Důležité právní upozornění

|

52005SC0011

Doporučení pro Stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Nizozemska na období 2004-2007  /* SEK/2005/0011 konecném znení */

	V Bruselu dne 11.1.2005SEK(2005) 11 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Nizozemska na období 2004-2007(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1] stanoví, že zúčastněné členské státy, to znamená státy, které přijaly jednotnou měnu, musely Radě a Komisi předložit do 1. března 1999 stabilizační programy. V souladu s článkem 5 uvedeného nařízení musela Rada každý stabilizační program přezkoumat na základě hodnocení Komise a výboru zřízeného článkem 114 Smlouvy (Hospodářský a finanční výbor). Na doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem zaujala Rada po přezkoumání tohoto programu stanovisko. Podle uvedeného nařízení musejí členské státy každoročně předkládat aktualizace svých stabilizačních programů, které může Rada stejnými postupy také přezkoumat.Vzhledem ke schodku veřejných financí ve výši 3,2 % HDP zaznamenanému v roce 2003 Rada dne 2. června 2004 rozhodla, že Nizozemsko vykazuje nadměrný schodek a doporučila, aby byl tento nadměrný schodek upraven nejpozději do roku 2005. Zejména bylo doporučeno, aby nápravná opatření učiněná do roku 2005 byla hlavně strukturální povahy a aby představovala nejméně půl procentního bodu HDP. Na svém zasedání dne 21. října 2004 Rada ve složení pro hospodářství a finance (Ecofin) posoudila opatření, která Nizozemsko učinilo, a dospěla k rozhodnutí ve shodě s hodnocením Komise, že se tato opatření v dané fázi jeví jako postačující k úpravě nadměrného schodku do požadovaného konečného termínu. Komise a Rada budou nadále sledovat přijatá opatření. Posouzení uvedené aktualizace stabilizačního programu je součástí tohoto průběžného dohledu.První stabilizační program Nizozemska zahrnující období 1999-2002 byl předložen dne 4. listopadu 1998 a Rada jej posoudila dne 1. prosince 1998. Každý následující rok byly předkládány jeho aktualizace a poslední z nich byla odevzdána dne 23. listopadu 2004. Útvary Komise provedly odborné posouzení této aktualizace s přihlédnutím k výsledkům vlastních ekonomických prognóz z podzimu 2004 a s ohledem na „kodex chování“[2], společně dohodnutou metodiku pro odhad potenciálního produktu a cyklicky očištěných sald, na doporučení uvedená v hlavních směrech hospodářské politiky na období 2003-2005 a na zásady stanovené ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 27. listopadu 2002 o posílení koordinace rozpočtových politik schváleném Radou[3]. Jeho hodnocení je následující:-  Aktualizace stabilizačního programu Nizozemska z roku 2004, která zahrnuje období 2004-2007, byla předložena dne 23. listopadu 2004 po jejím schválení vládou. Víceleté předpovědi jsou v aktualizaci odvozeny hlavně od rozpočtu na rok 2005, který byl parlamentu předložen dne 21. září 2004[4]. Tato aktualizace do značné míry splňuje požadavky kladené na údaje podle „kodexu chování pro obsah a formát stabilizačních a konvergenčních programů“. Zahrnuje všechny nezbytné oblasti a předkládá všechny požadované povinné proměnné a většinu volitelných proměnných, až na některé údaje týkající se potenciálního produktu.-  Makroekonomický scénář uvedený v této aktualizaci je převzat od nizozemského centrálního plánovacího úřadu (CPB). Zmíněná aktualizace předpokládá postupné oživování s reálným růstem 1½ % HDP v roce 2005, který se počínaje rokem 2006 bude zvyšovat až na 2½ %. Předpovědi klíčových proměnných pro období 2004-2006 téměř odpovídají předpovědím v prognóze útvarů Komise z podzimu 2004. Poslední dostupné údaje o cenách komodit, směnných kurzech a objemech obchodu však naznačují, že makroekonomický scénář v aktualizaci na roky 2005 a 2006 je optimistický. Předpoklady hospodářského růstu v roce 2005 se jeví obzvláště příznivě. Předpoklady růstu pro rok 2007 vypadají hodnověrně vzhledem k odhadované míře potenciálního růstu a k očekávání, že by se záporná mezera výstupu v průběhu vzestupu postupně snižovala. Míry potenciálního růstu a mezery výstupu odvozené od makroekonomického scénáře této aktualizace pomocí dohodnuté metodiky se zdají být hodnověrné. Předpovědi míry inflace uvedené v programu se jeví reálně.-  Hlavním cílem rozpočtové strategie uvedené aktualizace je uvést schodek veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % HDP podle Smlouvy do roku 2005. Za tímto účelem program zahrnuje konsolidační úsilí soustředěné do počátečního období, do let 2004 a 2005. Nápravná opatření pro rok 2005 představují celkem půl procentního bodu HDP. Na základě kombinovaného účinku fiskální konsolidace a očekávaného postupného ekonomického vzestupu tato aktualizace předpokládá, že schodek veřejných financí poklesne ze 3,0 % HDP v roce 2004 na 2,6 % HDP v roce 2005, na 2,1 % HDP v roce 2006 a na 1,9 % HDP v roce 2007. Očekává se, že cyklicky očištěný schodek bude nižší v celém časovém horizontu programu a poklesne z 1,6 % HDP v roce 2004 na 1,2 % HDP v roce 2005. Neočekává se však, že se cyklicky očištěné saldo v roce 2006 dále zlepší, spíše se v roce 2007 mírně zhorší na schodek 1,3 % HDP. Rozpočtová strategie stanoví užívání reálných výdajových stropů pro regulaci růstu výdajů a dlouhodobějšího cíle trvale udržitelných veřejných financí v souladu se strategií předchozí aktualizace. Očekává se, že míra veřejných investic zůstane konstantní v celém období programu, mírně nad úrovní 3 % HDP, oproti průměru EU dosahujícímu 2,4 % HDP v roce 2004.-  Rozpočtové prognózy aktualizace se jeví jako hodnověrné a míry nejistoty spojené s předpověďmi jsou víceméně vyrovnané. Některá rizika ohrožující předpovědi schodku pramení z rizik makroekonomického výhledu. Navíc nebyly do této aktualizace zahrnuty rozpočtové náklady na sociální smír, kterého bylo dosaženo mezi vládou a sociálními partnery 5. listopadu 2004, přičemž míra nejistoty spojená s prováděním reforem v oblasti zdravotní péče a důchodů by také mohla vést k vyššímu schodku. Tato rizika jsou však zmírněna kladným dopadem vyšších cen ropy na příjmy z prodeje zemního plynu a skutečností, že předpoklady týkající se daňové náročnosti hospodářské činnosti použité v základním scénáři aktualizace jsou opatrné. Vzhledem k vyrovnanosti rizik ohrožujících rozpočtové cíle se ukazuje, že Nizozemsko jde správným směrem k úpravě nadměrného schodku do roku 2005, konečného termínu stanoveného Radou. Způsob fiskální konsolidace předpokládaný po úpravu nadměrného schodku však není příliš ambiciózní, protože by nezajistil dosažení střednědobého cíle téměř vyrovnaného stavu rozpočtu v období programu. Navíc nelze usuzovat na to, že by v tomto období (2006-2007) přístup k rozpočtu vyjádřený v aktualizaci poskytoval dostatečnou rezervu k zabránění překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech.-  Aktualizace očekává, že míra zadlužení zůstane pod referenční hodnotou 60 % HDP a že se z hodnoty mírně nad 56 % HDP v roce 2004 bude v každém roce období 2005 až 2007 poněkud zvyšovat nad 58 % HDP i přes oživení růstu nominálního HDP kompenzující do značné míry stoupající dopad trvalých schodků na míru zadlužení. Aktualizace předpokládá, že úpravy mezi stavovými a tokovými veličinami mírně přispějí ke zvýšení dluhu v období 2005-2007 po úpravách mezi stavovými a tokovými veličinami snižujícími dluh v období 2000-2003 díky příjmům z privatizace; rozsah tohoto narovnání by však zůstal částečně omezený na méně než půl procentního bodu HDP. Tyto předpovědi téměř odpovídají prognóze útvarů Komise z podzimu 2004. Rizika ohrožující míru zadlužení odpovídají rizikům spojeným s předpověďmi schodku a jeví se jako víceméně vyrovnaná.-  Aktualizace stručně nastiňuje program strukturálních reforem vlády, který zahrnuje dalekosáhlou revizi systému sociálního zabezpečení, důchodového systému a systému zdravotní péče, zamýšlenou ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí a ke zvýšení pracovního zapojení. Vymezuje také pozitivní dopad snížení administrativního břemena na zaměstnanost a ekonomickou aktivitu. Pokud jde o saldo, měly by tyto reformy pomoci zlepšit udržitelnost nizozemských veřejných financí. V některých oblastech, jako je reforma zdravotnictví a důchodová reforma, však existují určité pochybnosti o tom, jak účinně budou navrhovaná opatření ovlivňovat skutečné chování hospodářských subjektů a zabezpečovat tak plánované rozpočtové úspory. Kromě toho se ukazuje, že se pozitivní rozpočtový dopad strukturálních reforem posilujících potenciální růst projeví hlavně až po období tohoto aktualizovaného programu, zatímco některá z opatření, která povedou v brzké době ke zvýšení čistého příjmu, nemusejí být optimální z hlediska zlepšování struktury ekonomiky, například zvětšení „klínu“ pro nízké až střední příjmy.-  Co se týče dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, Nizozemsko je v relativně příznivé pozici i přes předpokládané významné rozpočtové náklady související se stárnutím obyvatelstva. Přes pokračující reformy v oblasti sociálního zabezpečení, důchodů a zdravotní péče však současné politiky s sebou přinášejí některá rizika ohrožující udržitelnost financí. Strategie vytyčená v programu je založena hlavně na opatřeních zaměřených na zvyšování zapojení pracovní síly a na udržení výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva. Za předpokladu očekávaného zvýšení podílu obyvatelstva v důchodovém věku k ekonomicky aktivnímu obyvatelstvu jsou další reformy, které by zmírnily tendence výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva a dále zvýšily míry zapojení, klíčovým faktorem při zajištění udržitelnosti na delší období.-  Celkově jsou hospodářské politiky vytyčené v uvedené aktualizaci z části v souladu s hlavními směry hospodářské politiky specifikovanými dle jednotlivých zemí v oblasti veřejných financí. Dodržuje se rozpočtový rámec s výdajovými stropy a je rozběhnut proces rozpočtového narovnání pro úpravu nadměrného schodku. Očekávané snižování celkového schodku v roce 2006 a zejména v roce 2007 je však poměrně pomalé a cyklicky očištěné saldo by se v každém roce nesnižovalo alespoň o 0,5 % HDP. Kromě toho se nepředpokládá dosažení téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtu v časovém rozpětí této aktualizace.-  Vzhledem k výše uvedenému posouzení se doporučuje, aby Nizozemsko po úpravě nadměrného schodku učinilo opatření nezbytná k dosažení a udržení téměř vyrovnaného stavu rozpočtu.Srovnání klíčových makroekonomických a rozpočtových předpovědí2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reálný HDP (% změna) | SP list. 2004 | 1¼ | 1½ | 2½ | 2½ |KOM | 1,4 | 1,7 | 2,4 | neuv. |SP říjen 2003 | 1 | 2½ | 2½ | 2½ |Inflace vyjádřená harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HISC, %) | SP list. 2004 | 1¼ | 1¼ | 1½ | 1½ |KOM | 1,2 | 1,3 | 1,4 | neuv. |SP říjen 2003 | 1,5 | 1½ | 1½ | 1½ |Saldo veřejných financí (% HDP) | SP list. 2004 | -3,0 | -2,6 | -2,1 | -1,9 |KOM | -2,9 | -2,4 | -2,1 | neuv. |SP říjen 2003 | -2,3 | -1,6 | -0,9 | -0,6 |Primární saldo (% HDP) | SP list. 2004 | -0,1 | 0,3 | 0,7 | 0,8 |KOM | 0,0 | ½ | 0,9 | neuv. |SP říjen 2003 | 0,6 | 1,2 | 1,8 | 2,1 |Cyklicky očištěné saldo (% HDP) | SP list. 20041 | -1,6 | -1,2 | -1,2 | -1,3 |KOM | -1,4 | -1,0 | -1,0 | neuv. |SP říjen 20031 | -0,7 | -0,3 | -0,2 | -0,2 |Hrubý státní dluh (% HDP) | SP list. 2004 | 56,3 | 58,1 | 58,6 | 58,3 |KOM | 55,7 | 58 | 58,4 | neuv. |SP říjen 2003 | 54,5 | 53,7 | 53,0 | 52,2 |1Výpočty útvarů Komise na základě informací uvedených v programu. Zdroje: Stabilizační programy (SP); Ekonomické prognózy útvarů Komise z podzimu 2004 (KOM); Výpočty útvarů Komise. Předpokládané míry růstu byly v aktualizaci zaokrouhleny na čtvrt procentního bodu. |Na základě tohoto posouzení přijala Komise připojené doporučení pro stanovisko Rady k aktualizovanému stabilizačnímu programu Nizozemska a postupuje jej Radě.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Nizozemska na období 2004-2007RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského Společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:1.  Dne [18. ledna] 2005 Rada přezkoumala aktualizovaný stabilizační program Nizozemska, který zahrnuje období 2004 až 2007. Tento program splňuje do značné míry požadavky kladené na údaje podle pozměněného „kodexu chování pro obsah a formát stabilizačních a konvergenčních programů“.2.  Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že se reálný růst HDP zvýší z 1 % v roce 2004 na 1½ % v roce 2005 a v průběhu zbývajícího období programu na průměrně 2½ %. Zdá se, že tento scénář odráží spíše příznivé předpoklady růstu vzhledem k současným trendům u cen komodit, směnných kurzů a relevantních objemů obchodu. Předpověď míry inflace uvedená v programu se jeví reálně.3.  Dne 2. června 2004 Rada rozhodla, že Nizozemsko vykazuje nadměrný schodek a doporučila, aby byl upraven do roku 2005. V souladu s tímto doporučením je hlavním cílem rozpočtové strategie tohoto programu uvést schodek veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % HDP podle Smlouvy do roku 2005. Za tímto účelem program zahrnuje konsolidační úsilí soustředěné do počátečního období, do let 2004 a 2005. Rozpočtová strategie obsahuje také užívání reálných výdajových stropů pro regulaci růstu výdajů a dlouhodobějšího cíle trvale udržitelných veřejných financí. Současně budou pokračovat významné veřejné investice, jejichž výsledkem bude průměrná míra veřejných investic v průběhu období programu mírně nad 3 % HDP oproti průměru EU dosahujícímu 2,4 % HDP v roce 2004.4.  Rizika ohrožující rozpočtové předpovědi se v programu jeví jako víceméně vyrovnaná. Zejména záporná rizika pocházející z makroekonomického scénáře a z rozpočtových nákladů na sociální smír mezi vládou a sociálními partnery, kterého bylo dosaženo 5. listopadu 2004, jsou zhruba kompenzována kladnými riziky spojenými s dopadem vyšších cen ropy na příjmy z prodeje zemního plynu a opatrným charakterem předpokladů týkajících se daňové náročnosti vzestupu hospodářské činnosti. Vzhledem k tomuto posouzení rizik se zdá, že přístup k rozpočtu vyjádřený v programu je postačující ke snížení schodku pod úroveň 3 % HDP do roku 2005, avšak neukazuje se, že by poskytoval dostatečnou rezervu k zabránění překročení této prahové hodnoty v důsledku běžných makroekonomických výkyvů v následujících letech. Nejeví se ani jako postačující k zajištění toho, že bude v období programu dosaženo střednědobého cíle téměř vyrovnaného stavu rozpočtu podle Paktu o stabilitě a růstu.5.  Odhaduje se, že míra zadlužení dosáhla 56,3 % HDP v roce 2004, což je pod referenční hodnotou 60 % HDP podle Smlouvy. Program předpokládá, že se míra zadlužení v období tohoto programu zvýší o dva procentní body.6.  Rozpočtová strategie vytyčená v programu staví Nizozemsko do relativně příznivé pozice z hlediska dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí i přes předpokládané významné rozpočtové náklady související se stárnutím obyvatelstva. Za předpokladu očekávaného zvýšení podílu obyvatelstva v důchodovém věku k ekonomicky aktivnímu obyvatelstvu a při neexistenci další fiskální konsolidace vedoucí ke střednědobému téměř vyrovnanému nebo přebytkovému stavu rozpočtu by další reformy, které by zmírnily tendence výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva a dále zvýšily míry zapojení, vedly ke snížení rizik udržitelnosti po delší období.7.  Hospodářské politiky vytyčené v programu jsou z části v souladu s hlavními směry hospodářské politiky specifikovanými dle jednotlivých zemí v oblasti veřejných financí. Dodržuje se rozpočtový rámec s výdajovými stropy a je rozběhnut proces rozpočtového narovnání pro úpravu nadměrného schodku. Očekávané snižování celkového schodku v roce 2006 a zejména v roce 2007 je však poměrně pomalé a cyklicky očištěné saldo by nevykazovalo pokrok ke střednědobému cíli téměř vyrovnaného stavu rozpočtu po roce 2005.* * *Vzhledem k výše uvedenému posouzení se doporučuje, aby Nizozemsko i nadále pokračovalo v úsilí o snížení schodku pod hodnotu 3 % HDP do roku 2005 a poté učinilo opatření nezbytná k dosažení téměř vyrovnaného stavu rozpočtu.Klíčové předpovědi aktualizovaného stabilizačního programu Nizozemska2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reálný růst HDP (%) Inflace vyjádřená harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HISC, %) Saldo veřejných financí (% HDP) Primární saldo (% HDP) Cyklicky očištěné saldo (% HDP)1 Hrubý státní dluh (% HDP) | -0,9 2,2 -3,2 -0,3 -1,9 54,1 | 1¼ 1¼ -3,0 -0,1 -1,6 56,3 | 1½ 1¼ -2,6 0,3 -1,2 58,1 | 2½ 1½ -2,1 0,7 -1,2 58,6 | 2½ 1½ -1,9 0,8 -1,3 58,3 |1 Výpočty útvarů Komise na základě informací uvedených v programu pomocí společně dohodnuté metodiky.[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997. Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Pozměněné stanovisko Hospodářského a finančního výboru k obsahu a formátu stabilizačních a konvergenčních programů, které podpořila Rada ve složení pro hospodářství a finance (ECOFIN) dne 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Rozpočet na rok 2005 byl přijat parlamentem s řadou změn, které nemají zásadní dopad na hlavní rozpočtové úhrny.[5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Doporučení Rady ze dne 20. listopadu 2008 o mobilitě mladých dobrovolníků v rámci Evropské unie

text:
               13.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/8

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 20. listopadu 2008
   o mobilitě mladých dobrovolníků v rámci Evropské unie
   (2008/C 319/03)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 149 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Mobilita mladých dobrovolníků je nedílnou součástí svobody pohybu osob chráněné článkem 18 Smlouvy.

               (2)

               Společenství může přijmout opatření ke zlepšení mobility mladých dobrovolníků podporou spolupráce mezi organizátory dobrovolné činnosti v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto doporučení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

               (3)

               Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečné činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (1) a související předpisy se vztahují jen na ty dobrovolníky, kteří jsou pojištěni podle vnitrostátních právních předpisů o sociálním zabezpečení, což má za následek, že záležitosti sociální ochrany mohou někdy odrazovat od zapojení do dobrovolných činností v jiném členském státě.

               (4)

               V doporučení Evropského parlamentu a Rady 2001/613/ES ze dne 10. července 2001 o mobilitě uvnitř Společenství pro studenty, osoby absolvující odbornou přípravu, dobrovolníky, učitele a školitele (2) jsou členské státy vyzývány, aby přijaly v souladu s právem Společenství a v rámci svého vnitrostátního práva opatření, která považují za vhodná, s cílem zajistit, aby dobrovolníci a jejich rodiny nebyli v důsledku příslušných politik sociální ochrany, například v oblasti zdravotní péče a sociálního zabezpečení, diskriminování, a nebylo tím bráněno jejich mobilitě.

               (5)

               Doporučení 2001/613/ES a doporučení Evropského parlamentu a Rady 2006/961/ES ze dne 18. prosince 2006 o nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání: Evropská charta kvality mobility (3) se výslovně vztahují na dobrovolníky.

               (6)

               Směrnice Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby (4) poskytuje možnost udělovat zvláštní povolení k pobytu státním příslušníkům třetích zemí, kteří požádají o přijetí na území členského státu za účelem dobrovolné činnosti.

               (7)

               V usnesení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, ze dne 15. listopadu 2004 o společných cílech pro dobrovolnou činnost mladých lidí a usnesení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, ze dne 16. listopadu 2007 o plnění společných cílů pro dobrovolnou činnost mladých lidí (5) byly stanoveny společné cíle pro dobrovolnou činnost mladých lidí a s cílem podpořit plnění těchto cílů byla navržena výměna poznatků o osvědčených postupech a činnosti typu vzájemného učení; zároveň byly členské státy vyzvány, aby uvážily praktické způsoby měření pokroku. Ve druhém z uvedených usnesení byla rovněž vyzvána Komise, aby předložila další návrhy na podporu a uznávání dobrovolné činnosti mladých lidí.

               (8)

               Evropský parlament přijal v dubnu roku 2008 zprávu „Úloha dobrovolné činnosti při posilování hospodářské a sociální soudržnosti“, která vyzývá členské státy a regionální a místní orgány k uznání významu dobrovolné činnosti pro posílení sociální a hospodářské soudržnosti a doporučuje podporování přeshraničních projektů dobrovolné činnosti.

         UZNÁVÁ, ŽE:

               1)

               V rámci tohoto doporučení se přeshraniční dobrovolné činnosti charakterizují takto: činnosti otevřené pro všechny mladé lidi, vykonávané z jejich svobodného rozhodnutí v obecném zájmu a po určitou dobu a v určitém rámci v zemi jiné, než je země bydliště, přičemž tato činnost je neplacená nebo placená jen symbolicky, s výjimkou úhrady nákladů. Dobrovolné činnosti by neměly mít nepříznivý dopad na potenciální nebo již existující placená zaměstnání, ani by neměly být považovány za jejich náhradu.

               2)

               Dobrovolné činnosti přinášejí bohaté zkušenosti získané v kontextu neformálního a informálního učení, které zdokonalují profesní dovednosti a schopnosti mladých lidí, přispívají k jejich zaměstnatelnosti a smyslu pro solidaritu, rozvíjejí jejich sociální dovednosti, ulehčují jim začlenění do společnosti a podporují u nich aktivní občanství.

               3)

               Po celé Evropě probíhá široká škála dobrovolných činností, které jsou organizovány občanskou společností a orgány veřejné moci. Tyto činnosti by měly být zachovány a dále rozvíjeny a měla by se usnadnit spolupráce mezi organizátory těchto činností.

               4)

               Přeshraniční mobilita v Evropě může být důležitým nástrojem podpory vzdělávání, zaměstnanosti a regionální a sociální soudržnosti a pomoci ke zlepšení vzájemného pochopení a aktivního zapojení do společnosti. To platí zejména pro mladé lidi na trhu práce, který stále více oceňuje přizpůsobivost a pružnost.

               5)

               Místní společenství, která jsou hostiteli mladých dobrovolníků, mají z jejich činností velký prospěch v široké škále oblastí, jako je podpora sociálního začleňování, zachovávání kulturního dědictví, podpora mezigenerační solidarity a ochrana životního prostředí. Tyto činnosti mohou zároveň obohatit kulturní rozmanitost hostitelských společenství.

               6)

               Dobrovolné činnosti byly prioritou otevřené metody koordinace v oblasti mládeže, která už zaznamenala velký počet osvědčených postupů. Evropská dobrovolná služba – od roku 1996 akce v rámci programu EU nazvaného Mládež – v této souvislosti umožnila mladým lidem zapojit se do dobrovolné služby v různých oblastech. Současný program Mládež v akci tento směr ještě posiluje.

               7)

               Přes všechno toto úsilí mohou nadále existovat překážky přeshraniční mobility mladých dobrovolníků v rámci Evropy, a cílem tohoto doporučení proto je především vytvoření rámce pro posílení spolupráce mezi členskými státy, aniž by byla dotčena různorodost situací, v nichž se jednotlivé státy nacházejí.

               8)

               Lepší spolupráce mezi organizátory dobrovolné činnosti v různých zemích a větší sdílení informací může mladé Evropany všech národností podněcovat k tomu, aby se více zapojovali do dobrovolné činnosti ve třetích zemích.

               9)

               Zvláštní pozornost by měla být věnována mladým lidem s omezenými příležitostmi, protože dobrovolná činnost nabízí obzvlášť cennou možnost mobility právě těmto mladým lidem, kteří by jinak mohli programů mobility využívat jen v menší míře, nebo by jich nemohli využívat vůbec.

         DOPORUČUJE, ABY ČLENSKÉ STÁTY:

               A)

               podporovaly mobilitu mladých dobrovolníků uvnitř Evropy zlepšením podmínek spolupráce mezi organizátory dobrovolné činnosti v různých zemích, ať už činností organizovaných občanskou společností nebo orgány veřejné moci, aby tak měl každý mladý člověk v Evropě příležitost vykonávat dobrovolnou činnost, bude-li si to přát;

               B)

               usnadnily za tím účelem rozvíjení následujících směrů činností současně se zohledněním svých vnitrostátních rámců a právních předpisů v oblasti dobrovolné činnosti, podle svých obecných vnitrostátních priorit, stávajících místních příležitostí a systémů veřejných výdajů:

                           1)

                           zvýšení znalostí o dobrovolné činnosti na svém území a předávání těchto informací Evropské komisi k jejich dalšímu šíření;

                           2)

                           zajištění snadné dostupnosti informací o příležitostech k dobrovolné činnosti v zahraničí mladým lidem a osobám působícím v oblasti práce s mládeží a v organizacích mládeže;

                           3)

                           zpřístupnění informací o právech a možnostech, které vyplývají ze stávajících předpisů na evropské a vnitrostátní úrovni, a informací o přeshraniční dobrovolné činnosti všem příslušným aktérům;

                           4)

                           podpora výměny informací o příležitostech k dobrovolné činnosti s jinými členskými státy a zjednodušení postupů s cílem usnadnit účast mladých dobrovolníků z daného členského státu na dobrovolné činnosti v jiných členských státech;

                           5)

                           ve vhodných případech přijetí pružného přístupu k vytváření příležitostí k přeshraniční dobrovolné činnosti v Evropě, například prostřednictvím

                                       —

                                       podpory rozvoje hostitelské kapacity pro přijímání přeshraničních dobrovolníků,

                                       —

                                       podpory vytváření kontaktních míst pro mladé evropské dobrovolníky, pokud možno v součinnosti s vnitrostátními agenturami programu Mládež v akci,

                                       —

                                       podpory využívání stávajících evropských mechanismů, které mohou napomoci k rozvoji mobility mládeže, jako jsou například průkazy mobility,

                                       —

                                       podpory přeshraniční mobility osob působících v oblasti práce s mládeží a v organizacích mládeže,

                                       —

                                       podpory rozvíjení informovanosti o přeshraniční dobrovolné činnosti mladých lidí a související odborné přípravy pro osoby působící v oblasti práce s mládeží, v organizacích mládeže, místních orgánech a občanských službách;

                           6)

                           zvyšování povědomí o významu mezikulturních kompetencí a učení jazyků u mladých lidí, aby se snižovaly bariéry jejich přeshraniční mobility;

                           7)

                           povzbuzování organizátorů dobrovolné činnosti k vytváření nástrojů pro vlastní hodnocení, s přihlédnutím ke zkušenostem Evropské dobrovolné služby, a to s cílem zajistit kvalitu přeshraniční dobrovolné činnosti, jíž se účastní;

                           8)

                           povzbuzování organizátorů z vysílajících i přijímajících členských států ke spolupráci při poskytování záruk ochrany mladých dobrovolníků a příjemců služby. Tyto záruky by měly zahrnovat dostatečné informace o dobrovolné činnosti, jejích organizátorech a o dotyčném dobrovolníkovi, aby obě strany mohly učinit informované rozhodnutí o udržitelnosti dané činnosti a mohly splnit veškeré právní požadavky;

                           9)

                           zkoumání dalších příslušných předpisů o sociální ochraně prostřednictvím vhodného stávajícího fóra Evropské unie s ohledem na plné využívání možností, které nabízejí vnitrostátní právní předpisy Unie i jednotlivých států;

                           10)

                           podpora při zajištění příslušného uznání výsledků učení nabytých při dobrovolné činnosti v souladu s předpisy Společenství a podle příslušných vnitrostátních systémů nebo rámců kvalifikací, pokud existují;

                           11)

                           podpora využívání nástrojů na úrovni Unie, které mohou usnadnit přeshraniční dobrovolnou činnost tím, že zajistí transparentnost kvalifikací, jako je například nástroj Europass, Youthpass a Evropský rámec kvalifikací;

                           12)

                           věnování zvláštní pozornosti mladým lidem s omezenými příležitostmi za účelem zlepšení jejich přístupu k dobrovolné činnosti, a zejména k přeshraniční dobrovolné činnosti.

         SCHVALUJE ZÁMĚR KOMISE:

               1)

               podporovat členské státy při plnění výše uvedených úkolů využitím rámce spolupráce Unie v oblasti mládeže, a zejména otevřené metody koordinace a programu Mládež v akci;

               2)

               podněcovat a organizovat v součinnosti s členskými státy výměnu informací a zkušeností týkajících se spolupráce mezi organizátory dobrovolné činnosti v různých zemích, ať už organizovaných občanskou společností nebo orgány veřejné moci;

               3)

               rozvíjet Evropský portál pro mladé dobrovolníky o dobrovolných činnostech vycházející z vnitrostátních portálů pro mladé dobrovolníky, databází nebo specifických internetových stránek, pokud existují;

               4)

               podat Radě čtyři roky po přijetí tohoto doporučení zprávu, aby bylo možné zjistit, zda navržená opatření účinně fungují, a posoudit potřebu dalších opatření.

         V Bruselu dne 20. listopadu 2008.

      (1)  Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2.

      (2)  Úř. věst. L 215, 9.8.2001, s. 30.

      (3)  Úř. věst. L 394, 30.12.2006, s. 5.

      (4)  Úř. věst. L 375, 23.12.2004, s. 12.

      (5)  Úř. věst. C 241, 20.9.2008, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52006SC0885

Doporučení Komise Radě na změnu směrnic pro vyjednávání dohody o stabilizaci a přidružení se Srbskem a Černou Horou, aby jednání s Republikou Srbsko mohla pokračovat  /* SEK/2006/0885 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 6.7.2006SEK(2006) 885 v konecném zneníDOPORUČENÍ KOMISE RADĚna změnu směrnic pro vyjednávání dohody o stabilizaci a přidružení se Srbskem a Černou Horou, aby jednání s Republikou Srbsko mohla pokračovat1. DŮVODOVÁ ZPRÁVAProstřednictvím procesu stabilizace a přidružení (PSP)[1] vytvořila EU v roce 1999 rámec pro navázání užších vztahů mezi EU a zeměmi Západního Balkánu, a to zejména prostřednictvím nového druhu dohod, a to dohod o stabilizaci a přidružení (DSP).S cílem překonat potíže vyplývající ze složité institucionální struktury Srbska a Černé Hory a dát nový impulz přibližování Srbska a Černé Hory směrem k EU navrhla Komise s ohledem na rozdělení kompetencí "dvojí” přístup k jednání DSP se státním vazem a dvěma republikami, které jej tvoří.Tento přístup byl v říjnu roku 2004 schválen Radou a vrcholnými politickými představiteli Srbska a Černé Hory. V důsledku toho mohla Komise v dubnu roku 2005 předložit zprávu o proveditelnosti DSP se Srbskem a Černou Horou[2]. Jejím závěrem je, že Srbsko a Černá Hora jsou dostatečně připraveny jednat o DSP, ale k dosažení pokroku v přechodu do dalších etap celého procesu, ať už před či po jednáních, musí Srbsko a Černá Hora nadále spolupracovat s Mezinárodním soudním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY) a bezodkladně dosáhnout stavu plné spolupráce. Dále se Komise domnívá, že státní svaz a obě republiky by měly pomocí akčního plánu pokračovat v provádění priorit evropského partnerství, přičemž řadě otázek, které jsou uvedeny ve zprávě a které mají zvláštní význam pro DSP, by měly věnovat zvláštní pozornost. Dne 25. dubna 2005 byla tato zpráva schválena Radou. Ve zprávě o pokroku za rok 2005 Komise uvedla další zlepšení v oblastech souvisejících s DSP .Na doporučení Komise Rada dne 3. října 2005 rozhodla o zplnomocnění Komise k vyjednání dohody o stabilizaci a přidružení se Srbskem a Černou Horou v souladu se současně přijatými směrnicemi pro vyjednávání[3]. Vyjednávání dohody o stabilizaci a přidružení se Srbskem a Černou Horou bylo zahájeno dne 10. října 2005. Doposud se v Bělehradě konala dvě oficiální kola jednání, dne 7. listopadu 2005 a dne 5. dubna 2006, a dvě odborné schůzky, ve dnech 20. až 21. prosince 2005 a 22. až 23. února 2006. Bylo dosaženo uspokojivého pokroku vypracováním předběžné dohody o velkém počtu ustanovení budoucích DSP.Dne 3. května 2006 se však Komise rozhodla zrušit kolo jednání, které se mělo konat dne 11. května, s tím, že Srbsko a Černá Hora v plné míře nespolupracovaly s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY). Komise pokračuje ve spolupráci se Srbskem ve všech ostatních aspektech procesu stabilizace a přidružení .V referendu, které se v Černé Hoře konalo dne 21. května 2006, se 55.5% voličů vyslovilo pro nezávislost. V důsledku toho přijal černohorský parlament dne 3. června 2006 prohlášení o nezávislosti. Republika Černá Hora vystoupila ze Státního svazu Srbska a Černé Hory.Podle článku 60 Ústavní charty je Srbsko nástupním státem Státního svazu Srbska a Černé Hory a odvozuje od něj svůj mezinárodní právní status. Na zasedání Rady pro obecné záležitosti a vnější vztahy dne 12. června 2006 vzala Rada na vědomí rozhodnutí srbského parlamentu, které definuje Republiku Srbsko jako nástupnický stát Státního svazu Srbska a Černé Hory. Srbská vláda dále přijala nařízení, kterým přebírá odpovědnost za hlavní orgány svazu a nahrazuje svaz v mezinárodních organizacích.***Současný rámec jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení se Státním svazem Srbska a Černé Hory se tedy musí přizpůsobit danému vývoji. Komise doporučuje, aby jednání pokračovala na základě dosud dosažených výsledků. Cílem by mělo být uzavření dvou různých smluv, jedné s Černou Horou a druhé se Srbskem.Zpráva o proveditelnosti, kterou Komise předložila v dubnu 2005 týkající se způsobilosti Srbska a Černé Hory k vedení jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení je ve svých hlavních závěrech stále platná, neboť Srbsko a Černá Hora byly dostatečně připraveny k jednání o DSP. Srbsko dosud prokázalo mimořádnou způsobilost k jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení. Zpráva o pokroku, kterou Komise zveřejní na podzim, klade zvláštní důraz na schopnost Srbska řádně plnit budoucí dohodu. Zpráva Komise také posoudí schopnost Srbska ukončit jednání v souladu se zprávou o proveditelnosti a se závěry Rady ze dne 3. října 2005[4].Vzhledem k tomu, že Republika Srbsko je nástupnickým státem, rozhodnutí Rady ze dne 3. října 2005 musí být změněno tak, aby zohledňovalo nově vzniklou právní situaci. To však vyžaduje pouze technickou úpravu, v jejímž rámci jsou všechny odkazy na Státní svaz nahrazeny odkazy na Republiku Srbsko a veškeré odkazy na Černou Horu jsou zrušeny. Komisi tak bude umožněno vést jednání v podstatě na základě směrnic pro vyjednávání přijatých dne 3. října 2005 a pokračovat tak v jednání, které bylo přerušeno 3. května. Srbská strana uvedla, že je připravena pokračovat v jednáních na tomto základě.Toto doporučení nemá dopad na rozhodnutí Komise ze dne 3. května 2006, kterým byla jednání o DSP přerušena, dokud Srbsko nesplní svoji povinnost plně spolupracovat s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY). Přijetí dané změny však Komisi umožní rychle obnovit jednání ve chvíli, kdy povinnosti vůči Mezinárodnímu trestnímu tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) budou plněny.Při předložení tohoto doporučení bude Komise informovat zvláštní výbor (COWEB), který jí pomáhá, o výsledcích jednání, jichž bylo do té doby dosaženo. Zároveň zveřejní návrh textu DSP.2. DOPORUČENÍS ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise doporučuje, aby Rada:- uznala, že zplnomocnění k jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení se Svazem Srbska a Černé Hory, přijaté dne 3. října 2005, je od nynějška platné pro jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení s Republikou Srbsko,- rozhodla o tom, že směrnice pro jednání o DSP se Srbskem a Černou Horou, přijaté dne 3. října 2005, byly změněny následujícím způsobem:- odkazy na „Státní svaz Srbska a Černé Hory” nebo „obě republiky” byly nahrazeny odkazy na Republiku Srbsko,- ustanovení, která se zmiňují o Republice Černá Hora, byly zrušeny,- třetí odstavec části 1 a třináctá a čtrnáctá odrážka v bodu 3.1 byly zrušeny;- poslední věta první odrážky bodu 3.6.2; poslední věta v 3.6.6 a poslední věta druhé odrážky v 3.7.3. byly zrušeny.- opětovně potvrdila, že Komisi bude při plnění tohoto úkolu pomáhat zvláštní výbor složený ze zástupců členských států.[1] s Albanií, Bosnou a Hercegovinou, Chorvatskem, bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a Srbskem a Černou Horou. KOM(99) 235 ze dne 26. května 1999[2] KOM(2005) 476 v konečném znění ze dne 12. dubna 2005.[3] Dokumenty Rady č. 12882/05, 12708/05, 12589/05 a 12590/05[4] Dokument Rady č. 12591/05.


   CS
CS    CS
 ---pagebreak---                     EVROPSKÁ KOMISE
                                                   V Bruselu dne 11.3.2011
                                                   SEK(2011) 304 v konečném znění
                              DOPORUČENÍ KOMISE RADĚ
   týkající se změny rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010 o účasti Evropské unie na
    jednáních o změnách Protokolu o těžkých kovech z roku 1998 k Úmluvě o dálkovém
                znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                                A.      DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   1.  CÍLE
       Cílem tohoto doporučení je pozměnit rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010
       o účasti Evropské unie na jednáních o změnách Protokolu o těžkých kovech z roku
       1998 k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku
       1979 (dále jen „rozhodnutí Rady“) s ohledem na rozhodnutí výkonného orgánu
       úmluvy z prosince 2010 o rozšíření působnosti jednání na produkty obsahující rtuť a
       přizpůsobení časového rámce pro ukončení jednání.
   2.  OBECNÉ SOUVISLOSTI
       Evropská unie je ode dne 15. července 1982 stranou Úmluvy o dálkovém
       znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v rámci EHK OSN (dále jen
       „úmluva“) a ode dne 3. května 2001 stranou Protokolu o těžkých kovech (dále jen
       „protokol“). Protokol stanoví povinnosti stran, jejichž cílem je omezit emise těžkých
       kovů, zejména kadmia, olova a rtuti, do ovzduší.
       Výkonný orgán úmluvy rozhodl v prosinci 2009 o revizi protokolu s cílem umožnit
       třetím stranám přistoupení k pozměněnému protokolu a pověřil pracovní skupinu pro
       strategie a přezkum (dále jen „WGSR“) zahájením jednání. Tehdy byla z pověření
       vyloučena jednání o produktech obsahujících rtuť (přílohy VI a VII), neboť se
       očekávaly další výsledky jednání o celosvětově platném právně závazném nástroji
       pro rtuť, jež byla nedávno zahájena v rámci programu UNEP. Skupina WGSR byla
       pověřena tím, aby se pokusila jednání uzavřít do konce roku 2011.
       Dne 26. července 2010 Rada zmocnila Komisi k tomu, aby se jménem EU účastnila
       jednání o revizi protokolu. Rozhodnutí Rady bylo přijato za účelem pověření skupiny
       WGSR v prosinci 2009, a tudíž nezahrnuje zmocnění k jednání o povinnostech ve
       vztahu k produktům obsahujícím rtuť (popsaných v přílohách VI a VII). V tomto
       ohledu čl. 1 odst. 4 rozhodnutí Rady stanoví, že Rada může v každém případě zvážit
       přezkum směrnic pro jednání, pokud se výkonný orgán rozhodne, že má být pověření
       rozšířeno na provádění změn přílohy VI, včetně následných změn dalších částí
       protokolu a jeho příloh.
       Komise byla dále zmocněna k tomu, aby se jménem EU účastnila jednání do konce
       roku 2011, což je v souladu s původním plánem jednání v rámci úmluvy.
   3.  POSLEDNÍ VÝVOJ
       Dne 17. prosince 20101 výkonný orgán úmluvy rozhodl o rozšíření působnosti
       jednání tak, aby zahrnovala i aspekty produktů obsahujících rtuť (tj. přílohy VI a
       VII) a následné změny dalších částí protokolu. Dále pověřil skupinu WGSR tím, aby
       pokračovala v jednáních s cílem ukončit diskusi a předložit návrhy změn protokolu
       nejpozději v roce 2012. Hlavním důvodem rozšíření působnosti byly kladné ohlasy
   1
      Zpráva z dvacátého osmého zasedání výkonného orgánu úmluvy (oddíl VI B).
CS                                              2                                            CS
 ---pagebreak---            třetích stran (zejména Běloruska a Ruské federace) v tom smyslu, že tyto země
           pokládají změny příloh VI a VII za důležité pro přistoupení k pozměněnému
           protokolu. Vzhledem k čl. 1 odst. 4 rozhodnutí Rady a v souladu s čl. 218 odst. 3
           Smlouvy o fungování Evropské unie je nezbytné, aby Komise podala doporučení
           Radě, jež Komisi zmocní k tomu, aby se jménem EU účastnila jednání i o dalších
           záležitostech uvedených výše. Doporučení zároveň navrhuje přizpůsobit časový
           rámec zmocnění tak, aby se Komise mohla jednání účastnit do konce roku 2012.
   4.      STÁVAJÍCÍ PŘEDPISY UNIE
           Předmět příloh VI (opatření k regulaci produktů) a VII (opatření k řízení produktů) je
           upraven v právních předpisech EU. Mezi ně patří směrnice Evropského parlamentu a
           Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty2 a směrnice
           2006/66/ES o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech3 (ve
           znění směrnice 2008/103/ES4).
           Opatření k řízení produktů, která jsou nyní uvedena v příloze VII, jsou mimo jiné
           upravena nařízením č. 1103/20105 o označování baterií, směrnicí 2002/95/ES
           o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických
           zařízeních6, směrnicí 2002/96/ES o odpadních elektrických a elektronických
           zařízeních (OEEZ)7 a směrnicí 2007/51/ES, pokud jde o omezení uvádění na trh
           některých měřicích zařízení obsahujících rtuť8.
                                             B. DOPORUČENÍ
   S ohledem na výše uvedené Komise doporučuje pozměnit rozhodnutí Rady takto:
   a)      V čl. 1 odst. 1 se výrazy „2010 a 2011“ nahrazují výrazy „2011 a 2012“.
   b)      Ustanovení čl. 1 odst. 4 se nahrazuje tímto:
           „4. Rada může obsah směrnic pro jednání kdykoli přezkoumat. Rada může zvážit
           jejich přezkum zejména v případě, že v letech 2011 a 2012 dojde k relevantnímu
           vývoji. Za tímto účelem podává Komise Radě pravidelné zprávy o výsledku
           jednání.“
   c)      Bod 1 směrnic pro jednání stanovených v příloze rozhodnutí Rady se nahrazuje
           tímto:
           „1. Komise v rámci jednání pod záštitou EHK OSN usiluje o to, aby zajistila
           sledování cílů v souladu s pověřením, které dne 17. prosince 2010 poskytl výkonný
           orgán Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států
           pracovní skupině pro strategie a přezkum (WGSR), totiž:
   2
          Úř. věst. L 350 , 28.12.1998 s. 58.
   3
          Úř. věst. L 266, 26.9.2006, s. 1.
   4
          Úř. věst. L 327, 5.12.2008, s. 7.
   5
          Úř. věst. L 313 , 30.11.2010, s. 3.
   6
          Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 19.
   7
          Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 24.
   8
          Úř. věst. L 257, 3.10.2007, s. 13.
CS                                                3                                               CS
 ---pagebreak---    „a) pokračovat v jednáních s cílem ukončit diskusi a předložit návrhy změn
   Protokolu o těžkých kovech nejpozději na třicátém zasedání výkonného orgánu
   v roce 2012. Ten pracovní skupinu požádal, aby zvážila možné revize Protokolu
   o těžkých kovech, jež spadají do této působnosti:
         i)       prvořadou prioritou každé revize je možné zvýšení počtu ratifikací
         protokolu s ohledem na možné varianty předložené pracovní skupinou pro
         těžké kovy;
         ii)      případné revize znění protokolu a příloh I až VII s ohledem na možné
         varianty předložené pracovní skupinou pro těžké kovy, jakož i na příslušné
         přijaté změny protokolu o perzistentních organických znečišťujících látkách a
         navrhované změny Göteborského protokolu za předpokladu, že tyto revize
         neztíží dosažení vyššího počtu ratifikací;
         iii)     možnosti, jak lépe přizpůsobit protokol budoucímu vývoji
         vypracováním pokynů k nejlepším dostupným technikám odvozeným z přílohy
         III a případně aktualizovaným;“
   b)    zaměřit jednání, jež v souladu s požadavkem proběhnou v roce 2011, na ty
   návrhy změn, jejichž cílem je zvýšit počet ratifikací a které se zabývají otázkami
   nadnesenými zároveň při revizi Göteborského protokolu;
   c)    dbát při zvažování návrhů změn příloh VI a VII týkajících se produktů
   obsahujících rtuť (na základě návrhu Evropské unie a činnosti pracovní skupiny pro
   těžké kovy) na činnost mezivládního vyjednávacího výboru pod záštitou Programu
   OSN pro životní prostředí vzhledem k tomu, že tento mezivládní vyjednávací výbor
   se snaží o vytvoření celosvětové platného právně závazného nástroje, který rtuť
   včetně produktů obsahujících rtuť upravuje.“
CS                                       4                                             CS


title: Doporučení Rady ze dne 9. července 2013 k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2013 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska na období 2012–2016

text:
               30.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/67

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 9. července 2013
   k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2013 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska na období 2012–2016
   2013/C 217/17
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této Smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 přijali hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni jednotlivých členských států, Unie a eurozóny využívajících všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým státům.

               (4)

               Dne 10. července 2012 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Rumunska na rok 2012 a stanovisko ke konvergenčnímu programu Rumunska na období 2012–2015.

               (5)

               Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu, která zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne přijala Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (4) zprávu mechanismu varování, ve které není Rumunsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Evropský parlament byl řádně zapojen do evropského semestru v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97 a dne 7. února 2013 přijal usnesení o hledisku zaměstnanosti a sociálním hledisku v roční analýze růstu na rok 2013 a usnesení o příspěvku k roční analýze růstu na rok 2013.

               (7)

               Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

               (8)

               Dne 30. dubna 2013 předložilo Rumunsko svůj národní program reforem na rok 2013 a konvergenční program na období 2012–2016. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (9)

               Na základě posouzení konvergenčního programu podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu, je realistický a odpovídá prognóze útvarů Komise z jara 2013. Rumunsko snížilo v roce 2012 díky výraznému ozdravnému úsilí a v souladu s doporučením Rady schodek svých veřejných financí pod 3 %. Konvergenční program usiluje o dosažení střednědobého rozpočtového cíle ve výši –1 % HDP (oproti dřívějším –0,7 % HDP), což je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Cílem rozpočtové strategie uvedené v programu je dosáhnout střednědobého cíle do roku 2014, což v novém výpočtu Komise vycházejícím ze společně schválené metodiky odpovídá dosažení střednědobého cíle do roku 2015. Strukturální pokrok v dosažení střednědobého cíle je v roce 2013 vyšší než 0,5 % HDP a v roce 2014 činí přibližně 0,4 %. Výdajové kritérium uvedené v Paktu o stabilitě a růstu bylo během programového období splněno. Korekce je předsunuta na rok 2013 a obsahuje opatření na posílení příjmů, včetně snížení daňově odečitatelných položek, zlepšení systému zdanění v zemědělství, zavedení daně z nadměrných zisků plynoucích z deregulace cen plynu a zavedení zvláštní daně z přenosu elektrické energie a plynu. Hlavní rizika pro konvergenční program se týkají dalších možných finančních oprav souvisejících s čerpáním fondů EU či financováním prioritních projektů ze státního rozpočtu, opětovného nárůstu opožděných plateb, zejména na úrovni místní správy, a malého pokroku v oblasti restrukturalizace státem vlastněných podniků. Veřejný dluh Rumunska zůstává na relativně nízké úrovni 37,8 % HDP v roce 2012. V roce 2014 se očekává jeho zvýšení na 38,6 %, i tak však zůstane během programového období pod hranicí 60 % HDP.

               (10)

               V návaznosti na žádost Rumunska ze dne 17. února 2011 vyjednala Komise a MMF s rumunskými orgány preventivní ekonomický ozdravný program. V rámci preventivní pomoci Unie se Rumunsko zavázalo k provádění komplexního programu hospodářské politiky, který byl zaměřen zejména na opatření týkající se strukturální reformy směřujících ke zlepšení fungování trhu práce a trhu zboží a zvýšení odolnosti a růstového potenciálu rumunského hospodářství. Uvedený program zároveň zajišťuje pokračování fiskální konsolidace, zlepšení řízení a kontroly veřejných financí a provádění reforem v oblasti vnější, měnové a finanční stability a politik týkajících se finančních trhů. V březnu 2013 požádalo oficiálně Rumunsko o tříměsíční prodloužení programu MMF. Vzhledem k tomu, že možnost čerpat prostředky na základě programu EU uplynula na konci března 2013, bude závěrečné posouzení programu provedeno do konce června 2013.

               (11)

               Fiskální pozice Rumunska se zlepšuje, neboť rozpočtový schodek se v roce 2012 snížil pod 3 % a v roce 2013 se očekává další fiskální konsolidace. Pro rumunský daňový systém je závažným problémem špatná daňová morálka, a to zejména v oblasti DPH a zdanění práce. Ekologické daně se pohybují pod průměrem EU. I když Rumunsko není v krátkodobém či střednědobém horizontu vystaveno riziku fiskálního tlaku, v dlouhodobém výhledu je riziko středně závažné v důsledku výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva. Panují obavy o udržitelnost a přiměřenost důchodového systému v důsledku nízkého poměru zaměstnaných přispěvatelů k osobám, jež důchody pobírají. Rumunsko je v současnosti jedním ze dvou členských států, které se dosud nerozhodly vyrovnat zákonem stanovenou věkovou hranici pro odchod do důchodu u žen a mužů, a míra zaměstnanosti starších pracovníků (41,4 % v roce 2012) se nachází výrazně pod průměrem EU. Rumunská vláda se rozhodla pokračovat v důchodové reformě a zapojit do její přípravy sociální partnery, aby tak posílila její všeobecnou přijatelnost.

               (12)

               Odvětví zdravotnictví vykazuje v Rumunsku závažné rozdíly z hlediska rovného přístupu k poskytovaným službám a v jejich kvalitě. Tento stav zapříčiňuje i neefektivní využívání zdrojů a nekvalitní řízení. Reformy, jejichž cílem je zlepšit účinnost zdravotnictví, jsou již zahájeny, avšak v tomto směru je třeba průběžně pokračovat. Nákladovou efektivitu tohoto systému by bylo možné zvýšit snížením nadměrného využívání hospitalizací pacientů a posílením primární zdravotní péče a systémů lékařské specializace.

               (13)

               Rumunsko mělo v roce 2012 i nadále nízkou míru zaměstnanosti 63,8 %, přestože oproti předchozímu roku bylo zaznamenáno nepatrné zlepšení tohoto stavu z 62,8 %. Cíl vyplývající ze strategie Evropa 2020 pro tuto zemi, kterým je dosáhnout úrovně 70 % do roku 2020, zůstává i nadále výzvou. Produktivita práce v Rumunsku se stále pohybuje na jedné z nejnižších úrovní v Unii. Kvalita veřejné podpory zaměstnávání, hledání pracovních míst a rekvalifikačních služeb zůstává na poměrně nízké úrovni. Nízká správní kapacita neumožňuje účinné provádění aktivní politiky na trhu práce prostřednictvím kvalitních individualizovaných služeb zaměstnanosti ani účinnější integraci aktivních a pasivních politik na trhu práce. Účast dospělých osob v celoživotním učení zůstává na velmi nízké úrovni, jež byla s 1,6 % v roce 2011 hluboce pod průměrem EU (8,9 %). Zaměstnanost mladých lidí (23,9 %) a míra ekonomické aktivity (30,9 %) patřily v roce 2012 k jedněm z nejnižších v rámci Unie, přičemž míra nezaměstnanosti mladých osob se pohybovala v roce 2012 na vysoké úrovni 22,7 %. Rumunsko zaznamenává vysoký a rostoucí podíl mladých lidí, kteří nejsou zařazeni do pracovního procesu ani do vzdělávání či odborné přípravy, jenž činil 16,8 % v roce 2012.

               (14)

               Velkou výzvou je i nadále snižování chudoby. V roce 2011 bylo chudobou a sociálním vyloučením ohroženo 40,3 % obyvatel, což je o dvě třetiny více než průměr EU, jenž dosahuje 24,2 %. Postiženy jsou zejména děti (49,1 %). Dopad sociálních transferů jiných než důchody zůstává při snižování chudoby výrazně pod průměrnou účinností transferů v Unii jak u všech obyvatel (23,7 % v Rumunsku oproti 37,5 % v EU v roce 2011), tak i u dětí (22 % oproti 42,8 % za EU). Nízké rozšíření, pokrytí a vhodnost sociálních dávek představuje i nadále z hlediska účinnosti sociálních dávek při snižování chudoby problematickou otázku. V oblasti sociální pomoci bylo v roce 2012 v návaznosti na reformu z roku 2011 přijato několik právních předpisů. Přijetí zbývajících právních předpisů by bylo významným krokem směrem k jejímu dovršení. Vazbu na aktivační opatření by bylo však možné dále posílit. V roce 2012 bylo zahájeno provádění národní strategie pro začleňování Romů, avšak její výsledky nejsou nikterak výrazné. V zájmu účinného provádění strategie a přidělování finančních prostředků je zapotřebí zlepšit koordinaci různých zúčastněných stran.

               (15)

               Zákon o vzdělávání z roku 2011, který představuje zásadní reformu stanovující dlouhodobý program pro zlepšování kvality vzdělávání na všech úrovních, dosud nenabyl účinnosti v plném rozsahu. K úspěšnému provedení vzdělávací reformy musí být vyčleněny potřebné finanční a lidské zdroje na budování správních kapacit a tvorbu politik. Závažnou výzvou stojící před Rumunskem je zvýšení kvality systému vzdělávání a odborné přípravy. Významnou otázkou je předčasné ukončování školní docházky. Tato míra, dosahující v Rumunsku v roce 2012 17,4 %, je vysoko nad průměrem EU, který činí 13,5 %, i nad vnitrostátním cílem 11,3 %. Problémy přetrvávají zejména ve venkovských a odlehlých oblastech a u Romů. Rumunsko rovněž postrádá vhodný mechanismus pro sběr údajů, jenž by se zaměřil na osoby předčasně ukončující školní docházku. Komplexní strategie, jež by měla být v tomto roce přijata, by měla tuto situaci zlepšit. Přístup ke kvalitnímu a dostupnému předškolnímu vzdělávání dětí a k péči o ně zůstává problematický. Značný podíl programů odborného a terciárního vzdělávání vede k nesouladu mezi poptávanými a nabízenými dovednostmi na trhu práce, přičemž zvláštní problém představuje nízká úroveň odborné kvalifikace. Vysoká míra nezaměstnanosti u absolventů terciárního vzdělávání a míra překvalifikovanosti vyžadují, aby se vhodnější sladění terciárního vzdělávání s trhem práce stalo jednou z hlavních priorit. Vítaný, avšak pozvolný pokrok, byl zaznamenán ve vztahu k přechodu od ústavní péče o děti bez rodičovské péče k jiným alternativním řešením, přičemž této oblasti je třeba se dále věnovat.

               (16)

               Nízká správní kapacita je zásadním problémem Rumunska. Veřejná správa se vyznačuje nesourodým právním rámcem, častým využíváním nouzových podzákonných norem, nízkou úrovní mezirezortní spolupráce a přebujelou byrokracií. Oslabuje ji rovněž nedostatek odborných dovedností, neprůhlednost v náboru zaměstnanců a časté změny na místech vedoucích pracovníků. Nedostatečná správní kapacita přispívá k nízkému čerpání fondů EU. Cíl čerpání ke konci roku 2012 sjednaný v rámci Programu finanční pomoci EU nebyl ani zdaleka naplněn. Kumulativní čerpání ke konci roku 2012 se pohybovalo ve výši 5,53 miliardy EUR, tj. 20,2 % celkově dostupných prostředků ze strukturálních fondů, fondu soudržnosti a zemědělských fondů. Bylo to tedy o 2,47 miliardy EUR méně než cíl programu stanovený pro konec roku 2012 ve výši 8 miliard EUR. Míra čerpání strukturálních fondů a fondů soudržnosti se zlepšila ze 7,5 % na konci dubna roku 2012 na 15,2 % na konci května roku 2013. Za účelem dalšího zlepšení čerpání a snížení rizika zrušení prostředků v roce 2013 se rumunské orgány musí zaměřit mimo jiné na opatření, která by zvýšila efektivitu systémů pro řízení a kontrolu prostředků z evropských fondů a posílila správní kapacitu systému zadávání veřejných zakázek.

               (17)

               Rumunsko stojí před řadou problémů týkajících se konkurenceschopnosti hospodářství, neboť produktivita průmyslu a služeb zůstává nízká. Hlavními problematickými oblastmi jsou křehké podnikatelské prostředí a nízká podpora výzkumu a vývoje. Zlepšení podnikatelského prostředí by mělo být začleněno do širší, soudržné strategie elektronické veřejné správy v zájmu podpory transparentního prostředí a právní jistoty ve správě a s cílem zlepšit poskytování veřejných služeb on-line. Rumunsko by rovněž mělo usilovat o usnadnění přístupu malých a středních podniků k financování a snížení jejich správní zátěže. Intenzita výzkumu a vývoje se pohybuje na velmi nízké úrovni 0,48 % v roce 2011 a efektivnost a účelnost investic se musí zásadně zlepšit. Je zapotřebí, aby investoři v oblasti výzkumu a vývoje upřednostnili ty činnosti, jež mohou přilákat soukromé investice. V zájmu širšího komerčního využití výsledků výzkumu by Rumunsko mělo posílit rámec práv duševního vlastnictví.

               (18)

               V odvětvích energetiky a dopravy je úroveň hospodářské soutěže v Rumunsku nízká. Závažným problémem je neefektivní a neprůhledné řízení státem vlastněných podniků v těchto odvětvích. Další výzvou je zvýšení energetické účinnosti budov, ústředního vytápění, podniků a dopravy. Rumunsko zaujímá v rámci Unie třetí příčku v pořadí zemí s nejvyšší energetickou náročností hospodářství, přičemž tato náročnost je dvaapůlkrát vyšší než průměr EU. V rámci Unie je rovněž třetí v pořadí zemí podle emisí uhlíku v hospodářství. Obytné budovy v Rumunsku spotřebovávají osmkrát více energie oproti průměru EU-15, což je dáno neúčinností systému dálkového vytápění a nedostatečnou izolací budov. Integrace rumunských trhů s elektrickou energií a plynem do trhů EU zůstává nedokončena a přeshraniční propojení plynovodů stále čeká na svou realizaci.

               (19)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rumunska. Posoudila národní program reforem a konvergenční program. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-hospodářskou politiku Rumunska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 8.

               (20)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada konvergenční program a její stanovisko (5) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

         DOPORUČUJE, aby Rumunsko v období 2013–2014 provedlo tato opatření:

               1.

               Dokončit program finanční pomoci EU/MMF.

               2.

               Zajistit fiskální konsolidaci podporující růst a provést rozpočtovou strategii pro rok 2013 a následující období, jak je navrhována, což zajistí dosažení střednědobého cíle do roku 2015. Zlepšit výběr daní uplatněním komplexní strategie zaměřené na dodržování daňových předpisů a boj proti nehlášené práci. Souběžně posoudit možnosti, jak zvýšit spolehlivost při využívání ekologických daní. Pokračovat v důchodové reformě, která byla zahájena v roce 2010, vyrovnáním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu pro muže a ženy a prosazováním zaměstnatelnosti starších pracovníků.

               3.

               Provést reformy ve zdravotnictví s cílem zvýšit jeho efektivitu, kvalitu a dostupnost, a to zejména pro znevýhodněné osoby a odlehlé a odloučené komunity. Snížit nadměrné využívání nemocniční péče, což obnáší i posílení ambulantní péče.

               4.

               Zvýšit účast na trhu práce, jakož i zaměstnatelnost a produktivitu pracovních sil přezkumem a posílením aktivních politik na trhu práce, aby poskytovaly odbornou přípravu a personalizované služby a podporovaly celoživotního učení. Zvýšit kapacity národního úřadu práce za účelem zkvalitnění a rozšíření jeho služeb. V zájmu boje proti nezaměstnanosti mladých osob urychleně provést národní plán zaměstnanosti mladých osob, například i prostřednictvím iniciativy „záruka pro mladé lidi“. Za účelem odstranění chudoby zvýšit účinnost a účelnost sociálních transferů zaměřením pozornosti zejména na děti. Dokončit reformu sociální pomoci přijetím příslušných právních předpisů a posílením jejích vazeb s aktivačními opatřeními. Zajistit konkrétní výsledky národní strategie pro začleňování Romů.

               5.

               Urychlit reformu vzdělávání, včetně budování správních kapacit na ústřední a místní úrovni a vyhodnotit dopad reforem. Urychlit reformy odborného vzdělávání a přípravy. Lépe sladit terciární vzdělávání s potřebami trhu práce a zlepšit přístup znevýhodněných osob. Zavést národní strategii týkající se předčasného ukončování školní docházky se zaměřením na zlepšení přístupu ke kvalitnímu předškolnímu vzdělávání, a to včetně romských dětí. Urychlit přechod od ústavní péče o děti bez rodičovské péče k alternativním řešením.

               6.

               Za účelem posílení řízení a zlepšení kvality institucí a veřejné správy zlepšit schopnosti strategického a rozpočtového plánování zvýšením odbornosti státní služby tím, že se zlepší řízení lidských zdrojů a posílí koordinační mechanismy mezi jednotlivými úrovněmi veřejné správy. Podstatně zvýšit kvalitu právní úpravy využíváním posuzování dopadů a systematických hodnocení. Posílit snahy o urychlení čerpání fondů EU, a to zejména posílením řídicích a kontrolních systémů a zlepšením zadávání veřejných zakázek.

               7.

               Zlepšit a zjednodušit podnikatelské prostředí, a to zejména snížením administrativní zátěže malých a středních podniků a uplatněním komplexní strategie elektronické správy. Zjednodušit a diverzifikovat přístup malých a středních podniků k financování. Zajistit těsnější vazby mezi výzkumem, inovací a průmyslem zejména upřednostněním těch výzkumných a vývojových činností, jež mohou přilákat soukromé investice. Zvýšit úsilí o zlepšení kvality systému soudnictví, posílení jeho nezávislosti a zvýšení jeho efektivnosti tak, aby byly jednotlivé případy projednávány efektivněji a posílil se boj s korupcí.

               8.

               Podpořit hospodářskou soutěž a účinnost síťových odvětví tím, že se zajistí nezávislost a příslušné kapacity národních regulačních orgánů a bude pokračovat reforma řízení státem vlastněných společností v odvětví energetiky a dopravy. Přijmout komplexní dlouhodobý plán dopravy a zlepšit širokopásmovou infrastrukturu. Dále odstraňovat regulované ceny plynu a elektřiny a zlepšovat energetickou účinnost. Zlepšit přeshraniční začlenění energetických sítí a urychlit zavádění propojovacích projektů v oblasti elektřiny a plynu.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Úř. věst C 219, 24.7.2012, s. 72.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.


title: Doporučení Rady ze dne 19. března 2007 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (6. ERF) za rozpočtový rok 2005

text:
               8.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/1

      DOPORUČENÍ RADY

   ze dne 19. března 2007
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (6. ERF) za rozpočtový rok 2005
   (2007/C 103/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na třetí úmluvu AKT-ES, podepsanou v Lomé dne 8. prosince 1984 (1),
   s ohledem na vnitřní dohodu 86/126/EHS o financování a správě pomoci Společenství (2), a zejména na čl. 29 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 11. listopadu 1986 pro šestý Evropský rozvojový fond (6. ERF) (3), a zejména na články 66 až 73 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 6. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2005, a zprávy Účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2005 včetně odpovědí Komise (4),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 29 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 6. ERF.

               (2)

               Provádění operací 6. ERF Komisí během rozpočtového roku 2005 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 6. ERF za rozpočtový rok 2005.

      V Bruselu dne 19. března 2007.

            Za Radu

            předseda

         H. SEEHOFER

      (1)  Úř. věst. L 86, 31.3.1986, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 86, 31.3.1986, s. 210. Dohoda ve znění rozhodnutí 86/281/EHS (Úř. věst. L 178, 2.7.1986, s. 13).

      (3)  Úř. věst. L 325, 20.11.1986, s. 42.

      (4)  Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 205.


				|

		52013DC0393

			Doporučení pro DOPORUČENÍ RADY s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných financí v Polsku /* COM/2013/0393 final - 2013/ () */

			   	Doporučení pro
DOPORUČENÍ RADY
s cílem odstranit nadměrný schodek
veřejných financí v Polsku

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 126 odst. 7 této smlouvy,
s ohledem na doporučení Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Podle článku 126 Smlouvy
o fungování Evropské unie (SFEU) se členské státy vyvarují
nadměrných schodků veřejných financí.
(2)       Pakt o stabilitě
a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které
jsou prostředkem posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný
udržitelný růst, jenž bude přispívat k vytváření nových
pracovních míst.
(3)       Dne 7. července
2009 Rada v souladu s čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení
Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“) rozhodla, že Polsko má
nadměrný schodek, a v souladu s čl. 104 odst. 7
Smlouvy o ES a článkem 3 nařízení Rady (ES) č. 1467/97
ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění
postupu při nadměrném schodku[1]
vydala doporučení k odstranění nadměrného schodku
nejpozději do roku 2012[2].
S cílem snížit schodek veřejných financí pod hranici 3 % HDP
důvěryhodným a udržitelným způsobem bylo polským orgánům
doporučeno, aby v roce 2009 provedly plánovaná stimulační fiskální
opatření, zajistily počínaje rokem 2010 průměrnou
roční strukturální korekci rozpočtu ve výši 1 ¼ % HDP, ozřejmily
detailní opatření nezbytná ke snížení schodku pod referenční
hodnotu do roku 2012 a zavedly reformy, jež by v nadcházejících letech
omezily primární běžné výdaje. Rada stanovila lhůtu pro přijetí
účinných opatření na 7. ledna 2010.
(4)       Dne 3. února 2010 Komise
dospěla k závěru, že podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2009
Polsko přijalo nezbytná opatření v souladu s doporučením
Rady ze dne 7. července 2009, aby výše jeho schodku veřejných financí
činila méně než referenční hodnota 3 % HDP, a domnívala se, že
žádné další kroky v rámci postupu při nadměrném schodku proto nejsou
nutné. Na základě své vlastní prognózy z podzimu 2011 dospěla Komise
k názoru, že Polsko nesměřuje ke splnění cílů, a vyžádala
si dodatečná opatření, která Polsko provedlo. Dne 11. ledna 2012
proto Komise potvrdila, že polské orgány podnikly účinné kroky ke
včasnému a udržitelnému odstranění nadměrného schodku a že není
v případě Polska aktuálně nezbytné podnikat další kroky
v rámci postupu při nadměrném schodku[3].
(5)       Podle čl. 3 odst. 5
nařízení (ES) č. 1467/97 může Rada na doporučení Komise
přijmout revidované doporučení podle čl. 126 odst. 7 SFEU, a to
pokud byla přijata účinná opatření a pokud po přijetí uvedeného
doporučení nastanou nepředvídané nepříznivé hospodářské
okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance.
Výskyt nepředvídaných nepříznivých hospodářských okolností
majících zásadní negativní dopad na rozpočet se posuzuje na základě
hospodářské prognózy, která byla podkladem pro doporučení Rady.
(6)       V souladu s čl. 126
odst. 7 SFEU a článkem 3 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 je Rada
povinna předložit dotčenému členskému státu doporučení s
cílem odstranit nadměrný schodek ve stanovené lhůtě. Doporučení
musí stanovit nejvýše šestiměsíční lhůtu, během níž má
dotčený členský stát přijmout účinná opatření k
odstranění nadměrného schodku. Rada by ve svém doporučení
k odstranění nadměrného schodku měla dále požadovat
dosažení ročních rozpočtových cílů, které jsou na základě
prognózy, z níž doporučení vychází, v souladu s minimálním
ročním zlepšením strukturálního salda, tj. cyklicky očištěného
salda bez jednorázových a jiných dočasných opatření, dosahujícím
doporučené hodnoty nejméně 0,5 % HDP.
(7)       Prognóza útvarů Komise z
jara 2009, která byla podkladem pro doporučení Rady podle čl. 104
odst. 7 Smlouvy o ES ze dne 7. července 2009, předpokládala, že
polská ekonomika poroste v roce 2010 o 0,8 %, přičemž roky 2011
a 2012 již uvedená prognóza nezahrnovala. V roce 2009 vzrostl reálný HDP o 1,6
%, na čemž se podílelo zejména uvolnění rozpočtové a měnové
politiky, příliv finančních prostředků EU na financování
investic do infrastruktury a oslabení měny. Zvýšení exportu a obnovení domácí
poptávky vedly k oživení a růstu reálného HDP v letech 2010 (3,9 %) a 2011
(4,5 %). Růst HDP v roce 2010 byl tedy výrazně vyšší než 0,8 % HDP
předpokládaných v prognóze útvarů Komise z jara 2009. Prognóza
útvarů Komise z jara 2009, která očekávala uzavření produkční
mezery po období zahrnutém v prognóze, implicitně předpokládala, že
polská ekonomika v nadcházejících letech poroste tempem, které se bude blížit
jejímu potenciálnímu tempu růstu. Polská ekonomika však v roce 2012 prudce
zpomalila a růst reálného HDP představoval 1,9 %. Investice, zejména
do stavebnictví, byly brzděny konsolidací rozpočtu, nevýrazným
růstem úvěrů a zdrženlivostí domácností při nákupu
nemovitostí. Celkově byla v období 2009–2012 hospodářská
aktivita Polska poměrně pevná, třebaže růst HDP v roce
2012 zaostal za potenciálem, což bylo způsobeno zejména světovou
hospodářskou a finanční krizí.
(8)       Prognóza útvarů Komise z
jara 2013 předpokládá růst reálného HDP v roce 2013 ve výši
pouhých 1,1 %. Soukromá spotřeba se má podle prognózy v důsledku
poklesu zaměstnanosti, zpomalení růstu mezd a obnovování úspor
domácností zvýšit o 0,8 %. Trend tvorby hrubého fixního kapitálu, zejména
v odvětví výstavby infrastruktury, má i nadále zůstat negativní
s poklesem o 2,6 %, což odráží další konsolidaci rozpočtu, slabou
zahraniční poptávku a nevýrazný růst úvěrů. V roce
2014 se očekává určité oživení ekonomiky s růstem reálného
HDP o 2,2 %, přičemž je pravděpodobné, že tento růst bude
v závislosti na rychlosti globálního oživení vyšší nebo nižší.
(9)       Schodek veřejných
financí v roce 2009 vyskočil na 7,4 % HDP (oproti 3,7 % HDP
v roce 2008), a to v důsledku rozsáhlého souboru fiskálních
stimulačních opatření a silné vnitřní dynamiky výdajů
vycházejících z předpokládaného vysokého růstu. Po zahájení
postupu při nadměrném schodku se konsolidační opatření
v roce 2010 zaměřila na mzdové náklady ve veřejném sektoru,
běžné výdaje a zvýšení spotřebních daní. Navzdory těmto
konsolidačním opatřením, která představovala 0,6 % HDP, vzrostl
celkový schodek veřejných financí v roce 2010 o 7,9 % HDP, což bylo
způsobeno podstatným nárůstem veřejných investic (0,4 % HDP) a
mezispotřeby (0,5 % HDP). Od roku 2011 má na celkové schodky
veřejných financí vliv pokračující úsilí o konsolidaci,
včetně škrtů v příspěvcích na sociální
zabezpečení převedených do otevřených penzijních fondů,
zvýšení sazeb DPH a příjmově přínosných změn ostatních
daní, zavedení dočasného výdajového pravidla a škrtů ve výdajích na
aktivní politiky v oblasti trhu práce. Celkový schodek veřejných financí
se tak v roce 2011 snížil na 5 % HDP.
(10)     Schodek veřejných financí
dosáhl v roce 2012 podle skutečných údajů uvedených
v oznámení Eurostatu z dubna 2013 výše 3,9 % HDP. Výsledný schodek za
rok 2012 je vyšší než očekávaných 3,5 % HDP veřejně oznámených
polskými orgány v září 2012. Zejména úrokové náklady a sociální transfery
byly oproti předpokladům vyšší. Na straně příjmů byly
oproti prognóze výrazně nižší nepřímé daně, zejména DPH.
Ještě horšímu výsledku se zabránilo nižší mírou provádění
veřejných investic, což bylo částečně vyváženo nižšími
obdrženými kapitálovými převody.
(11)     Prognóza útvarů Komise z
jara 2013 předpokládá schodek veřejných financí v roce 2013 ve
výši 3,9 % HDP (v porovnání s polským cílem schodku na rok 2013 ve výši
3,5 % HDP) a ve výši 4,1 % v roce 2014, pokud nedojde k žádné
změně politiky. Zohlednění dodatečných opatření
obsažených v aktualizaci konvergenčního programu Polska z roku
2013, která byla zveřejněna po datu uzávěrky prognózy
útvarů Komise z jara 2013, bude jen stěží mít na toto hodnocení vliv.
Pro rok 2013 konvergenční program nezahrnuje žádná diskreční
opatření. Ačkoliv konvergenční program počítá místo snížení
sazeb DPH s jejich zachováním na současné úrovni, zahrnutí tohoto
opatření by podle odhadů Komise snížilo schodek v roce 2014 na
3,7 % HDP. Proto byla prognóza útvarů Komise z jara aktualizována a
uvedená opatření byla zahrnuta do konvergenčního programu, aby byl
k dispozici přesný základní scénář pro nová doporučení.
(12)     Hlavním rizikem
nepříznivého vývoje v oblasti rozpočtových cílů v roce
2013 a dalších letech je podle minulých zkušeností silná procykličnost
příjmů z nepřímých a přímých daní a nižší než
standardní elasticita příjmů použitá v prognóze. K tomu
došlo zejména v roce 2012, kdy navzdory zvýšení daňové základny
poklesly příjmy z nepřímých daní, a to v důsledku
nárůstu v oblasti vracení DPH a nedoplatků DPH.
(13)     Strukturální schodek se snížil
z 8,3 % HDP v roce 2010 na 5,4 % v roce 2011 a na 3,8 %
v roce 2012. Konsolidační opatření provedená v tomto období
se zaměřovala zejména na nepřímé daně, příspěvky
na invalidní pojištění, příspěvky do otevřených penzijních
fondů, mzdové náklady ve veřejném sektoru (vyjma místních
orgánů) a na mezispotřebu. Tato opatření byla rozsáhlá a
zahrnovala jak příjmovou, tak výdajovou stranu. Souhrnně
představovala 2,1 % HDP v roce 2011 a 1,6 % HDP v roce 2012.
(14)     Průměrné roční
fiskální úsilí v období 2010–2012 se odhaduje na 1,5 % HDP. Po
zohlednění výrazné úpravy růstu potenciálního produktu od doby, kdy
bylo doporučení vydáno, směrem nahoru (- 0,3 procentního bodu) a
s ohledem na to, že příjmy neočekávaně rostly nižší
rychlostí, než jaká by vyplývala z růstu HDP založeného na standardních
elasticitách (+ 0,4 procentního bodu), převyšuje průměrné
roční upravené strukturální úsilí (1,6 % HDP) za období 2010–2012
doporučené průměrné roční fiskální úsilí (1 ¼ % HDP). Na
základě přístupu zdola nahoru se odhaduje souhrnná velikost konsolidačních
opatření za období 2010–2012 na přibližně 4,3 % HDP. Polsko
tudíž podniklo účinné kroky.
(15)     Zpráva Evropské komise o
fiskální udržitelnosti za rok 2012 ukazuje, že Polsku v krátkodobé
perspektivě nehrozí riziko fiskální tísně. Pokud budou plány fiskální
konsolidace plně provedeny, hrozí Polsku ve střednědobém
horizontu střední riziko ohrožující udržitelnost a v dlouhodobém
horizontu riziko nízké. Zpráva o stárnutí populace z roku 2012 naznačuje
na období 2010–2060 omezený předpokládaný nárůst veřejných
výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva. Polsko nicméně stále
teprve musí provést dlouhodobé politiky posílení udržitelnosti, avšak toto
úsilí nedosahuje úrovně průměrného zlepšení vyžadovaného po EU
jako celku.
(16)     Veřejný dluh se
v roce 2012 snížil na 55,6 % HDP oproti 56,2 % HDP v roce 2011, a to
na základě značné vnitřní dynamiky dluhu. Prognóza útvarů
Komise z jara 2013 předpokládá na rok 2013 jeho nárůst na 57 ½ % HDP
a na takřka 59 % HDP v roce 2014, pokud nedojde k žádné změně
politiky.
(17)     Aby se schodek do konce roku
2013 snížil pod hranici 3 % HDP, což by vedlo k prodloužení lhůty o jeden
rok, muselo by požadované strukturální úsilí dosáhnout alespoň 1,4 % HDP.
Takovéto roční úsilí by bylo větší než požadavek obsažený
v doporučení Rady ze dne 7. července 2009 (1 ¼ % HDP), a to
přesto, že fiskální riziko se od roku 2009 snížilo, neboť celkový
schodek veřejných financí je na mnohem nižší úrovni a veřejný dluh
zůstává pod hranicí 60 %. V důsledku toho je možné
přistoupit na pozvolnější tempo konsolidace, které by rovněž
snížilo výstupní náklady, které by byly značné, pokud by muselo být
odstranění schodku uskutečněno v roce 2013. Zejména proto,
že by po vydání doporučení zůstala na provedení požadovaných
opatření omezená doba. Musí být proto odstupňována, aby se dosáhlo za
celý rok dopadu ve výši 1 % HDP .
(18)     S ohledem na výše uvedené
a v souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu je
opodstatněné prodloužení lhůty pro odstranění nadměrného
schodku o dva roky.
(19)     Odstranění
nadměrného schodku do konce roku 2014 by odpovídalo průběžným
cílům celkových schodků ve výši 3,6 % HDP v roce 2013 a 3,0 %
v roce 2014. Vlastní zlepšení strukturálního salda rozpočtu
vyplývající z těchto cílů představuje 0,8 % HDP v roce
2013 a 1,3 % HDP v roce 2014. Z toho vyplývá potřeba
dodatečných opatření představujících 0,4 % HDP v roce 2013
a 0,4 % HDP v roce 2014 a doplňujících opatření, která jsou již
zahrnuta v jarní prognóze a v aktualizaci konvergenčního
programu s odhadovaným dopadem na rozpočet ve výši 0,25 % HDP v roce
2013 a 0,4 % HDP v roce 2014.
(20)     Polsko splňuje podmínky
pro prodloužení lhůty k odstranění nadměrného schodku
veřejných financí, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 5 nařízení
(ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném
schodku,
PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
(1)
Polsko by mělo odstranit nadměrný schodek
nejpozději do roku 2014.
(2)
Polsko by mělo dosáhnout cíle celkového
schodku ve výši 3,6 % HDP v roce 2013 a 3,0 % HDP v roce 2014, což
odpovídá ročnímu zlepšení strukturálního salda v uvedených letech ve
výši alespoň 0,8 % a 1,3 % HDP, jak je uvedeno v aktualizované
prognóze útvarů Komise z jara 2013.
(3)
Polsko by mělo důsledně
provádět opatření, která již byla přijata, a současně
je doplňovat dodatečnými opatřeními dostatečnými
k odstranění nadměrného schodku nejpozději v roce 2014.
(4)
Rada stanoví pro Polsko lhůtu [1. října
2013], aby přijalo účinná opatření, a v souladu s čl. 3
odst. 4a nařízení Rady (ES) č. 1467/97 podrobně informovalo o
konsolidační strategii, kterou plánuje za účelem dosažení cílů.
Polské orgány by měly dále i) zlepšit
kvalitu veřejných financí, a to zejména prostřednictvím minimalizace
škrtů v oblasti investic do infrastruktury, které podporují
růst, pečlivého přezkumu sociálních výdajů a jejich
efektivity; ii) zlepšit dodržování daňových předpisů a zvýšit
účinnost daňové správy a iii) zvýšit závaznost a transparentnost
institucionálního rámce pro veřejné finance, a to rovněž
prostřednictvím neprodleného přijetí trvalého pravidla upravujícího
výdaje v rámci veřejných financí. Aby se zajistil úspěch strategie
fiskální konsolidace, bude v neposlední řadě důležité
podpořit fiskální konsolidaci rozsáhlými strukturálními reformami v
souladu s doporučeními Rady určenými Polsku v souvislosti s evropským
semestrem. Kromě podávání zpráv uvedených v doporučení 4) by měly
polské orgány podávat zprávy o pokroku dosaženém při provádění
těchto doporučení v rámci samostatné kapitoly konvergenčních
programů, dokud nebude dosaženo úplného odstranění nadměrného
schodku.
Toto doporučení je určeno Polské
republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Všechny dokumenty týkající se postupu při
nadměrném schodku v případě Polska jsou k dispozici
na: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/poland_en.htm
[3]               Sdělení Komise Radě o posouzení plnění
rozpočtu v rámci probíhajících postupů při nadměrném
schodku po prognóze útvarů Komise z podzimu 2011 – COM(2012) 4 final,
11.1.2012.