládá program. S ohledem na posouzení rizik se zdá, že míra zadlužení se dostatečně snižuje směrem k referenční hodnotě.25.  S ohledem na udržitelnost veřejných financí se zdá, že Německu hrozí středně vysoké riziko, pokud jde o předpokládané rozpočtové náklady v důsledku stárnutí obyvatelstva [7] . Strukturální reformy prováděné v minulých letech, a zejména důchodová reforma, přispěly k budoucímu utlumení veřejných výdajů. Vzhledem k současné míře hrubého státního dluhu, který překračuje referenční hodnotu 60 % HDP podle Smlouvy, a současnému vysokému strukturálnímu deficitu je ke snížení rizika dlouhodobé udržitelnosti nezbytná přísná a důsledná konsolidace rozpočtu v průběhu celého programového období.26.  Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných směrech pro období 2005–2008. Německo plánuje zejména provedení celé řady strukturálních reforem, které mají zlepšit udržitelnost veřejných financí ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Pokud by se podařilo provést omezení výdajů v systému sociálního zabezpečení tak, jak je plánováno, složení veřejných výdajů by výrazně posílilo faktory ovlivňují růst v souladu s lisabonskou strategií.27.  Vnitrostátní program reforem Německa předložený dne 7. prosince 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost, uvádí šest základních úkolů: společnost založená na znalostech, fungování trhu a konkurenceschopnost, podnikatelské prostředí, udržitelnost veřejných financí (včetně udržitelného růstu a sociálního zabezpečení), ekologické inovace a změna orientace trhu práce. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá stabilizační program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Rozpočtové dopady tohoto reformního programu jsou zcela v souladu s rozpočtovými výhledy stabilizačního programu. Kromě obsahu vnitrostátního programu reforem, který stabilizační program uvádí, by jako součást reformy spolkového systému měly být případné potencionální sankce plynoucí z Paktu o stabilitě a růstu podle určitého klíče rozdělovány na různé úrovně vlády. To by mělo být zakomponováno i do německé ústavy.Vzhledem k výše uvedenému posouzení Rada vítá priority, kterými by vláda chtěla podle tohoto programu přispět ke konsolidaci rozpočtu. Upozorňuje však, že existují určitá rizika, pokud jde o dosažení rozpočtových cílů a dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Rovněž s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne [14. března 2006] Rada v souladu s čl. 104 odst. 9 vyzývá Německo, aby:-  zajistilo kumulované plánované strukturální úpravy alespoň o jeden procentní bod v letech 2006 a 2007 a dostalo co nejrychleji, nejpozději však do roku 2007, hodnotu schodku veřejných financí důvěryhodným a udržitelným způsobem pod hranici 3 % HDP v roce 2007;-  urychleně dosáhlo střednědobého rozpočtového cíle snížením strukturálního salda o minimálně 0,5 procentního bodu ročně po nápravě nadměrného schodku, zejména prováděním plánovaného omezování výdajů, které by umožnilo uskutečnit plánované snížení sociálních příspěvků, a zajistilo, aby ohlášená reforma daně z příjmu právnických osob neohrozila fiskální konsolidaci;-  provedlo plány k posílení vnitrostátních rozpočtových orgánů, které by zajistily dosažení rozpočtových cílů na všech úrovních vlády.Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálný HDP (změna v %) | SP únor 2006 | 1,6 | 0,9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |KOM list. 20056 | 1,6 | 0,8 | 1,2 | 1,6 | -- | -- |SP pros. 2004 | 1,8 | 1,7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |HICP inflation (%) | SP únor 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |KOM list. 2005 | 1,8 | 2,0 | 1,6 | 1,1 | -- | -- |SP pros. 2004 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | SP únor 20061 | -0,6 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 |KOM list. 20055 | -0,6 | -0,9 | -0,8 | -0,4 | -- | -- |SP pros. 20041 | -1,2 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | -0,0 | -- |Saldo veřejných financí (v % HDP) | SP únor 2006 | -3,7 | -3,3 | -3,3 | -2½ | -2 | -1½ |KOM list. 2005 | -3,7 | -3,9 | -3,7 | -3,3 | -- | -- |SP pros. 2004 | -3¾ | -2,9 | -2½ | -2 | -1½ | -- |Primární saldo (v % HDP) | SP únor 2006 | -0,8 | -0,5 | -0,5 | 0,5 | 1½ | 1½ |KOM list. 2005 | -0,8 | -0,9 | -0,9 | -0,4 | -- | -- |SP pros. 2004 | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |Cyklicky očištěné saldo (v % HDP) | SP únor 2006 | -3,4 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |KOM list. 2005 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP pros. 20041 | -3,0 | -2,4 | -1,9 | -1,6 | -1,3 | -- |Strukturální saldo2 (v % HDP) | SP únor 200633 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |KOM list. 20054 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP pros. 2004 | --. | -- | -- | -- | -- | -- |Hrubý státní dluh (v % HDP) | SP únor 2006 | 65,5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |KOM list. 20057 | 66,4 | 68,6 | 70,0 | 71,4 | -- | -- |SP pros. 20047 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |Pozn.: 1 Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. 2 Cyklicky očištěné saldo (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných prozatímních opatření. 3 Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z programu (0,1% HDP v roce 2005). 4 Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z prognózy útvarů Komise z podzimu 2005. 5 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2004–2007 ve výši 1,1%, 1,1%, 1,1% a 1,2 %. 6 Podle prvních odhadů činil růst v roce 2005 0,9 %. Prozatímní prognóza útvarů Komise z 21. února 2006 předpokládá pro rok 2006 růst ve výši 1,5 %. 7 Míra byla vypočítána za použití časové řady HDP starou metodou alokování FISIM (nepřímo měřených zprostředkovaných finančních služeb) uživatelům, takže údaje nejsou přímo porovnatelné. Zdroj: Stabilizační program (SP); hospodářské prognózy útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM) na základě nezměněných politik před zahájením funkčního období nové vlády v listopadu 2005; výpočty útvarů Komise. | [1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na této internetové adrese:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.[3] Stejně jako v předchozích letech obsahuje aktualizace pouze zaokrouhlené údaje a někdy průměry za další roky programového období. Vykazuje nedostatky u povinných a nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování (zvláště chybí údaje o zaměstnanosti, odvětvových bilancích a příjmech z daní).[4] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti jsou uvedeny v technickém hodnocení programu, jež vypracovaly útvary Komise(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Stejně jako v předchozích letech obsahuje aktualizace pouze zaokrouhlené údaje a někdy průměry za další roky programového období. Vykazuje nedostatky u povinných a nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování (zvláště chybí údaje o zaměstnanosti, odvětvových bilancích a příjmech z daní).[7] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti jsou uvedeny v technickém hodnocení programu, jež vypracovaly útvary Komise(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. prosince 2006 o nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání: Evropská charta kvality mobility   (Text s významem pro EHP)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 394/5

      DOPORUČENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

   ze dne 18. prosince 2006
   o nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání: Evropská charta kvality mobility
   (2006/961/ES)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 149 odst. 4 a čl. 150 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Mobilita v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání je nedílnou součástí volného pohybu osob – základní svobody chráněné Smlouvou – a je jedním z hlavních cílů činnosti Evropské unie v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání založených na společných hodnotách a úctě k rozmanitosti. Je základním nástrojem pro vytvoření skutečného evropského prostoru celoživotního učení a pro podporu zaměstnanosti a snižování chudoby a přispívá k podpoře aktivního evropského občanství.

               (2)

               Mobilita sbližuje občany a přispívá k vzájemnému porozumění. Podporuje solidaritu, výměnu myšlenek a hlubší znalosti různých kultur, které tvoří Evropu; mobilita tudíž napomáhá hospodářské, sociální a regionální soudržnosti.

               (3)

               Posílení evropské mobility a výměny pro účely všeobecného a odborného vzdělávání a události jako například Evropský rok mobility pracovníků 2006 hrají klíčovou úlohu při dosahování lisabonského cíle, jímž je učinit z Evropy do roku 2010 nejinovativnější nejkonkurenceschopnější hospodářství založené na znalostech.

               (4)

               Zajištění lepšího rámce mobility pro účely všeobecného a odborného vzdělávání v EU přispěje k vytvoření hospodářství založeného na znalostech, jež má prvořadý význam pro tvorbu pracovních míst, udržitelný rozvoj, výzkum a inovace v členských státech.

               (5)

               Ke zvýšení kvality a účinnosti systémů všeobecného a odborného vzdělávání v Evropě je nezbytná zvýšená podpora mobility v rámci EU od všech zúčastněných subjektů, včetně veřejných orgánů.

               (6)

               Doporučení Evropského parlamentu a Rady 2001/613/ES ze dne 10. července 2001 o mobilitě pro studenty, osoby absolvující odbornou přípravu, dobrovolníky, učitele a školitele uvnitř Společenství (4) bylo prvním doporučením přijatým s cílem usnadnit činnost Společenství na podporu mobility.

               (7)

               Práce odborné skupiny ustavené Komisí v souladu s bodem III písm. a) uvedeného doporučení a první zpráva o následných opatřeních ukazují pokrok na vnitrostátní i evropské úrovni, pokud jde o mobilitu pro účely všeobecného a odborného vzdělávání, avšak upozorňují na potřebu nesoustředit se pouze na kvantitativní zvyšování mobility, ale především na zvyšování její kvality.

               (8)

               Tohoto cíle lze dosáhnout mimo jiné přijetím, formou doporučení, charty kvality mobility, která v této oblasti stanoví soubor zásad, jež se budou provádět na základě dobrovolnosti.

               (9)

               Evropská charta kvality mobility (dále jen „charta“) by měla také zohledňovat specifické potřeby osob se zdravotním postižením a znevýhodněných skupin.

               (10)

               Charta by měla pomoci zvýšit výměny, usnadnit uznávání času věnovaného všeobecnému nebo odbornému vzdělávání i uznávání titulů a kvalifikací a vytvořit vzájemnou důvěru s cílem zlepšit a posílit spolupráci mezi příslušnými orgány, organizacemi a zúčastněnými subjekty v oblasti mobility. Pozornost by měla být také věnována přenositelnosti půjček, grantů a dávek sociálního zabezpečení.

               (11)

               Cílem charty je doplnit, ale nikoli nahradit zvláštní ustanovení Studentské charty Erasma.

               (12)

               Úřady by měly chartu zpřístupnit v jazycích příjemců studentům i vzdělávajícím se osobám, organizacím a dalším zúčastněným subjektům v oblasti mobility v zemích původu i hostitelských zemích a měla by být považována za základní referenční rámec.

               (13)

               Výhody mobility silně závisejí na kvalitě praktických opatření: informací, přípravy, podpory a uznávání zkušeností a kvalifikací získaných účastníky v období studia a vzdělávání. Zúčastněné osoby a organizace mohou hodnotu mobility výrazně zvýšit důkladným plánováním a vhodným hodnocením.

               (14)

               Europass (5) je obzvláště užitečný nástroj, který napomáhá mobilitě rozvíjením průhlednosti a uznávání.

               (15)

               Je vhodné, aby se zásady stanovené v chartě vztahovaly nejen na období samotného využití mobility, ale také na období, která mu předcházejí a která ho následují.

               (16)

               Studijní plán by měl být vypracován s předstihem. Nutná je i všeobecná příprava účastníků a zohledňování jazykové přípravy. V tomto ohledu by příslušné orgány a organizace měly poskytnout pomoc.

               (17)

               Všechny administrativní a finanční otázky, například jaká je výše dostupné finanční podpory, kdo nese náklady a otázky související s pojištěním v hostitelské zemi, by měly být vyřešeny ještě před odjezdem.

               (18)

               Pokud jde o období strávené v zahraničí, může kvalitu mobility zvýšit zajištění takových systémů, jako je například poradenství pro účastníky.

               (19)

               Podrobný a jasný popis kurzů nebo odborné přípravy, které byly absolvovány během pobytu v hostitelské zemi, včetně jejich trvání by měl pomoci usnadnit jejich uznávání při návratu do země původu.

               (20)

               Průhlednost a dobrá správa vyžadují jasné vymezení zúčastněných subjektů odpovědných za každé stadium a každou činnost programu mobility.

               (21)

               Pro zajištění celkové kvality mobility je vhodné zajistit svobodu pohybu všem občanům EU a co nejlépe použít zásady stanovené v chartě a příslušná doporučení na všechny druhy mobility pro účely vzdělávání nebo profesního rozvoje: všeobecné a odborné vzdělávání; formální a neformální vzdělávání, včetně dobrovolnické práce a projektů; krátká nebo dlouhá období mobility; školské nebo vysokoškolské vzdělávání nebo vzdělávání související se zaměstnáním; opatření spojená s celoživotním učením.

               (22)

               Vzhledem k rozmanitosti povahy a délky činností souvisejících s mobilitou mohou členské státy přizpůsobit provádění charty okolnostem, totiž přizpůsobit ji konkrétním situacím a programům. Členské státy mohou učinit některé z bodů povinnými a jiné považovat za dobrovolné.

               (23)

               Jelikož cílů tohoto doporučení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich, z důvodu rozsahu a účinků tohoto doporučení, může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto doporučení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů,

         DOPORUČUJÍ, ABY ČLENSKÉ STÁTY:

               1)

               přijaly připojenou chartu jako prostředek na podporu osobního a profesního rozvoje a podporovaly její uplatňování;

               2)

               informovaly o tom, jak toto doporučení provádějí, i o doplňujících opatřeních, která mohou v rámci svých příspěvků k pracovnímu programu „Vzdělávání a odborná příprava 2010“ ve prospěch mobility přijmout, zejména pokud jde o její kvalitu, a to počínaje druhým rokem po přijetí tohoto doporučení;

               3)

               nadále úzce spolupracovaly a koordinovaly své akce, aby byly odstraněny překážky, které přímo či nepřímo brání mobilitě občanů EU;

               4)

               poskytly odpovídající podporu a vhodné infrastruktury pro mobilitu za účelem všeobecného a odborného vzdělávání, aby se zvýšila úroveň všeobecného a odborného vzdělání jejich občanů;

               5)

               přijaly nezbytná opatření na podporu mobility, která zajistí, že veškeré důležité informace budou snadno srozumitelné a dostupné všem, například prostřednictvím jednoduchého průvodce mobilitou nebo seznamu podpůrných organizací, a aby zlepšily podmínky pro mobilitu.

         VYZÝVAJÍ KOMISI, ABY

               1)

               podporovala uplatňování charty národními agenturami a dalšími organizacemi, které působí v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání a mobility;

               2)

               pokračovala ve spolupráci s členskými státy a sociálními partnery tak, aby mohlo docházet k výměně užitečných informací a zkušeností týkajících se provádění opatření navrhovaných v tomto doporučení;

               3)

               zlepšila nebo v úzké spolupráci s příslušnými orgány vypracovala statistické údaje o mobilitě pro účely všeobecného a odborného vzdělávání, a to z hlediska pohlaví;

               4)

               považovala toto doporučení a doporučení 2001/613/ES za jeden celek, a aby proto zahrnula dvouleté zprávy v něm požadované do všeobecných zpráv pracovního programu „Vzdělávání a odborná příprava 2010“.

      V Bruselu dne 18. prosince 2006.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda nebo předsedkyně

         J.-E. ENESTAM

      (1)  Úř. věst. C 88, 11.4.2006, s. 20.

      (2)  Úř. věst. C 206, 29.8.2006, s. 40.

      (3)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 26. září 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 2006.

      (4)  Úř. věst. L 215, 9.8.2001, s. 30.

      (5)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES ze dne 15. prosince 2004 o jednotném rámci Společenství pro průhlednost v oblasti kvalifikací a schopností (Europass) (Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 6).

      PŘÍLOHA
      EVROPSKÁ CHARTA KVALITY MOBILITY
      ÚVOD
      Mobilita posílená akčním plánem mobility z roku 2000 (1) a doporučením Evropského parlamentu a Rady 2001/613/ES ze dne 10. července 2001 o mobilitě pro studenty, osoby absolvující odbornou přípravu, dobrovolníky, učitele a školitele uvnitř Společenství (2) byla vždy v popředí zájmu zúčastněných subjektů. Uvedené doporučení mělo širokou oblast působnosti, týkalo se řady důležitých otázek spojených s mobilitou a bylo určeno každému, kdo mohl využít možnost vzdělávat se (formálně i neformálně) po určitou dobu v zahraničí, včetně studentů, učitelů, školitelů, dobrovolníků a osob absolvujících odbornou přípravu. Doporučení Evropského parlamentu a Rady 2006/961/ES ze dne 18. prosince 2006 o nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání: Evropská charta kvality mobility (3), jehož je tato charta nedílnou součástí, má stejnou oblast působnosti, ale soustředí se na otázky kvality mobility, jak navrhla odborná skupina ustavená na základě prvního doporučení. Uvedené doporučení by mělo pomoci zajistit, aby měli účastníci pozitivní zkušenosti nejen v hostitelské zemi, ale i při návratu do země svého původu.
      Tato charta nabízí vodítko k mobilitě mladých lidí nebo dospělých pro účely formálního nebo neformálního učení a pro jejich osobní a profesní rozvoj. Byla vypracována jako základní referenční dokument, který bere v úvahu situaci jednotlivých členských států a uznává jejich pravomoci. Její rozsah a obsah lze přizpůsobit tak, aby vyhovoval délce využití mobility a zvláštnostem různých činností vzdělávání, odborné přípravy a činnostem mládeže i potřebám účastníků. Přestože se tato vodítka týkají především mobility pro účely vzdělávání, mohla by být užitečná i pro ostatní druhy mobility, jako například pro mobilitu pro pracovní účely.
      1.   Informace a poradenství
      Kandidáti, kteří by mohli mobility využít, by měli mít na všech úrovních rovný přístup ke spolehlivým zdrojům informací a poradenství týkajících se mobility a podmínek, za kterých se jí mohou účastnit. Mimo jiné by měly být poskytovány jasné informace o každém bodě obsaženém v této chartě, o úloze a úkolech vysílajících a přijímajících organizací a o různých systémech všeobecného a odborného vzdělávání.
      2.   Studijní plán
      Před jakýmkoli využitím mobility pro účely všeobecného nebo odborného vzdělávání by měl být sestaven studijní plán, v němž se přihlíží k jazykové přípravě, a měly by ho schválit vysílající a přijímající organizace i účastníci. Studijní plán je obzvláště důležitý v případě dlouhodobé mobility a může být též užitečný v případě krátkodobé mobility. Plán by měl nastínit cíle a očekávané studijní výsledky, jakož i způsob dosažení a uplatnění těchto výsledků. Jakoukoli podstatnou změnu studijního plánu by měly schválit všechny strany. Při sestavování studijního plánu by měly být brány v potaz otázky opětovného začlenění do domovské země a hodnocení.
      3.   Osobní přístup
      Využití mobility pro účely všeobecného nebo odborného vzdělávání by mělo co nejvíce odpovídat osobnímu směřování ve vzdělávání, dovednostem a motivaci účastníků a mělo by je rozvíjet nebo doplňovat.
      4.   Všeobecná příprava
      Předchozí příprava účastníků je vhodná a měla by zohledňovat jejich specifické potřeby. Měla by podle potřeb zahrnovat jazykové, pedagogické, správní, právní, osobní a kulturní aspekty a informace o finančních aspektech.
      5.   Jazykové aspekty
      Jazykové dovednosti jsou důležité pro účinné vzdělávání, komunikaci mezi kulturami a lepší porozumění kultuře hostitelské země. Účastníci a jejich vysílající a přijímající organizace by měli náležité jazykové přípravě věnovat zvláštní pozornost. Kdykoli to bude možné, měla by opatření pro mobilitu zahrnovat

                  —

                  posouzení jazykových dovedností před odjezdem a možnost účastnit se kurzů vyučovaných v jazyce hostitelské země nebo v jazyce výuky, pokud se liší,

                  —

                  v hostitelské zemi jazykovou podporu a poradenství.

            6.   Logistická podpora
      Kdykoliv bude třeba, měla by být účastníkům poskytnuta přiměřená logistická podpora. Ta by mohla zahrnovat informace a pomoc týkající se cestovních formalit, pojištění, pracovního povolení nebo povolení k pobytu, sociálního zabezpečení, přenositelnosti vládních grantů a půjček ze země původu do hostitelské země, ubytování a ostatní praktické záležitosti, včetně otázek bezpečnosti souvisejících s pobytem, kde to bude zapotřebí.
      7.   Poradenství
      Přijímající organizace (vzdělávací zařízení, mládežnická organizace, společnost atd.) by měla účastníkům poskytnout plány týkající se například poradenství a pomoci při jejich účinném začlenění do hostitelského prostředí a měla by působit jako jejich kontaktní místo pro průběžnou pomoc.
      8.   Uznávání zkušeností
      Pokud je období studia nebo pobytu v zahraničí nedílnou součástí formálního programu studia nebo odborné přípravy, měla by být tato skutečnost uvedena ve studijním plánu a účastníkům by měla být poskytnuta pomoc, aby se jim případně usnadnilo uznání zkušeností a vydání osvědčení. Ve studijním plánu by se vysílající organizace měla zavázat k uznávání období úspěšného využití mobility. Pro ostatní druhy využití mobility, a zejména pro využití mobility v rámci neformálního všeobecného a odborného vzdělávání, by měl být účastníkovi vydán náležitý dokument, aby mohl svou aktivní účast a studijní výsledky doložit uspokojivým a důvěryhodným způsobem. V této souvislosti by se mělo podporovat využívání „Europassu“ (4).
      9.   Znovuzačlenění a hodnocení
      Při návratu do své země, zvláště po dlouhodobém využití mobility, by měla být účastníkům poskytnuta pomoc ohledně toho, jak mohou nejlépe využít zkušenosti a dovednosti získané v zahraničí. Kdykoli bude třeba, měla by být osobám vracejícím se po dlouhodobém využití mobility poskytnuta pomoc při znovuzačlenění do sociálního, vzdělávacího nebo profesního prostředí domovské země. Získané zkušenosti by měli účastníci spolu s odpovědnými organizacemi řádně vyhodnotit a posoudit, zda byly cíle stanovené ve studijním plánu splněny.
      10.   Závazky a povinnosti
      Povinnosti vyplývající z těchto kvalitativních kritérií by měly být schváleny vysílající a přijímající organizací a účastníky. Povinnosti by měly být nejlépe písemně potvrzeny, aby byly všem dotčeným osobám jasné.

         (1)  Usnesení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 14. prosince 2000 o akčním plánu mobility (Úř. věst. C 371, 23.12.2000, s. 4).

         (2)  Úř. věst. L 215, 9.8.2001, s. 30.

         (3)  Viz strana 5 v tomto čísle Úředního věstníku.

         (4)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES ze dne 15. prosince 2004 o jednotném rámci Společenství pro průhlednost v oblasti kvalifikací a schopností (Europass) (Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 6).