Důležité právní upozornění

|

52005SC0148

Doporučení pro Stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska na období 2004–2008  /* SEK/2005/0148 konecném znení */

	V Bruselu dne 2.2.2005SEK(2005) 148 v konečném zněníDoporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska na období 2004–2008( předložené Komisí)DůVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1] stanovuje, že zúčastněné členské státy, tj. státy, které přijaly jednotnou měnu, musí Radě a Komisi do 1. března 1999 předložit stabilizační programy. V souladu s článkem 5 tohoto nařízení musela Rada přezkoumat každý stabilizační program na základě posudků vypracovaných Komisí a výborem zřízeným článkem 114 Smlouvy (Hospodářský a finanční výbor). Na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vydala Rada po přezkoumání programu stanovisko. Podle nařízení musí členské státy každoročně předkládat aktualizované stabilizační programy, které může Rada rovněž přezkoumat v souladu se stejným postupem.První stabilizační program Finska zahrnující období 1998–2002 byl předložen dne 7. září1998 a Rada jej posuzovala dne 12. října 1998. V každém dalším roce byly předkládány aktualizované programy. Finsko předložilo poslední aktualizovaný stabilizační program dne 2. prosince 2004. Útvary Komise provedly technické zhodnocení tohoto aktualizovaného programu a vzaly přitom v úvahu výsledky vlastních hospodářských předpovědí z podzimu 2004, kodex chování[2], společně dohodnutou metodikou odhadu potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald, doporučení obsažená v Hlavních směrech hospodářské politiky pro období 2003–2005 a zásady stanovené ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 27. listopadu 2002 o posilování koordinace rozpočtových politik[3]. Toto hodnocení opravňuje k následujícímu posudku:-  Dne 2. prosince 2004 schválila vláda Finska aktualizovaný stabilizační program a stejně jako v případě předchozích aktualizací jej dala na vědomí parlamentu. Aktualizace stabilizačního programu pokrývá období od roku 2004 do roku 2008. Program je zcela v souladu s kodexem chování, i když chybí některé proměnné týkající se základních předpokladů.-  Makroekonomický scénář předkládaný v programu předpokládá vyšší než 3 % hospodářský růst v roce 2004 postavený na silné domácí poptávce, přičemž toto tempo se mírně zpomalí na 2,8 % v roce 2005. Plánovaný průměrný růst o přibližně 2,5 % po dobu trvání programu se zdá být spíše opatrný. Krátkodobá předpověď je mírně nižší než předpověď útvarů Komise z podzimu 2004; i střednědobý předpoklad vycházející z potenciálního výstupu předložený v programu je poněkud nižší než růstový potenciál odhadovaný útvary Komise.-  Klíčový cíl rozpočtové politiky vlády je udržet téměř vyrovnaný stav rozpočtů ústřední vlády i místních samospráv. S pravidelnými přebytky prostředků na sociální zabezpečení vykáže saldo veřejných rozpočtů roční přebytek blížící se 2 % HDP. Podle této politiky by měla být rovnováha financí ústřední vlády s ohledem na národní účet obnovena na konci volebního období v roce 2007. S cílem napomoci dosažení tohoto cíle schválila vláda v květnu 2003 limity ročních výdajů pro období 2004–2007. Na základě daných limitů se mohou výdaje ústřední vlády průměrně zvýšit až o 1 procento v reálných číslech ročně během tohoto období. Jelikož toto navýšení výdajů bylo z velké většiny zahájeno v období před rokem 2004, existuje menší manévrovací prostor s ohledem na výdajové stropy ve druhé části volebního období. Ve srovnání s předchozí aktualizací se předpoklady pro přebytek veřejných financí od roku 2004 do roku 2007 v podstatě nezměnily.-  Ačkoli Finsko míří k udržení příznivého přebytku ve veřejném sektoru, výsledek rozpočtu by mohl být horší než očekávaný, protože základní rozpočtový trend předkládaný v aktualizaci zahrnuje jen zčásti daňové škrty ve výši 1,7 miliardy EUR, tzn. 1,2 % HDP, které doplňují dvou a půl roční komplexní dohodu o mzdách uzavřenou na konci listopadu 2004. Jelikož nebyly oznámeny žádné plány na snižování výdajů v období 2005–2007, bude schodek ústřední vlády v letech 2005 až 2007 vyšší, než je uváděný v programu, pokud nebudou přijata opatření ke zvýšení příjmů, což by také vedlo ke snížení přebytku veřejných financí. Vláda odhaduje, že dohoda o mzdách a daňové škrty sníží přebytek veřejných financí o 0,3 procentního bodu na přibližně 1,9 % HDP v roce 2007. Vláda však přesto očekává, že tento balík opatření posílí dynamiku hospodářství zlepšením růstového potenciálu a vytvářením pracovních míst, a tímto způsobem také zvýší kapacitu tvorby příjmů. Vzhledem k tomuto posouzení rizika je nastavení rozpočtu v programu je dostatečné k zachování střednědobého cíle téměř vyrovnaného stavu rozpočtu pro období 2004–2008, který stanoví Pakt o stabilitě a růstu. Zaručuje také dostatečný stupeň bezpečnosti proti překročení referenční hodnoty 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech pro období 2004–2008.-  Předpokládá se, že míra hrubého dluhu veřejných financí zůstane bezpečně pod 60 % HDP a bude mít během období pokrytého programem klesající tendenci. Stávající program předpokládá pokles míry dluhu z odhadovaných 44,6 % HDP v roce 2004 na 41 % v roce 2008. V porovnání s předchozí aktualizací předpokládá současný program od roku 2005 dále výrazně nižší poměr dluhu k HDP díky vyššímu růstu nominálního HDP, nižší úrovni půjček ústřední vlády, nižším platbám úroků a vyššímu výběru daní. Předchozí program předpokládal, že poměr dluhu k HDP zůstane v období 2004- 2007 prakticky trvale pod úrovní 45 % HDP ve srovnání se současným odhadovaným poklesem o téměr tři procentní body.-  Program přezkoumává vládní program strukturálních reforem, který se zaměřuje na zlepšení udržitelnosti veřejného sektoru provedením důchodové reformy z roku 2005. Reforma, která vychází z předchozích opatřeních, má podle předpokladů zvýšit věk odchodu do důchodu o tři roky na 62–63 let. Vedle toho nastiňuje i další opatření na snížení trvale vysoké strukturální nezaměstnanosti. Očekává se, že kolektivní smlouva o mzdách odsouhlasená na konci listopadu 2004 a doplněná daňovými škrty podpoří dynamiku hospodářství a posílí vytváření pracovních příležitostí. U opatření přijatých a předložených vládou lze skutečně předpokládat, že zvýší růstový potenciál a dále posílí udržitelnost veřejných financí.-  Situace Finska, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, jejíž důležitou součástí jsou předpokládané rozpočtové náklady na stárnoucí obyvatelstvo, se jeví v příznivém. Strategie nastíněná v programu má pevné základy a sestává z další stabilizace dluhu a strukturálních reforem např. další fáze v důchodové reformy a opatření směřující ke zvýšení věku pro odchod do důchodu Schválené i plánované strukturální reformy by měly mít na veřejné finance ozdravný vliv.-  Celkově je možno říci, že hospodářské politiky nastíněné v aktualizovaném programu jsou všeobecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky v oblasti veřejných financí pro jednotlivé země. Zdá se, že zvláště víceleté výdajové limity zavedené v roce 2003 fungovaly velmi dobře v prvním roce, tj. v roce 2004, kdy byly konečné rozpočtové výdaje nižší než mezní hodnota, a výdaje v rozpočtu pro rok 2005 jsou též v rámci výdajových stropů. Dodržování výdajového rámce bude pokračovat i nadále, jelikož je politicky závazné.Na základě tohoto hodnocení přijala Komise přiložené doporučení pro stanovisko Rady k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska a postupuje ho Radě.Doporučení proSTANOVISKO RADYv souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému stabilizačnímu programu Finska na období 2004–2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[4], a zejména na čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení,s ohledem na doporučení Komise,po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,VYDALA TOTO STANOVISKO:1.  Dne [17. února 2005] Rada přezkoumala aktualizovaný stabilizační program Finska, který pokrývá období 2004 až 2008. Tento program plně odpovídá požadavkům na údaje stanoveným v pozměněném „kodexu chování pro obsah a formát stabilizačních a konvergenčních programů“. Chybí některé proměnné týkající se základních předpokladů. Finsko bylo proto vyzváno, aby zajistilo shodu s požadavky kladenými na údaje.2.  Makroekonomický scénář, na němž se program zakládá, předpokládá zpomalení reálného růstu HDP z 3,2 % v roce 2004 na průměrně 2,4 % po zbývající období pokryté programem. Na základě v současné době dostupných informací se zdá, že tento scénář odráží spíše opatrné růstové předpoklady. Inflace předpokládaná v programu se zdá být realistická a v souladu s odhady útvarů Komise.3.  S předpokládaným průměrným ročním přebytkem ve výši 2 % HDP pro veřejné rozpočty dokáže aktualizovaný program zachovat pohodlnou rozpočtovou situaci po celé období pokryté programem. Přebytek je v podstatě vytvářen v prostředcích na sociální zabezpečení, zatímco finance ústřední vlády, které jsou v současnosti vyrovnané, by měly v období 2005-07 vykazovat nepatrné schodky. Cílem je opětovné vyrovnání financí ústřední vlády v roce 2007. Za tímto účelem přijala vláda roční výdajové limity pro období 2004–2007. Ve srovnání s předchozí aktualizací se předpoklady pro přebytek veřejných financí od roku 2004 do roku 2007 v podstatě nezměnily.4.  Ačkoliv Finsko míří k udržení příznivého přebytku ve veřejném sektoru, výsledek rozpočtu by mohl být horší než očekávaný, protože základní rozpočtový trend předkládaný v aktualizaci zahrnuje jen zčásti daňové škrty ve výši 1,7 miliardy EUR, tzn. 1,2 % HDP, které doplňují dvou a půl roční komplexní dohodu o mzdách uzavřenou na konci listopadu 2004. Jelikož nebyly oznámeny žádné plány na snižování výdajů v období 2005–2007, bude schodek ústřední vlády v letech 2005 až 2007 vyšší, než je uváděný v programu, pokud nebudou přijata opatření ke zvýšení příjmů, což by také vedlo ke snížení přebytku veřejných financí. Vláda odhaduje, že dohoda o mzdách a daňové škrty sníží přebytek veřejných financí o 0,3 procentního bodu na přibližně 1,9 % HDP v roce 2007. Vláda však přesto očekává, že tento balík opatření posílí dynamiku hospodářství zlepšením růstového potenciálu a vytvářením pracovních míst, a tímto způsobem také zvýší kapacitu tvorby příjmů.5.  Vzhledem k tomuto posouzení rizika je nastavení rozpočtu v programu dostatečné k zachování střednědobého cíle téměř vyrovnaného stavu rozpočtu pro období 2004–2008, který stanoví Pakt o stabilitě a růstu. Zaručuje také dostatečný stupeň bezpečnosti proti překročení referenční hodnoty 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech pro období 2004–2008.6.  Odhaduje se, že v roce 2004 dosáhla míra dluhu 44,6 % HDP, což je bezpečně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Program předpokládá pokles míry dluhu o 3,5 procentního bodu v období pokrytém programem.7.  Rozpočtová strategie nastíněná v programu staví Finsko do příznivé situace, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, jejíž důležitou součástí jsou předpokládané rozpočtové náklady na stárnoucí obyvatelstvo. Strategie nastíněná v programu má pevné základy a sestává z další stabilizace dluhu a strukturálních reforem, např. dalších fáze důchodové reformy a opatření směrujících ke zvýšení věku pro odchod do důchodu. Schválené i plánované strukturální reformy by měly mít na veřejné finance ozdravný vliv.8.  Hospodářské politiky nastíněné v aktualizovaném programu jsou obecně v souladu s hlavními směry hospodářské politiky v oblasti veřejných financí pro jednotlivé země. Zdá se, že zvláště víceleté výdajové limity zavedené v roce 2003 fungovaly velmi dobře v prvním roce, tj. v roce 2004, kdy byly konečné rozpočtové výdaje nižší než mezní hodnota, a výdaje navrhované v rozpočtu pro rok 2005 jsou též v rámci těchto hodnot. Dodržování výdajového rámce bude pokračovat i nadále, jelikož je politicky závazné.Tabulka: Porovnání klíčových makroekonomických a rozpočtových předpokladů2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálný HDP (změna v %) | SP prosinec 2004 | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 |KOM | 3,0 | 3,1 | 2,7 | n. ú. | n. ú. |SP prosinec 2003 | 2,7 | 2,5 | 2,4 | 2,4 | n. ú. |Inflace HISC (v %) | SP prosinec 2004 | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |KOM | 0,2 | 1,5 | 1,7 | n. ú. | n. ú. |SP prosinec 2003 | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | n. ú. |Saldo veřejných financí (v % HDP) | SP prosinec 2004 | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 |KOM | 2,3 | 2,1 | 2,2 | n. ú. | n. ú. |SP prosinec 2003 | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | n. ú. |Primární saldo(v % HDP) | SP prosinec 20042 | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 |KOM | 4,1 | 3,9 | 3,8 | n. ú. | n. ú. |SP prosinec 2003 | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | n. ú. |Cyklicky očištěné saldo (v % HDP) | SP prosinec 20041 KOM SP prosinec 20031 | 2,1 2,8 2,4 | 1,7 2,3 2,4 | 2.0 2,3 2,3 | 2,1 n. ú. 2,2 | 1,9 n. ú. n. ú. |Hrubý státní dluh (v % HDP) | SP prosinec 2004 | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 |KOM | 44,8 | 43,4 | 42,2 | n. ú. | n. ú. |SP prosinec 2003 | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | n. ú. |Pozn.: 1Výpočty útvarů Komise na základě informací obsažených v programu. 2Finské úřady poskytují primární salda na základě čistých úrokových plateb a nikoli hrubých úrokových plateb. Útvary Komise údaje přepočítaly na základě čísel poskytnutých v rámci programu, a ty pak byly použity při hodnocení. Zdroje: Stabilizační program (SP); hospodářské předpovědi útvarů Komise z podzimu 2004 (KOM); výpočty útvarů Komise. | [1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997. Všechny dokumenty, na které se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na následující internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Pozměněné stanovisko Hospodářského a finančního výboru k obsahu a formátu stabilizačních a konvergenčních programů schválené Radou ve složení pro hospodářství a finance dne 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 v, 27.11.2002.[4] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Dokumenty, na které se odkazuje v tomto textu, lze nalézt na následující internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Doporučení Rady (EU) 2016/210 ze dne 12. února 2016 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2014

text:
               16.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 39/59

         DOPORUČENÍ RADY (EU) 2016/210
   ze dne 12. února 2016
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (8. ERF) za rozpočtový rok 2014
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na čtvrtou úmluvu AKT-EHS, podepsanou v Lomé dne 15. prosince 1989 (1) a pozměněnou dohodou podepsanou na Mauriciu dne 4. listopadu 1995 (2),
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu ke čtvrté úmluvě AKT-ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné osmý Evropský rozvojový fond (8. ERF), a zejména na čl. 33 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 16. června 1998 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-ES (4), a zejména na články 66 až 74 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 8. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2014, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z 8., 9., 10. a 11. Evropského rozvojového fondu (ERF) za rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě (5),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 33 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 8. ERF.

               (2)

               Provádění operací 8. ERF Komisí během rozpočtového roku 2014 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 8. ERF za rozpočtový rok 2014.

      V Bruselu dne 12. února 2016.

            Za Radu

            předseda

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Úř. věst. L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  Úř. věst. C 373, 10.11.2015, s. 289.


title: Doporučení Rady ze dne 11. července 2017 k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2017

text:
               9.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/79

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 11. července 2017
   k národnímu programu reforem Nizozemska na rok 2017 a stanovisko Rady k programu stability Nizozemska z roku 2017
   (2017/C 261/18)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (2), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik pro rok 2017. Priority této roční analýzy potvrdila ve dnech 9. a 10. března 2017 Evropská rada. Dne 16. listopadu 2016 přijala Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 zprávu mechanismu varování, ve které je Nizozemsko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum. Téhož dne přijala Komise rovněž doporučení pro doporučení Rady týkající se hospodářské politiky eurozóny, které bylo potvrzeno na zasedání Evropské rady ve dnech 9. a 10. března 2017. Rada přijala dne 21. března 2017 doporučení týkající se hospodářské politiky eurozóny („doporučení pro eurozónu“) (3).

               (2)

               Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Nizozemsko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 a 2, bylo plně a včas provedeno.

               (3)

               Dne 22. února 2017 byla zveřejněna zpráva o Nizozemsku pro rok 2017. V této zprávě byl posouzen pokrok, jejž Nizozemsko učinilo v plnění jemu určených doporučení přijatých Radou dne 12. července 2016, v přijímání opatření v návaznosti na doporučení přijatá v předchozích letech a v plnění národních cílů Nizozemska v rámci strategie Evropa 2020. Součástí zprávy byl rovněž hloubkový přezkum podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011, jehož výsledky byly taktéž zveřejněny dne 22. února 2017. Komise na základě své analýzy dospěla k závěru, že se Nizozemsko potýká s makroekonomickými nerovnováhami. Nizozemsko vykazuje mezi členskými státy eurozóny největší tříletý přebytek běžného účtu v poměru k HDP. Tento přebytek naznačuje neoptimální alokaci zdrojů a možnosti ke zvýšení růstu a prosperity. Disponibilní příjem domácností je omezován zatížením povinnými platbami. Soukromý dluh je vysoký, zejména objem hypotečního dluhu domácností. Dlouhé účetní rozvahy domácností zvyšují jejich zranitelnost finančními otřesy. Mimořádně důležité je přijetí opatření, jež by snížila riziko nepříznivých účinků na nizozemské hospodářství, potažmo na hospodářskou a měnovou unii, vezme-li se v úvahu jeho velikost a přeshraniční význam.

               (4)

               Dne 26. dubna 2017 předložilo Nizozemsko svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

               (5)

               Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4) může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

               (6)

               Na Nizozemsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2017 plánuje nizozemská vláda zvýšení přebytku veřejných financí z 0,5 % HDP v roce 2017 na 1,3 % HDP v roce 2020. Střednědobý rozpočtový cíl – tj. strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP – je v programovém období stále plněn s rezervou. Podle programu stability z roku 2017 má poměr veřejného dluhu k HDP klesnout na 58,5 % v roce 2017, což je dostatečně pod referenční hodnotou ve výši 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Vláda plánuje další pokles v míře veřejného zadlužení na 49,3 % HDP v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Na základě prognózy Komise z jara 2017 se předpokládá, že se strukturální saldo zvýší z přebytku ve výši 0,2 % HDP v roce 2017 na 0,4 % HDP v roce 2018, což přesahuje střednědobý rozpočtový cíl. Předpokládá se, že veřejné zadlužení bude mít i nadále jasnou sestupnou tendenci a klesne více, než vyžaduje pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že Nizozemsko by podle projekcí mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu v letech 2017 a 2018 dodržet. Při respektování střednědobého rozpočtového cíle zároveň – rovněž v souvislosti s přetrvávajícími vnějšími nerovnováhami – nadále zbývá prostor pro podporu potenciálního růstu a domácí poptávky využíváním fiskální a strukturální politiky, včetně investic do výzkumu a vývoje, a vytvořením podmínek pro větší růst reálných mezd.

               (7)

               Nedávné zvýšení zaměstnanosti lze do značné míry připsat zvýšenému počtu osob zaměstnaných na smlouvy na dobu určitou a samostatně výdělečně činných osob. Vysoký a rostoucí podíl osob zaměstnaných na smlouvy na dobu určitou, jakož i rychlé zvýšení počtu samostatně výdělečně činných osob bez zaměstnanců jsou zaznamenávány v kontextu velkých rozdílů v platných pracovněprávních předpisech, ochraně práce, jakož i rozdílů v právních předpisech v oblasti daní a sociálního zabezpečení. Třebaže byla přijata jistá opatření, některé z těchto faktorů stále vytvářejí pro zaměstnance finanční pobídku, aby začali pracovat jako osoby samostatně výdělečně činné, nebo zvýhodňuje jejich zaměstnávání na základě smlouvy na dobu určitou. To může mít účinky obzvláště narušující okraj trhu práce a mohlo přispět k zaznamenané nízké úrovni souhrnného růstu reálných mezd. Osoby samostatně výdělečně činné mají častěji nedostatečné pojištění proti invaliditě a nezaměstnanosti a důchodové pojištění. To by v dlouhodobém horizontu mohlo mít dopad na udržitelnost systému sociálního zabezpečení. Prosazování opatření k boji proti fiktivní samostatné výdělečné činnosti je pozastaveno až do roku 2018. Zaměstnanost osob přistěhovaleckého původu představuje i nadále významný problém. Míra zaměstnanosti migrantů narozených mimo EU je o 20 procentních bodů nižší než osob narozených v Nizozemsku, což lze jen z malé části vysvětlit rozdíly ve věku a dosaženém vzdělání.

               (8)

               Růst míry úspor domácností v posledních letech byl částečně důsledkem vyšších úspor v druhém pilíři důchodového systému (povinné doplňkové soukromé systémy), k čemuž přispělo právní prostředí. Vhodné rozdělení nákladů a rizik v rámci jednotlivých generací a mezi generacemi nad rámec přijatých pravidel týkajících se indexace a finančních rezerv (rámec pro finanční posouzení) by domácnostem pomohlo vynakládat své finanční prostředky způsoby, jež by více podporovaly růst. Vláda oznámila svůj záměr podstatně reformovat druhý důchodový pilíř s cílem zlepšit krytí a vytvořit transparentnější, pružnější a z pojistněmatematického hlediska spravedlivější systém.

               (9)

               Nepružnost a pobídky deformující trh, které se nahromadily za desítky let, se projevují u financování bydlení a odvětvových úspor. Tendence domácností zvyšovat hrubý hypoteční dluh, za nějž ručí svým nemovitým majetkem, do značné míry odráží dlouhodobé fiskální pobídky, zejména možnost úplného daňového odpočtu hypotečních úroků. I přes posílení hospodářského oživení nebyla k řešení tohoto problému od roku 2012 přijata žádná další opatření.

               (10)

               Během hospodářské krize značně poklesly investice a od té doby se jen částečně oživily. Slabost investic v rámci celé ekonomiky má zřejmě silný cyklický charakter a její příčinou byl útlum na trhu s bydlením a fiskálně konsolidační opatření. I když se překážky pro investice zdají malé, postupy k získání stavebních povolení jsou poměrně zdlouhavé. Nízké investice do energie z obnovitelných zdrojů zřejmě souvisejí s dynamikou trhu v minulosti, nejistotou na trhu a s regulačními faktory. Vzhledem k úrovni dosaženého vzdělání, úspěšnosti vzdělávacího procesu a úrovni hospodářského rozvoje je objem veřejných a soukromých výdajů na výzkum a vývoj ve srovnání s členskými státy, které vydávají nejvíce, nízký. Veřejné výdaje v této oblasti od roku 2014 stagnují, zatímco soukromé výdaje na výzkum a vývoj zůstávají nízké. Pokud jde o související doporučení Rady z roku 2016, pokroku dosaženo nebylo.

               (11)

               V kontextu evropského semestru 2017 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Nizozemska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Nizozemsku pro rok 2017. Posoudila také program stability z roku 2017 a národní program reforem na rok 2017, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Nizozemsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Nizozemsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni Unie.

               (12)

               Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2017 a dospěla ke stanovisku (5), že Nizozemsko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží.

               (13)

               Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení projednala Rada národní program reforem na rok 2017 a program stability z roku 2017. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení Nizozemsku č. 1 a 2,

         DOPORUČUJE Nizozemsku v období 2017–2018:

               1.

               Při respektování střednědobého cíle využít fiskální a strukturální politiky na podporu potenciálního růstu a domácí poptávky, včetně investic do výzkumu a vývoje. Přijmout opatření ke snížení zbývajících deformací trhu s bydlením a zvýhodnění dluhu domácností, zejména omezením možnosti daňového odpočtu hypotečních úroků.

               2.

               Odstranit zbývající překážky pro zaměstnávání pracovníků na smlouvy na dobu neurčitou. Řešit vysoký nárůst počtu samostatně výdělečně činných osob bez zaměstnanců, mimo jiné omezením negativních daňových pobídek zvýhodňujících samostatnou výdělečnou činnost (aniž bude poškozeno podnikatelské prostředí) a podporou dostupného sociálního zabezpečení pro samostatně výdělečně činné osoby. Na základě širokého přípravného procesu, který již byl zahájen, učinit druhý pilíř důchodového systému transparentnějším, mezigeneračně spravedlivějším a odolnějším vůči otřesům. Vytvořit podmínky, které podpoří větší růst reálných mezd, a respektovat při tom úlohu sociálních partnerů.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Úř. věst. C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.