title: 2013/473/EU: Doporučení Komise ze dne 24. září 2013 o auditech a posouzeních prováděných oznámenými subjekty v oblasti zdravotnických prostředků  Text s významem pro EHP

text:
               25.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 253/27

      DOPORUČENÍ KOMISE
      ze dne 24. září 2013
      o auditech a posouzeních prováděných oznámenými subjekty v oblasti zdravotnických prostředků
      (Text s významem pro EHP)
      (2013/473/EU)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Řádné fungování oznámených subjektů je zásadní pro zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví a bezpečnosti, volného pohybu zdravotnických prostředků na vnitřním trhu a důvěry občanů v regulační systém.

                  (2)

                  Směrnice Rady 90/385/EHS ze dne 20. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aktivních implantabilních zdravotnických prostředků (1), směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/79/ES ze dne 27. října 1998 o diagnostických zdravotnických prostředcích in vitro (3) obsahují některá ustanovení týkající se auditů, posuzování a neohlášených auditů prováděných oznámenými subjekty v oblasti zdravotnických prostředků.

                  (3)

                  Výklad těchto ustanovení a způsoby práce oznámených subjektů jmenovaných v oblasti zdravotnických prostředků se různí. Toto doporučení by proto mělo stanovit měřítka pro posuzování a pro neohlášené audity prováděné oznámenými subjekty a reagovat na nejčastější nedostatky současné praxe.

                  (4)

                  Cílem tohoto doporučení je zajistit, aby oznámený subjekt řádně ověřil, že výrobce splnil právní požadavky.

                  (5)

                  S výhradou příslušných postupů posuzování shody provádějí oznámené subjekty posouzení výrobku nebo posouzení systému jakosti. Je proto důležité rozlišovat mezi těmito dvěma typy posouzení. Aby ověřily, zda jsou právní povinnosti dodržovány nepřetržitě, měly by oznámené subjekty provádět kromě posouzení výrobku a posouzení systému jakosti i neohlášené audity.

                  (6)

                  Za účelem splnění požadavků stanovených ve směrnici 90/385/EHS, ve směrnici 93/42/EHS a ve směrnici 98/79/ES by oznámené subjekty měly popřípadě ověřit, zda jsou splněny základní požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost obsažené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních a o změně směrnice 95/16/ES (4), požadavky obsažené v nařízení Komise (EU) č. 722/2012 ze dne 8. srpna 2012 o zvláštních požadavcích týkajících se požadavků stanovených ve směrnicích Rady 90/385/EHS a 93/42/EHS s ohledem na aktivní implantabilní zdravotnické prostředky a zdravotnické prostředky vyrobené s použitím tkání zvířecího původu (5) a požadavky na obecnou technickou specifikaci diagnostických zdravotnických prostředků in vitro stanovené v rozhodnutí Komise 2002/364/ES ze dne 7. května 2002 o společných technických specifikacích pro diagnostické zdravotnické prostředky in vitro (6).

                  (7)

                  K tomu, aby se oznámené subjekty nedopouštěly chyb a opomenutí při ověřování důležitých hledisek klinického hodnocení, nebo v případě diagnostických zdravotnických prostředků in vitro při hodnocení funkční způsobilosti, ani chyb v souvislosti s následným klinickým sledováním po uvedení na trh, nebo v případě diagnostických zdravotnických prostředků in vitro v souvislosti s následným sledováním po uvedení na trh, je důležité poskytnout konkrétní doporučení, pokud jde o kontrolu těchto požadavků.

                  (8)

                  Aby se oznámeným subjektům usnadnilo ověřování technické dokumentace, systému identifikace prostředku zavedeného výrobcem a prohlášení o shodě, je důležité poskytnout konkrétní doporučení, pokud jde o kontrolu těchto požadavků. Směrnice 90/385/EHS, směrnice 93/42/EHS a směrnice 98/79/ES nestanoví výjimky pro externí výrobu ve srovnání s vlastní výrobou. Je proto nezbytné zahrnout v řádně odůvodněných případech nejdůležitější subdodavatele a dodavatele do postupů posuzování shody.

                  (9)

                  Subdodavatelé ani dodavatelé nemohou plnit namísto výrobců jejich klíčové povinnosti, například zpřístupnění úplné technické dokumentace, neboť takový postup by znemožnil pojímat výrobce jako odpovědný subjekt v souladu se směrnicí 90/385/EHS, směrnicí 93/42/EHS a směrnicí 98/79/ES. Oznámeným subjektům by se proto mělo dostat doporučení ohledně toho, co mají ověřovat v případě externí výroby.

                  (10)

                  Ačkoliv přezkum systému jakosti a přezkum technické dokumentace na základě výběru vzorků jsou dva různé nezávislé úkony, je nezbytné posílit vztah mezi nimi.

                  (11)

                  Jelikož u neohlášených auditů neexistuje ustálená praxe, je třeba stanovit praktické pokyny pro provádění těchto auditů a poskytnout doporučení pro ujednání nutná pro provádění těchto auditů,

            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
      1.   ÚČEL
      Za účelem usnadnění jednotného uplatňování ustanovení o posuzování shody, která jsou obsažena ve směrnici 90/385/EHS, směrnici 93/42/EHS a směrnici 98/79/ES, by oznámené subjekty měly při posouzení výrobku, posouzení systému jakosti a neohlášených auditech používat ustanovení tohoto doporučení.
      Stanovením obecných pokynů pro tato posouzení a neohlášené audity by toto doporučení mělo usnadnit práci oznámených subjektů a jejich hodnocení ze strany členských států. Toto doporučení nevytváří žádná nová práva či povinnosti. Právní požadavky vztahující se na všechny typy prostředků a na posuzování shody stanoví právní předpisy Unie týkající se zdravotnických prostředků.
      2.   OBECNÉ POKYNY PRO AUDITY A POSUZOVÁNÍ
      Oznámené subjekty by měly uplatňovat tato pravidla:

                  a)

                  Pokud výrobce požádal o přezkoušení složky k návrhu nebo o přezkoušení typu (dále souhrnně označované jako „posouzení výrobku“), měly by oznámené subjekty ověřit shodu prostředku podle všech hledisek vztahujících se na výrobky, která jsou uvedena ve směrnici 90/385/EHS, směrnici 93/42/EHS a směrnici 98/79/ES a která slouží k zjištění jakékoliv neshody prostředku, a měly by použít přílohu I.

                  b)

                  Pokud výrobce požádal o posouzení svého systému jakosti, měly by oznámené subjekty ověřit soulad systému jakosti s požadavky týkajícími se systémů jakosti, které jsou obsaženy ve směrnici 90/385/EHS, směrnici 93/42/EHS a směrnici 98/79/ES a které slouží k zjištění neshod systému jakosti, a měly by použít přílohu II.

                  c)

                  Za účelem ověření každodenního dodržování právních povinností by měly oznámené subjekty kromě počátečních dozorových auditů nebo auditů pro prodloužení povolení také navštívit výrobce, nebo pokud by to mohlo vést k účinnější kontrole, jednoho z jeho subdodavatelů odpovědného za postupy, které jsou zásadní pro zajištění souladu s právními požadavky (dále jen „rozhodující subdodavatel“), nebo dodavatele klíčových součástí nebo celých prostředků (v obou případech dále jen „klíčový dodavatel“) bez předchozího ohlášení (dále jen „neohlášené audity“), a to v souladu s přílohou III.

            3.   NÁSLEDNÉ SLEDOVÁNÍ
      Členské státy by měly upozornit oznámené subjekty v oblasti zdravotnických prostředků na toto doporučení a měly by dohlížet na to, jak oznámené subjekty toto doporučení uplatňují. Při rozhodování o jmenování subjektů, prodlužování jmenování či jeho odnímání by měly vyhodnotit připravenost oznámených subjektů uplatňovat toto doporučení, a zejména jejich připravenost provádět neohlášené audity.
      4.   URČENÍ
      Toto doporučení je určeno členským státům.

         V Bruselu dne 24. září 2013.

               Za Komisi

            Neven MIMICA

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 189, 20.7.1990, s. 17.

         (2)  Úř. věst. L 169, 12.7.1993, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 331, 7.12.1998, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 24.

         (5)  Úř. věst. L 212, 9.8.2012, s. 3.

         (6)  Úř. věst. L 131, 16.5.2002, s. 17.

         PŘÍLOHA I

            Posouzení výrobku

                     1.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda je prostředek správně zařazen jako zdravotnický prostředek, a zejména, zda výrobce prostředek určil k léčebnému účelu. Dále by měly ověřit klasifikaci prostředku a to, zda výrobce dodržel příslušné povinnosti pro posuzování shody. V případě určitých prostředků, které obsahují látku, která může být považována v případě samostatného užití za léčivý přípravek, derivát lidské krve nebo zvířecí tkáň (1), by měly splnit povinnost konzultace.

                     2.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit shodu prostředku s příslušnými základními požadavky stanovenými v příloze 1 směrnice 90/385/EHS, v příloze I směrnice 93/42/EHS a v příloze I směrnice 98/79/ES a případně se základními požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví stanovenými ve směrnici 2006/42/ES. V případě diagnostických zdravotnických prostředků in vitro by měly ověřit případně také shodu prostředku se společnými technickými specifikacemi stanovenými v rozhodnutí 2002/364/ES nebo v řádně odůvodněných případech s jinými technickými řešeními na alespoň srovnatelné úrovni. Pokud se v rámci přezkoušení složky k návrhu vyskytnou pochybnosti o shodě prostředku, měly by oznámené subjekty provést příslušnou zkoušku prostředku nebo o ni požádat.

                     3.

                     Oznámené subjekty by měly přezkoumat požadavky na návrh a konstrukci i základní požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví před přezkoumáním obecných požadavků stanovených v části I přílohy 1 směrnice 90/385/EHS, v části I přílohy I směrnice 93/42/EHS a v části A přílohy I směrnice 98/79/ES. Zvláštní pozornost by měly věnovat přezkoumání níže uvedených hledisek základních požadavků:

                                 a)

                                 navrhování, výroba a balení;

                                 b)

                                 označení umístěné na prostředku, na obalu každé jednotky nebo na prodejním obalu a návod k použití.

                     4.

                     Přezkoumání obecných požadavků by mělo mimo jiné zjistit, zda byly splněny níže uvedené požadavky:

                                 a)

                                 byla identifikována veškerá nebezpečí;

                                 b)

                                 byla vyhodnocena veškerá rizika spojená s těmito nebezpečími a stala se součástí celkového hodnocení poměru rizik a přínosů;

                                 c)

                                 všechna tato rizika byla co nejvíce snížena;

                                 d)

                                 v případě veškerých zbývajících rizik byla učiněna ochranná opatření;

                                 e)

                                 zásady bezpečnosti byly uplatněny způsobem, který odpovídá nejnovějšímu vývoji.

                     5.

                     V případě zdravotnických prostředků jiných než diagnostických prostředků in vitro, by měly oznámené subjekty přezkoumat všechny příslušné předklinické údaje, klinické hodnocení a následné klinické sledování po uvedení na trh, které výrobce provedl nebo plánuje provést. Měly by ověřit, že klinické hodnocení je aktuální. Měly by posoudit potřebu a vhodnost plánu následného klinického sledování po uvedení na trh (2). Pokud nebyla provedena klinická zkouška, měly by ověřit, že daný typ prostředku a všechny různé druhy rizik související s návrhem prostředku, jeho materiály a jeho použitím jsou řádně vyhodnoceny pomocí vědecké literatury nebo jiných dostupných klinických údajů, a klinická zkouška tudíž není nutná. Dále by měly přezkoumat zvláštní odůvodnění (3) potřebné pro implantabilní prostředky a prostředky spadající podle přílohy IX směrnice 93/42/EHS do třídy III.

                     6.

                     V případě diagnostických zdravotnických prostředků in vitro by měly oznámené subjekty přezkoumat hodnocení funkční způsobilosti provedené výrobcem a následné sledování po uvedení na trh, které výrobce provedl či plánuje provést.

                     7.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit veškerou dokumentaci týkající se posuzování shody prostředku. Za tímto účelem by měly ověřit, zda je technická dokumentace správná, jednotná, náležitá, aktuální a úplná (4) a zda obsahuje všechny varianty a obchodní názvy prostředku. Dále by měly ověřit, zda systém identifikace prostředku zavedený výrobcem a způsob, jakým určuje, které prostředky patří ke stejnému typu, zajistí, aby certifikát vydaný oznámeným subjektem, prohlášení o shodě vyhotovené výrobcem a technická dokumentace vyhotovená výrobcem mohly být jednoznačně přiřazeny k posuzovanému prostředku. A měly by též ověřit, zda návrh prohlášení o shodě obsahuje všechny nezbytné položky.

                     8.

                     Oznámený subjekt by měl jednoznačně zdokumentovat závěry svého posouzení a mělo by být jednoznačně doloženo, jakým způsobem se k těmto závěrům přihlíží během procesu rozhodování oznámeného subjektu.

            (1)  Viz bod 10 přílohy 1, bod 4.3 přílohy 2 a bod 5 přílohy 3 směrnice 90/385/EHS, bod 7.4 přílohy I, bod 4.3 přílohy II a bod 5 přílohy III směrnice 93/42/EHS a nařízení (EU) č. 722/2012.

            (2)  Viz bod 1.4 přílohy 7 směrnice 90/385/EHS a bod 1.1 písm. c) přílohy X směrnice 93/42/EHS.

            (3)  Viz příloha 7 směrnice 90/385/EHS a příloha X směrnice 93/42/EHS.

            (4)  K tomu, aby mohla být technická dokumentace považována za úplnou, by měla do příslušné hloubky zahrnovat položky uvedené v dokumentu Pracovní skupiny pro celosvětovou harmonizaci „Summary Technical Documentation for Demonstrating Conformity to the Essential Principles of Safety and Performance of Medical Devices (STED)“ (Shrnutí technické dokumentace pro prokázání shody se základními zásadami bezpečnosti a funkční způsobilosti zdravotnických prostředků (STED)) a rovněž dodatečné položky požadované právními předpisy EU nebo v případě diagnostických zdravotnických prostředků in vitro v dokumentu „Summary Technical Documentation (STED) for Demonstrating Conformity to the Essential Principles of Safety and Performance of In Vitro Diagnostic Medical Devices“ (Shrnutí technické dokumentace (STED) pro prokázání shody se základními zásadami bezpečnosti a funkční způsobilosti diagnostických zdravotnických prostředků in vitro) a rovněž dodatečné položky požadované právními předpisy EU, viz http://www.imdrf.org/ghtf/ghtf-archives-sg1.asp.

         PŘÍLOHA II

            Posouzení systému jakosti

                     1.

                     V případě systému komplexního zabezpečování jakosti by ověření mělo zjistit, zda uplatnění systému jakosti zajišťuje shodu prostředků (1) s požadavky stanovenými ve směrnici 90/385/EHS, směrnici 93/42/EHS a směrnici 98/79/ES. V případě zabezpečování jakosti výroby nebo výrobku by ověření mělo zjistit, zda uplatnění systému jakosti zajišťuje shodu prostředků s typem prostředku (2).

                     2.

                     Posouzení systému jakosti by mělo zahrnovat audity v provozních prostorách výrobce, a pokud je to nezbytné k zajištění účinné kontroly, v provozních prostorách jeho rozhodujících subdodavatelů nebo klíčových dodavatelů. Oznámené subjekty by měly k identifikaci těchto subdodavatelů a dodavatelů zaujmout přístup založený na posouzení rizika a měly by tento proces rozhodování jasně doložit.

                     3.

                     Oznámené subjekty by měly zjistit, které výrobky mají být podle výrobce posuzovány, zda tyto výrobky spadají do oblasti působnosti směrnice 90/385/EHS, směrnice 93/42/EHS a směrnice 98/79/ES a zda u těchto výrobků nebo systému jakosti došlo od posledního auditu nebo posouzení ke změnám. Oznámené subjekty by měly dále vyhodnotit, jaké informace získané po uvedení na trh mají k dispozici nebo má k dispozici výrobce a které z nich lze vzít v úvahu při plánování a provádění auditu.

                     4.

                     V případě zdravotnických prostředků třídy IIa nebo IIb by měly oznámené subjekty přezkoumávat technickou dokumentaci na základě reprezentativních vzorků tak často a do takové hloubky, jak to vyplývá ze zavedených osvědčených postupů, a zohlednit přitom třídu, rizika a novost prostředku. Výběr vzorků a provedená přezkoumání by měly být jasně doloženy a odůvodněny. Během období certifikace konkrétního systému jakosti (tj. maximálně pěti let) by měl být plán odběru vzorků dostatečný pro zajištění toho, že bude odebrán vzorek z každé kategorie prostředků, na niž se vztahuje certifikát. Pokud se vyskytnou pochybnosti ohledně shody prostředku, včetně jeho dokumentace, měly by oznámené subjekty provést příslušné zkoušky prostředku nebo o ně požádat. Pokud je zjištěna neshoda prostředku, měly by vyšetřit, zda ji způsobily prvky systému jakosti nebo jeho nesprávné použití. Pokud byla provedena zkouška, oznámené subjekty by měly výrobci poskytnout protokol o zkoušce a zprávu o auditu, která osvětlí zejména souvislost mezi nedostatky systému jakosti a zjištěnými neshodami prostředků.

                     5.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda cíle jakosti a manuál jakosti nebo postupy vypracované výrobcem jsou vhodné pro zajištění shody prostředků zahrnutých do posouzení výrobcem.

                     6.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda je podniková organizace výrobce vhodná pro zajištění shody systému jakosti a shody zdravotnických prostředků. Měla by být přezkoumána zejména tato hlediska: organizační struktura, kvalifikace vedoucích zaměstnanců a jejich organizační pravomoci, kvalifikace a odborná příprava ostatních zaměstnanců, provádění vnitřních auditů, infrastruktura a sledování systému jakosti při provozu, a to vše i s ohledem na zapojené třetí strany, například dodavatele nebo subdodavatele.

                     7.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit existenci jednoznačného sytému identifikace výrobku. Tento systém by měl zajistit, aby certifikáty vydané oznámeným subjektem, prohlášení o shodě vyhotovené výrobcem a technická dokumentace vyhotovená výrobcem mohly být ve spojení s tímto systémem jednoznačně přiřazeny určitým prostředkům a nikoliv jiným.

                     8.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit postupy výrobce, pokud jde o dokumentaci výrobku. Postupy týkající se dokumentace výrobku by měly zajistit, aby se na všechny výrobky určené k uvedení na trh nebo do provozu vztahovaly nezbytné certifikáty, které oznámený subjekt vydal nebo vydá. Postupy týkající se dokumentace výrobku by měly také zajistit, aby se na všechny výrobky, které mají být uvedeny na trh nebo do provozu, vztahovala bez ohledu na jejich obchodní název prohlášení o shodě vyhotovená výrobcem a ta aby byla obsažena v technické dokumentaci a byla s ní v souladu. Oznámené subjekty by měly ověřit správné provádění těchto postupů odebráním vzorku dokumentace výrobku jednotlivých prostředků.

                     9.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda jsou postupy výrobce, které mají zajistit splnění požadavků týkajících se právních postupů, zejména pokud jde o určení příslušné třídy a postupů posuzování shody, aktuální, úplné, jednotné a správné. Tyto postupy by měly vzít v úvahu nutnost poskytovat údaje k tomu, aby oznámené subjekty mohly u určitých prostředků uvedených v bodě 1 přílohy I splnit svou povinnost konzultace.

                     10.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda jsou postupy výrobce, které mají zajistit splnění právních požadavků souvisejících s prostředky aktuální, úplné, jednotné a správné. Měly by ověřit, zda jsou postupy k řízení rizik v souladu s právními požadavky obsaženými v části I (obecné požadavky) přílohy 1 směrnice 90/385/EHS, v části I přílohy I směrnice 93/42/EHS a v části A přílohy I směrnice 98/79/ES a zda postupy zahrnují mimo jiné hlediska uvedená v bodě 4 přílohy I tohoto doporučení. Měly by ověřit správné provádění těchto postupů odebráním vzorku dokumentace výrobku jednotlivých prostředků.

                     11.

                     V případě výrobců zdravotnických prostředků jiných než diagnostických prostředků in vitro by měly oznámené subjekty ověřit, zda jsou postupy výrobce týkající se klinických hodnocení a následného klinického sledování po uvedení na trh úplné a správné a zda jsou správně prováděny. Za tímto účelem by měly přezkoumat u některých typů prostředků, na něž se vztahuje posouzení, klinická hodnocení a následné klinické sledování po uvedení na trh, a uplatňovat přitom zásady popsané v bodě 5 přílohy I tohoto doporučení. Měly by ověřit správné plnění těchto postupů odebráním vzorku dokumentace výrobku jednotlivých prostředků.

                     12.

                     V případě výrobců diagnostických zdravotnických prostředků in vitro by měly oznámené subjekty ověřit pracovní postupy výrobce k hodnocení funkční způsobilosti, k identifikaci certifikovaných referenčních materiálů nebo referenčních postupů měření, aby se umožnila metrologická sledovatelnost. Měly by ověřit správné plnění těchto postupů odebráním vzorku dokumentace výrobku jednotlivých prostředků.

                     13.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda jsou postupy týkající se návrhu a vývoje výrobků, včetně jakékoli změny kontrolních postupů, vhodné pro zajištění shody prostředků.

                     14.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda výrobce kontroluje výrobní prostředí a postupy tak, aby zajistil shodu prostředků se právními požadavky. Oznámené subjekty by měly věnovat zvláštní pozornost rozhodujícím postupům, jako je kontrola návrhu, stanovení specifikací materiálu, nákupu a kontrola výchozího materiálu nebo součástí, sestavení, validace softwaru, sterilizace, uvolňování šarží, balení a kontrola jakosti výrobku bez ohledu na to, zda jsou zadávány subdodavatelům či nikoliv.

                     15.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit systém výrobce zajišťující sledovatelnost materiálů a součástí od vstupu do provozních prostor výrobce, dodavatelů nebo subdodavatelů až po dodání hotového výrobku. Zejména v případě, že záměna surovin může způsobit potenciální nebezpečí, by měly oznámené subjekty zkontrolovat soulad množství vyrobené nebo koupené klíčové suroviny nebo součástí schválených pro návrh a množství hotových výrobků.

                     16.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda jsou u prostředků, na něž se vztahuje posouzení výrobce systematicky shromažďovány a hodnoceny zkušenosti získané ve fázi po výrobě, zejména stížnosti uživatelů a údaje o vigilanci, a zda došlo k zahájení nezbytného zlepšování prostředků nebo jejich výroby. Měly by zejména ověřit, zda výrobce zavedl obchodní postupy orientované na distributora, uživatele nebo pacienta, díky nimž může získávat informace o tom, zda je zapotřebí přezkoumat návrh, výrobu nebo systém jakosti prostředků.

                     17.

                     Oznámené subjekty by měly ověřit, zda jsou dokumentace a záznamy týkající se systému jakosti a jeho změn, postupů pro řízení přezkumu, a příslušných kontrol dokumentace aktuální, jednotné, úplné, správné a řádně strukturované.

                     18.

                     Při každém ročním dozorovém auditu by měly oznámené subjekty ověřit, zda výrobce správně používá schválený systém řízení jakosti a plán dozoru po uvedení na trh.

                     19.

                     Oznámený subjekt by měl jednoznačně zdokumentovat závěry svého posouzení a mělo by být jednoznačně doloženo, jakým způsobem se k těmto závěrům přihlíží během procesu rozhodování oznámeného subjektu.

            Obecná doporučení v případě externího zajištění výroby prostřednictvím subdodavatelů nebo dodavatelů

         Rozhodující subdodavatelé nebo klíčoví dodavatelé mohou být dodavateli dodavatelů či dokonce dodavatelé umístění níže v dodavatelském řetězci. Oznámené subjekty by neměly podepisovat ujednání s výrobci, pokud nebudou mít přístup ke všem rozhodujícím subdodavatelům a klíčovým dodavatelům, a tedy do všech míst, kde jsou vyráběny prostředky nebo jejich klíčové součásti, bez ohledu na délku smluvního řetězce mezi výrobcem a subdodavatelem nebo dodavatelem.
         Oznámené subjekty by měly vzít v úvahu, že výrobci:

                     a)

                     musí sami plnit své povinnosti bez ohledu na částečné nebo úplné zajištění externí výroby prostřednictvím subdodavatelů nebo dodavatelů;

                     b)

                     nesplňují svou povinnost mít k dispozici úplnou technickou dokumentaci a/nebo systém jakosti tím, že odkážou na technickou dokumentaci subdodavatele nebo dodavatele a/nebo na jejich systém jakosti;

                     c)

                     by měli začlenit systém jakosti rozhodujících subdodavatelů a klíčových dodavatelů do vlastního systému jakosti;

                     d)

                     musí kontrolovat kvalitu poskytovaných služeb a dodaných součástí a jakost jejich výroby bez ohledu na délku smluvního řetězce mezi výrobcem a subdodavatelem nebo dodavatelem.

            (1)  Viz první věta bodu 3.2 přílohy 2 směrnice 90/385/EHS, první věta bodu 3.2 přílohy II směrnice 93/42/EHS a první věta bodu 3.2 přílohy IV směrnice 98/79/ES.

            (2)  Viz první věta bodu 3.2 přílohy 5 směrnice 90/385/EHS, první věta bodu 3.2 přílohy V a první věta bodu 3.2 přílohy VI směrnice 93/42/EHS a první věta bodu 3.2 přílohy VII směrnice 98/79/ES.

         PŘÍLOHA III

            Neohlášené audity

                     1.

                     Oznámené subjekty by měly provádět neohlášené audity alespoň jednou za tři roky. Oznámené subjekty by měly zvýšit četnost neohlášených auditů, pokud prostředky skýtají vysoké riziko, pokud jsou prostředky daného typu často nevyhovující nebo pokud konkrétní skutečnosti vedou k podezření na neshodu prostředků nebo na neshody na straně výrobce. Načasování neohlášených auditů by mělo být nepředvídatelné. Neohlášené audity by neměly být obecně kratší než jeden den a měli by je provádět alespoň dva kontroloři.

                     2.

                     Oznámené subjekty mohou místo návštěvy výrobce nebo kromě návštěvy výrobce navštívit některé provozní prostory rozhodujících subdodavatelů nebo klíčových dodavatelů výrobce, pokud to pravděpodobně zajistí účinnější kontrolu. To platí zejména tehdy, pokud hlavní část vývoje návrhu, výroba, zkoušení nebo jiný klíčový postup probíhá u subdodavatele nebo dodavatele.

                     3.

                     V rámci těchto neohlášených auditů by měly oznámené subjekty zkontrolovat odpovídající vzorky vyrobené v nedávné době, nejlépe prostředky z probíhajícího výrobního procesu, a zkontrolovat jejich shodu s technickou dokumentací a s právními požadavky. Kontrola shody prostředku by měla zahrnovat ověření sledovatelnosti všech rozhodujících součástí a materiálů a systému sledovatelnosti výrobce. Kontrola by měla zahrnovat přezkum dokumentace a, je-li to nezbytné pro zjištění shody, zkoušku prostředku.
                     K přípravě zkoušky by si měly oznámené subjekty od výrobce vyžádat veškerou příslušnou technickou dokumentaci včetně předchozích protokolů o zkouškách a jejich výsledcích. Zkoušky by měly být prováděny v souladu se zkušebním postupem uvedeným výrobcem v technické dokumentaci, která musí být ověřena oznámeným subjektem. Zkoušku může provést též výrobce, jeho rozhodující subdodavatel nebo klíčový dodavatel pod dohledem oznámeného subjektu.

                     4.

                     Oznámené subjekty pověřené posouzením výrobku (1) by měly kromě kroků uvedených v bodech 1, 2 a 3 odebrat vzorky prostředků patřících alespoň ke třem různým typům prostředků, a pokud výrobce vyrábí více než 99 typů prostředků, prostředků patřících k alespoň každému stému typu na konci výrobního řetězce nebo ve skladu výrobce za účelem zkoušky shody typů prostředku. Varianty s technickými odchylkami, které by mohly ovlivnit bezpečnost nebo funkční způsobilost prostředku, by měly být považovány za samostatný typ prostředku. Varianty s různými rozměry by neměly být považovány za odlišné typy, pokud nejsou s rozměry spojena zvláštní rizika. Tyto vzorky by měly zkoušet oznámené subjekty nebo kvalifikovaní zaměstnanci pod jejich dohledem v jejich vlastních provozních prostorách, nebo v provozních prostorách výrobce, nebo v provozních prostorách rozhodujících subdodavatelů nebo klíčových dodavatelů výrobce nebo v externích laboratořích. Kritéria pro odběr vzorků a postupy zkoušek by měla být určena předem. Zejména tehdy, pokud odběr vzorků v provozních prostorách výrobce není možný, by oznámené subjekty měly vzít vzorky z trhu, je-li to nezbytné za pomoci příslušných orgánů, nebo by měly provádět zkoušky na prostředku umístěném u zákazníka. K přípravě zkoušky by si měly oznámené subjekty od výrobce vyžádat příslušnou technickou dokumentaci včetně konečných zpráv o zkouškách šarží, předchozích protokolů o zkouškách a jejich výsledcích.

                     5.

                     Oznámené subjekty pověřené ověřením systému jakosti výrobce (2) by měly kromě kroků stanovených v bodech 1, 2 a 3 ověřit, zda je výrobní činnost probíhající v době neohlášeného auditu v souladu s dokumentací výrobce týkající se této výrobní činnosti a zda je dokumentace i činnost v souladu s právními požadavky. Tyto oznámené subjekty by měly navíc podrobněji zkontrolovat alespoň dva rozhodující postupy, například kontrolu návrhu, stanovení specifikací materiálu, nákup a kontrolu výchozího materiálu nebo součástí, sestavení, sterilizaci, uvolňování šarží, balení, nebo kontrolu jakosti výrobku. Z vhodných rozhodujících postupů by měly oznámené subjekty vybrat takový, u kterého je vysoká pravděpodobnost neshody, a takový, který je obzvláště důležitý z hlediska bezpečnosti.

            Obecná doporučení ke smluvním ujednáním mezi oznámeným subjektem a výrobcem pro organizaci neohlášených auditů

         K tomu, aby byly oznámené subjekty schopny provádět neohlášené audity, by měla být zvážena některá, například následující, opatření.
         Neohlášené audity v provozních prostorách výrobce nebo jeho rozhodujících subdodavatelů nebo klíčových dodavatelů by měly být upraveny smluvními ujednáními mezi oznámenými subjekty a výrobci. Pokud je k návštěvě země, ve které se nachází výrobce, zapotřebí vízum, měla by smluvní ujednání v příloze obsahovat pozvánku k návštěvě výrobce, která se může uskutečnit kdykoliv, a pozvánku, ve které není vyplněno datum podpisu, ani datum návštěvy (tyto údaje vyplní oznámený subjekt). Smluvní ujednání by měla také v příloze obsahovat obdobné pozvánky od rozhodujících subdodavatelů nebo klíčových dodavatelů.
         Smluvní ujednání by měla stanovit, že výrobci budou průběžně informovat oznámené subjekty o obdobích, kdy nebudou vyráběny prostředky, na které se vztahují certifikáty oznámených subjektů. Smluvní ujednání by měla umožnit oznámeným subjektům ukončit smlouvu, jakmile již nebude zajištěn jejich stálý neohlášený přístup do provozních prostor výrobce nebo jeho rozhodujících subdodavatelů nebo klíčových dodavatelů.
         Smluvní ujednání by dále měla obsahovat opatření, která mohou oznámené subjekty učinit, aby zajistily bezpečnost svých kontrolorů. Smluvní ujednání by měla stanovit finanční náhradu za neohlášené audity, případně i včetně pořízení prostředku, jeho zkoušení a bezpečnostních opatření.

            (1)  Podle bodu 2 písm. a) a přílohy I tohoto doporučení.

            (2)  Podle bodu 2 písm. b) a přílohy II tohoto doporučení.


title: Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2014

text:
               29.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/92

         DOPORUČENÍ RADY
   ze dne 8. července 2014
   k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Rakouska z roku 2014
   2014/C 247/18
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na usnesení Evropského parlamentu,
   s ohledem na závěry Evropské rady,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro sociální ochranu,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro hospodářskou politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměřuje na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

               (2)

               Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhů Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2), které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby braly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

               (3)

               Dne 29. června 2012 hlavy států nebo předsedové vlád členských států rozhodli o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec pro přijímání opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny za použití všech dostupných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

               (4)

               Dne 9. července 2013 přijala Rada doporučení (3) k národnímu programu reforem Rakouska na rok 2013 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Rakouska na období 2012–2017. Dne 15. listopadu 2013 předložila Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 (4) stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Rakouska na rok 2014.

               (5)

               Dne 13. listopadu 2013 přijala Komise roční analýzu růstu, jež zahájila evropský semestr koordinace hospodářských politik pro rok 2014. Dne 13. listopadu 2013 dále Komise na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 (5) přijala zprávu mechanismu varování, ve které není Rakousko uvedeno mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

               (6)

               Dne 20. prosince 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila, že je zapotřebí usilovat o diferencovanou fiskální konsolidaci podporující růst, obnovit standardní podmínky pro poskytování úvěrů ekonomice, podporovat růst a konkurenceschopnost, řešit nezaměstnanost a sociální dopady krize a modernizovat veřejnou správu.

               (7)

               Dne 8. dubna 2014 předložilo Rakousko svůj národní program reforem na rok 2014 a dne 29. dubna 2014 svůj program stability z roku 2014. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

               (8)

               Rozpočtová strategie nastíněná v programu stability z roku 2014 sleduje splnění střednědobého cíle v podobě strukturálního schodku nepřesahujícího 0,45 % HDP do roku 2016, který reflektuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Schodek veřejných financí byl v roce 2013 trvale snižován pod 3 % HDP. Bylo plánováno, že (nově vypočtené) strukturální saldo zůstane v roce 2014 na stejné úrovni a v roce 2015 se zlepší o 0,3 procentního bodu HDP, a bude tudíž v obou letech výrazně zaostávat za požadovanou korekcí. Rovněž růst výdajů se bude v letech 2014 a 2015 výrazně odchylovat od výdajového pravidla. Dne 12. května 2014 Rakousko ohlásilo soubor dalších opatření v oblasti příjmů a výdajů. Za předpokladu, že budou tato opatření důsledně a včas provedena, nebude rozpočtová strategie Rakouska v roce 2014 nadále obsahovat plánovanou významnou odchylku od postupu korekce k dosažení střednědobého cíle. Plánovaný postup korekce ke splnění střednědobého cíle zároveň stále představuje rizika, pokud jde o splnění požadavků Paktu o stabilitě a růstu. Podle programu stability se hrubý veřejný dluh výrazně zvýší z téměř 74,5 % HDP v roce 2013 na 79 % HDP v roce 2014 v důsledku zřízení subjektu pro likvidaci aktiv Hypo Alpe Adria, zatímco od roku 2015 začne dluh klesat.
               Makroekonomický scénář, z nějž vycházejí rozpočtové projekce programu, je realistický a připravil jej nezávislý subjekt, Rakouský institut ekonomického výzkumu (WIFO). Podle předpovědi útvarů Komise z jara 2014 zůstane schodek v letech 2014 a 2015 pod úrovní 3 %. Uvedená předpověď však počítá s tím, že strukturální saldo se v roce 2014 zhorší a v roce 2015 se zlepší pouze o 0,1 % HDP. Rada posoudila program stability a rovněž předpověď Komise, jakož i zmíněná další opatření oznámená 12. května, podle nařízení (ES) č. 1466/97, a domnívá se, že Rakousko udržitelným způsobem napravilo svůj nadměrný schodek, avšak stále přetrvává riziko, že se letech 2014 a 2015 výrazně odchýlí od postupu korekcí ke splnění střednědobého cíle.

               (9)

               V souladu se Smlouvou o stabilitě, koordinaci a správě posílilo Rakousko v roce 2012 svůj fiskální rámec prostřednictvím reformy rakouského vnitřního paktu stability. Mandát rakouské fiskální rady byl od listopadu 2013 rozšířen v reakci na požadavky rozpočtového paktu. Potřeba důkladně reformovat vztahy mezi různými úrovněmi veřejné správy za účelem jasného vymezení jejich příslušných odpovědností však přetrvává, jak se konstatuje i v koaliční smlouvě.

               (10)

               Střednědobé a dlouhodobé výdaje na důchody a zdravotní péči a v menší míře i výdaje na dlouhodobou péči představují riziko pro udržitelnost veřejných financí. V roce 2014 vstoupila v platnost některá opatření na omezení přístupu k režimům předčasného odchodu do důchodu a na zvýšení pobídek pro delší setrvání v zaměstnání. Skutečný věk odchodu do důchodu, který v roce 2012 činil 58,4 roku, je však hluboko pod průměrem EU. Zůstává také výrazně pod zákonem stanovenou hranicí pro odchod do důchodu (o 5,6 roku u mužů a o 2,6 roku u žen v roce 2012). Národní program reforem obsahuje poměrně ambiciózní krátkodobé cíle na zvýšení skutečného věku odchodu do důchodu mezi lety 2012 a 2018 o 1,6 roku a jejich plnění bude pečlivě monitorováno. Nedávné důchodové reformy pravděpodobně do určité míry sníží rizika spojená s udržitelností důchodového systému, pokud budou zároveň zlepšeny podmínky na trhu práce, které starším pracovníkům umožní setrvat v zaměstnání déle. Neexistují však žádné plány na zavedení opatření se strukturálnějším a dlouhodobějším účinkem, jako je urychlení harmonizace zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu pro muže a ženy a provázání zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu se střední délkou života, což by dále přispělo k delším pracovním životům a finanční udržitelnosti důchodového systému.

               (11)

               Účinnému rozdělování zdrojů v rakouském zdravotnictví brání složitá správní struktura a relativně silný důraz na rozsáhlé a nákladné odvětví nemocniční péče. Byla přijata některá opatření na zavedení reformy zdravotní péče a na zvýšení nákladové‐ efektivnosti veřejných výdajů. Tato opatření však nemusejí dostačovat k odstranění strukturálních nedostatků ve zmíněném odvětví a přetrvává nutnost stanovit ambicióznější cíle pro změnu zaměření z nemocniční na ambulantní péči a pro posílení preventivní zdravotní péče, u níž jsou veřejné výdaje pod průměrem EU. Oznámená opatření na posílení poskytování primární péče a vyvíjení integrovaných programů péče o chronicky nemocné jsou vítána. Fond dlouhodobé péče, který byl prodloužen až do roku 2016 a navýšen o dalších 650 milionů EUR s tím, že se plánuje další rozšíření do roku 2018 a navýšení o dalších 700 milionů EUR, zajišťuje prozatímní řešení financování pečovatelských služeb. Finanční udržitelnost dlouhodobé péče bude vyžadovat pozornost i po uplynutí tohoto časového rámce.

               (12)

               Rakouský daňový systém i nadále charakterizuje vysoké zatížení práce, pokud jde o daně a příspěvky na sociální zabezpečení, zejména v případě pracovníků s nízkými příjmy. Zdanění práce představovalo v roce 2012 24,7 % HDP, a je tak jedno z nejvyšších v EU. Daňové zatížení představuje téměř 50 % nákladů práce. Vysoké příspěvky na sociální zabezpečení a daně z příjmu v nejnižším daňovém pásmu pravděpodobně sníží motivaci pracovat u osob s nízkým potenciálním výdělkem a u osob, jejichž příjem je pro domácnost sekundární.
               Nedávno přijatý daňový balíček obsahuje omezená opatření na snížení daňového zatížení práce, nevyužívá však možnosti přechodu k daním, které jsou příznivější pro růst, jako jsou například periodické daně z nemovitostí, kde jsou odhady zdanitelných hodnot zastaralé.

               (13)

               Rakouský trh práce nadále vykazuje dobré výsledky, přičemž míra nezaměstnanosti je nejnižší v Unii (2013: 4,9 %). Budoucí výzvy, které přináší stárnutí obyvatelstva a potenciálně ubývající pracovní síla, však budou vyžadovat lepší využívání potenciálu, který pro trh práce představují starší pracovníci, ženy a migranti. Míra zaměstnanosti starších pracovníků je i nadále pod průměrem EU (44,9 % oproti 50,3 %), ačkoli od roku 2000 se míra jejich zapojení podstatně zvýšila, a to téměř o 15 procentních bodů na 44,9 % v roce 2013. V roce 2014 vstupují v účinnost opatření, jež mají omezit předčasné odchody do důchodu, a připravují se další opatření na posílení pobídek pro pozdější odchod z trhu práce. Pro starší pracovníky je však i nadále obtížné zůstat na trhu práce či se na něj vrátit. Migranti, ačkoli tvoří stále větší část pracovní síly, i nadále čelí překážkám při úplné integraci na trh práce a míry nezaměstnanosti jsou u nich výrazně vyšší, částečně i kvůli přetrvávajícím překážkám při uznávání kvalifikací. Přestože míra zaměstnanosti žen, která činila v roce 2013 70,8 %, je poměrně vysoká, v přepočtu na plné pracovní úvazky je mnohem méně příznivá (55,6 % v roce 2012). Rakousko má jeden z nejvyšších procentních podílů žen zaměstnaných na částečný úvazek a vysokou koncentraci žen v zaměstnáních s nízkým platem. Důsledkem jsou jedny z největších rozdílů v odměňování a důchodech mezi ženami a muži v Unii. Ačkoli byla přijata některá opatření pro zlepšení služeb péče o děti a služeb dlouhodobé péče, je dostupnost těchto služeb stále omezena.

               (14)

               Podle šetření dovedností studentů OECD z roku 2012 se výsledky ve vzdělávání v Rakousku zlepšily ve všech kategoriích, avšak čtenářské dovednosti jsou stále pod průměrem EU a socioekonomické zázemí má nadále významný vliv na školní výsledky. Přestože celkově byl cíl týkající se předčasného ukončování školní docházky splněn, u žáků narozených v zahraničí, jichž ve školách stále přibývá, byl tento podíl více než třikrát vyšší než u žáků narozených v Rakousku (18,5 % oproti 5,7 % v roce 2012). Na prevenci předčasného ukončování školní docházky se neklade dostatečný důraz a stále je potřeba rozvinout na celostátní úrovni strategický přístup k vysoce kvalitnímu předškolnímu vzdělávání. Probíhá nebo bylo přijato několik reforem různých prvků vzdělávacího systému, zejména byl spuštěn program „nová střední škola“. Je třeba důkladně monitorovat potenciál programu „nová střední škola“ pro zmírnění negativních dopadů, které má časné rozdělování žáků do různých typů škol po čtyřech letech základní školy na sociálně znevýhodněné žáky, a jeho potenciál zlepšit výsledky učení. Pokud jde o vysokoškolské vzdělávání, vytváří zvyšující se počet studentů tlak na financování a organizaci, a zároveň je procentní podíl studentů, kteří studium dokončí, pod průměrem EU. Zlepšování výsledků ve vzdělávání je nadále zásadně důležité pro snazší přechod ze vzdělávacího systému do zaměstnání.

               (15)

               Stále přetrvávají významné regulační překážky, které brání podnikům i jednotlivcům s příslušnou odborností nabízet v Rakousku své služby. Právní předpisy upravující některá povolání omezují formy společností a ukládají povinnosti, pokud jde o držení kapitálových podílů, a zároveň je přístup ke konkrétním profesím podmíněn speciální odbornou kvalifikací a zakládání společností poskytujících služby ve více různých oborech je i nadále obtížné. Kombinace těchto požadavků vytváří překážky pro vstup na trh a poskytování profesionálních služeb, což omezuje hospodářskou soutěž. Pokud jde o požadavky na odborné kvalifikace, účastní se Rakousko vzájemného hodnocení v rámci celé EU a aktualizovalo svoji databázi regulovaných povolání jako první krok při posuzování opodstatněnosti a přiměřenosti požadavků na odborné kvalifikace.

               (16)

               Cílem požadavků na uveřejňování obsažených v právních předpisech EU týkajících se zadávání veřejných zakázek je zajistit hospodářskou soutěž a rovné zacházení prostřednictvím lepšího informování o příležitostech ucházet se o zakázky, což je zásadní podmínkou pro přístup na trh. Větší míra konkurence mezi uchazeči obecně vede k lepším nabídkám pro zadavatele, včetně podstatně nižších cen. Hodnota zadávacích řízení, která uveřejnily rakouské orgány a další subjekty podle právních předpisů EU v oblasti veřejných zakázek, však činila v roce 2012 1,5 % HDP a 6,6 % celkových veřejných výdajů na stavební práce, zboží a služby, což je značně pod průměrem EU, jenž činí 3,4 %, respektive 17,7 %. Tato situace znamená značné náklady pro rakouské daňové poplatníky, a pro podniky ušlé obchodní příležitosti.

               (17)

               Navzdory navýšení rozpočtu rakouského spolkového orgánu pro hospodářskou soutěž má tento orgán i nadále nedostatek personálu v porovnání s ostatními členskými státy podobné velikosti nebo menšími. Rakouské osobní i nákladní železniční dopravě by prospěla další snaha o posílení hospodářské soutěže, jak doporučila Rada v roce 2013.

               (18)

               Přestože celková kapitalizace bankovního sektoru se i v roce 2013 nadále zlepšovala, je vzhledem k rizikovému profilu bank na místě další úsilí o posílení kapitálových rezerv. Rada v roce 2013 doporučila, aby Rakousko urychlilo restrukturalizaci bank, které jsou zcela či zčásti vlastněné státem. V současnosti se připravuje právní rámec pro likvidaci Hypo Alpe Adria, který bude do léta předložen parlamentu ke schválení. Probíhají organizační přípravy na zřízení příslušné společnosti pro správu aktiv. Tato společnost by měla zahájit činnost na podzim. V souladu s rozhodnutími EU o státní podpoře pokračuje restrukturalizace, respektive likvidace Österreichische Volksbanken AG a špatné banky Kommunalkredit, KA Finanz. Transparentní a rozhodné kroky pro dokončení restrukturalizace zestátněných bank budou klíčové pro ochranu finanční stability a pro minimalizaci negativních dopadů na veřejné finance.

               (19)

               V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rakouska. Posoudila národní program reforem i program stability. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rakousku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie, jelikož je třeba posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že pro budoucí rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni Unie. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

               (20)

               Na základě tohoto posouzení Rada projednala program stability, přičemž její stanovisko (6) je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

               (21)

               V kontextu evropského semestru vypracovala Komise rovněž analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě vydala Rada konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro (7). Jako země, jejíž měnou je euro, by Rakousko mělo rovněž zajistit, aby byla uvedená doporučení včas a plně provedena,

         DOPORUČUJE Rakousku v období 2014–2015:

               1.

               Po odstranění nadměrného schodku a po zohlednění dodatečných konsolidačních opatření oznámených Rakouskem posílit rozpočtová opatření pro rok 2014 s ohledem na odchylku ve výši 0,5 % HDP na základě prognózy útvarů Komise z jara 2014, jež ukazuje na riziko významného odchýlení od požadavků preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. V roce 2015 výrazně posílit rozpočtovou strategii a zajistit tak, aby byl střednědobý cíl splněn a posléze zachován, a aby bylo dodrženo pravidlo týkající se zadlužení, s cílem udržet trvalý pokles míry veřejného zadlužení. Dále zefektivnit fiskální vztahy mezi různými úrovněmi veřejné správy, například zjednodušením organizační struktury a harmonizací kompetencí v oblasti výdajů a čerpání finančních prostředků.

               2.

               Zlepšit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, zejména urychlením harmonizace zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu pro muže a ženy, zvýšením skutečného věku odchodu do důchodu a provázáním věku odchodu do důchodu se změnami střední délky života. Sledovat provádění nedávných reforem omezujících přístup k možnosti předčasného odchodu do důchodu. Dále zvyšovat nákladovou efektivnost a udržitelnost zdravotní péče a služeb dlouhodobé péče.

               3.

               Snížit vysoké daňové zatížení práce u pracovníků s nízkými příjmy přenesením zdanění na zdroje příznivější pro růst, jako jsou například periodické daně z nemovitostí, včetně aktualizace daňové základny. Posílit opatření na zlepšení vyhlídek na trhu práce pro osoby pocházející z přistěhovaleckého prostředí, ženy a starší pracovníky. Součástí je i další zlepšení služeb péče o děti a služeb dlouhodobé péče a uznávání kvalifikací migrantů. Zlepšit výsledky ve vzdělávání, zejména u znevýhodněných mladých lidí, včetně mladých lidí pocházejících z přistěhovaleckého prostředí, zvýšením kvality předškolního vzdělávání a zmírněním negativních dopadů časného rozdělování žáků do různých typů škol. Dále zlepšit strategické plánování ve vysokoškolském vzdělávání a posílit opatření na snížení počtu studentů, kteří předčasně zanechají vysokoškolského studia.

               4.

               Odstranit nadměrné překážky pro poskytovatele služeb, též co se týče požadavků na právní formu a požadavků týkajících se držení kapitálových podílů, a překážky pro zakládání společností poskytujících služby ve více oborech. Přezkoumat, zda omezení pro zahájení vykonávání a vykonávání regulovaných povolání jsou přiměřená a odpovídají veřejnému zájmu. Zjistit důvody nízké hodnoty veřejných zakázek dostupných v zadávacích řízeních podle právních předpisů EU. Významně posílit zdroje rakouského spolkového orgánu pro hospodářskou soutěž.

               5.

               Nadále účinně postupovat při řádné restrukturalizaci bank zcela či zčásti vlastněných státem a pečlivě tento proces sledovat.

      V Bruselu dne 8. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Jeho platnost byla prodloužena na rok 2014 rozhodnutím Rady 2014/322/EU ze dne 6. května 2014 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 49) .

      (3)  Úř. věst. C 217, 30.7.2013, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s.25).

      (6)  Podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97.

      (7)  Viz strana 141 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2005/178/ES:  Doporučení Komise ze dne 1. března 2005 týkající se koordinovaného monitorovacího programu Společenství pro rok 2005 s cílem zajistit dodržování maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu a vnitrostátních monitorovacích programů pro rok 2006Text s významem pro EHP

text:
               8.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 61/31

         DOPORUČENÍ KOMISE
   ze dne 1. března 2005
   týkající se koordinovaného monitorovacího programu Společenství pro rok 2005 s cílem zajistit dodržování maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu a vnitrostátních monitorovacích programů pro rok 2006
   (Text s významem pro EHP)
   (2005/178/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 211 této smlouvy,
   s ohledem na směrnici Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu (1), a zejména na čl. 7 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu (2), a zejména na čl. 4 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 86/362/EHS a 90/642/EHS stanoví, že by Komise měla postupně pracovat na vytvoření systému, který by umožnil odhad dietární expozice pesticidům. Aby bylo umožněno vytváření reálných odhadů, měly by být k dispozici údaje o monitorování reziduí pesticidů v řadě potravinářských produktů, které představují hlavní složky evropské stravy. Obecně se uznává, že hlavní složky evropské stravy tvoří zhruba 20–30 potravinářských produktů. Vzhledem ke zdrojům, jež jsou k monitorování reziduí pesticidů na vnitrostátní úrovni k dispozici, jsou členské státy v rámci koordinovaného monitorovacího programu schopny ročně analyzovat vzorky pouze osmi produktů. Používání pesticidů vykazuje změny v časovém rozpětí tříletých cyklů. Každý pesticid by proto měl být monitorován ve 20–30 potravinářských produktech po dobu několika tříletých cyklů.

               (2)

               V roce 2005 by měla být monitorována rezidua pesticidů, na něž se vztahuje toto doporučení, neboť tak budou moci být tyto údaje využity pro odhad skutečné dietární expozice těmto reziduím.

               (3)

               K počtům vzorků, jež mají být odebrány v rámci každé koordinované monitorovací činnosti, je třeba zaujmout systematický statistický přístup. Takový přístup Komise vymezila v Codex Alimentarius (3). Na základě binomického rozdělení pravděpodobnosti lze vypočítat, že zkoumání 613 vzorků umožní s více než 99 % jistotou odhalit vzorek obsahující rezidua pesticidů, která překračují mez stanovitelnosti obsahu, pokud méně než 1 % produktů rostlinného původu obsahuje rezidua překračující tuto mez. Odběr těchto vzorků by měl být mezi členskými státy rozdělen podle počtu obyvatel a spotřebitelů, přičemž se od jednoho produktu odebere minimálně 12 vzorků ročně.

               (4)

               Pokyny týkající se „Postupů pro kontrolu jakosti při analýze reziduí pesticidů“ jsou zveřejněny na webových stránkách Komise (4). Platí, že by analytické laboratoře členských států měly tyto pokyny uplatňovat v co největší míře a že by tyto pokyny měly být průběžně přezkoumávány s ohledem na zkušenosti získané v rámci monitorovacích programů.

               (5)

               Směrnice 86/362/EHS a 90/642/EHS požadují, aby členské státy vymezily kritéria, která uplatňují při vypracovávání svých vnitrostátních programů inspekcí. Tyto informace by měly zahrnovat kritéria uplatňovaná při stanovování počtu vzorků, jež mají být odebrány, analýz, jež mají být provedeny, a použitých vykazovaných limitů, dále kritéria, na jejichž základě byly vymezeny vykazované limity, a podrobné informace o akreditaci laboratoří, které provádějí analýzy, v souladu se směrnicí Rady 93/99/EHS ze dne 29. října 1993 o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami (5). Měl by rovněž být uveden počet a druh porušení právních předpisů a opatření, jež byla přijata.

               (6)

               Maximální přípustné hodnoty reziduí v příkrmech pro kojence a malé děti byly stanoveny v souladu s článkem 6 směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě (6) a článkem 6 směrnice Komise 96/5/ES, Euratom ze dne 16. února 1996 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (7).

               (7)

               Informace o výsledcích monitorovacích programů jsou obzvláště vhodné ke zpracování, ukládání a přenosu elektronickou cestou či metodami pro zpracování údajů. Byly vytvořeny formáty, na základě kterých členské státy Komisi předkládají údaje prostřednictvím elektronické pošty. Členské státy by proto měly být schopny zaslat Komisi své zprávy ve standardním formátu. K dalšímu vývoji tohoto standardního formátu nejúčinněji přispívá vypracovávání pokynů ze strany Komise.

               (8)

               Opatření tohoto doporučení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         DOPORUČUJE:

               1.

               Členské státy se vyzývají, aby v průběhu roku 2005 odebraly a analyzovaly vzorky, a to pro kombinace produktů / reziduí pesticidů stanovené v příloze I, přičemž se vychází z počtu vzorků každého produktu, jenž byl členským státům přidělen v příloze II, a odpovídajícím způsobem se zohlední vnitrostátní podíl a podíl Společenství a třetích zemí na trhu daného členského státu.
               Pokud možno by v případě pesticidů, které představují akutní nebezpečí, jako jsou např. estery kyseliny fosforečné, endosulfan a N-methyl-karbamáty, měl být přiměřený počet vzorků těchto produktů: hrušek, brambor, mrkve, pomerančů nebo mandarinek a okurek podroben samostatné analýze jednotlivých jednotek v druhém laboratorním vzorku, pokud jsou takové pesticidy zjištěny a obzvláště pokud se jedná o produkty jednoho producenta. Počet jednotek by měl být v souladu se směrnicí Komise 2002/63/ES (8).
               Měly by být odebrány dva vzorky. Pokud první laboratorní vzorek obsahuje detekovatelné reziduum pesticidu, na který je analýza zaměřena, měly by se jednotky druhého vzorku analyzovat samostatně.
               Každý členský stát by měl odebrat alespoň deset vzorků příkrmů pro kojence a malé děti vyrobených převážně na bázi zeleniny, ovoce nebo obilovin.
               Vzorky by se měly odebírat z produktů pocházejících z ekologického zemědělství. Počet vzorků by měl být přiměřený podílu ekologických produktů na trhu každého členského státu, přičemž se odebere nejméně jeden vzorek.

               2.

               Členské státy se vyzývají, aby nejpozději do 31. srpna 2006 oznámily výsledky analýz vzorků testovaných pro kombinace produktů / reziduí pesticidů stanovené v příloze I a uvedly:

                           a)

                           použité analytické metody a dosažené vykazované limity, a to v souladu s postupy pro kontrolu jakosti stanovenými v dokumentu Postupy pro kontrolu jakosti při analýze reziduí pesticidů;

                           b)

                           počet a druh porušení právních předpisů a opatření, jež byla přijata.

                     Zpráva by měla být vypracována ve formátu, včetně elektronického formátu, jenž je v souladu s pokyny, které členským státům v souvislosti s prováděním doporučení Komise týkajících se koordinovaných monitorovacích programů Společenství poskytl Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
               Výsledky vzorků odebraných z produktů pocházejících z ekologického zemědělství by měly být oznámeny na samostatném záznamovém listu.

               3.

               Členské státy se vyzývají, aby Komisi a ostatním členským státům nejpozději do 31. srpna 2005 zaslaly informace požadované dle čl. 7 odst. 3 směrnice 86/362/EHS a čl. 4 odst. 3 směrnice 90/642/EHS, jež se týkají monitorovací činnosti v roce 2004, s cílem alespoň na základě kontrolního odběru vzorků zajistit dodržování maximálních limitů reziduí pesticidů, a to včetně:

                           a)

                           výsledků svých vnitrostátních programů týkajících se reziduí pesticidů;

                           b)

                           informací o svých postupech pro kontrolu jakosti laboratoří, a zejména informací o těch aspektech pokynů týkajících se postupů pro kontrolu jakosti při analýze reziduí pesticidů, které nebyly schopny uplatnit či s jejichž uplatňováním měly potíže;

                           c)

                           informací o akreditaci laboratoří, které provádějí analýzy, v souladu s ustanoveními článku 3 směrnice 93/99/EHS (včetně druhu akreditace, akreditačního subjektu a kopie osvědčení o akreditaci);

                           d)

                           informací o testech pro stanovení odborné způsobilosti a kruhových testech, jichž se laboratoře zúčastnily.

               4.

               Členské státy se vyzývají, aby Komisi nejpozději do 30. září 2005 zaslaly své plánované vnitrostátní programy monitorování maximálních limitů reziduí pesticidů stanovených směrnicemi 90/642/EHS a 86/362/EHS pro rok 2006, včetně:

                           a)

                           informací o kritériích uplatňovaných při stanovování počtu vzorků, jež mají být odebrány, a analýz, jež mají být provedeny;

                           b)

                           informací o použitých vykazovaných limitech a kritériích, na jejichž základě byly vykazované limity vymezeny, a

                           c)

                           podrobných informací o akreditaci laboratoří, které provádějí analýzy, v souladu se směrnicí Rady 93/99/EHS.

      V Bruselu dne 1. března 2005.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 221, 7.8.1986, s. 37. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/61/ES (Úř. věst. L 127, 29.4.2004, s. 81).

      (2)  Úř. věst. L 350, 14.12.1990, s. 71. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/115/ES (Úř. věst. L 374, 22.12.2004, s. 64).

      (3)  Codex Alimentarius, Rezidua pesticidů v potravinách, Řím 1994, ISBN 92-5-203271-1; díl 2, s. 372.

      (4)  Číslo dokumentu SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/ food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 14. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (6)  Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/14/ES (Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 37).

      (7)  Úř. věst. L 49, 28.2.1996, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/13/ES (Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 33).

      (8)  Úř. věst. L 187, 16.7.2002, s. 30.
   PŘÍLOHA I
   Kombinace pesticidů/produktů, jež mají být monitorovány

               Reziduum pesticidů, jež má být analyzováno

               2005

               2006 (1)

               2007 (1)

               Acefát

               a)

               b)

               c)

               Aldikarb

               a)

               b)

               c)

               Azinfos-methyl

               a)

               b)

               c)

               Azoxystrobin

               a)

               b)

               c)

               Skupina látky benomyl

               a)

               b)

               c)

               Bifenthrin

               a)

               b)

               c)

               Bromopropylát

               a)

               b)

               c)

               Bupirimát

               a)

               b)

               c)

               Captan

               a)

               b)

               c)

               Karbaryl

               a)

               b)

               c)

               Chlormekvát (2)

               a)

               b)

               c)

               Chlorothalonil

               a)

               b)

               c)

               Chlorprofam

               a)

               b)

               c)

               Chlorpyrifos

               a)

               b)

               c)

               Chlorpyrifos-methyl

               a)

               b)

               c)

               Cypermethrin

               a)

               b)

               c)

               Cyprodinil

               a)

               b)

               c)

               Deltamethrin

               a)

               b)

               c)

               Diazinon

               a)

               b)

               c)

               Dichlofluanid

               a)

               b)

               c)

               Dikofol

               a)

               b)

               c)

               Dimethoát

               a)

               b)

               c)

               Difenylamin (3)

               a)

               b)

               c)

               Endosulfan

               a)

               b)

               c)

               Fenhexamid

               a)

               b)

               c)

               Fludioxonil

               a)

               b)

               c)

               Folpet

               a)

               b)

               c)

               Imazalil

               a)

               b)

               c)

               Imidakloprid

               a)

               b)

               c)

               Iprodion

               a)

               b)

               c)

               Kresoxim-methyl

               a)

               b)

               c)

               Lambdacyhalothrin

               a)

               b)

               c)

               Malathion

               a)

               b)

               c)

               Skupina látky maneb

               a)

               b)

               c)

               Metalaxyl

               a)

               b)

               c)

               Methamidofos

               a)

               b)

               c)

               Methidathion

               a)

               b)

               c)

               Methiokarb

               a)

               b)

               c)

               Methomyl

               a)

               b)

               c)

               Myklobutanil

               a)

               b)

               c)

               Oxydemeton-methyl

               a)

               b)

               c)

               Parathion

               a)

               b)

               c)

               Fosalon

               a)

               b)

               c)

               Pirimikarb

               a)

               b)

               c)

               Pirimifos-methyl

               a)

               b)

               c)

               Procymidon

               a)

               b)

               c)

               Propargit

               a)

               b)

               c)

               Pyretriny

               a)

               b)

               c)

               Pyrimethanil

               a)

               b)

               c)

               Spiroxamin

               a)

               b)

               c)

               Thiabendazol

               a)

               b)

               c)

               Tolkloflos-methyl

               a)

               b)

               c)

               Tolylfluanid

               a)

               b)

               c)

               Triadimefon

               a)

               b)

               c)

               Vinklozolin

               a)

               b)

               c)

                           a)

                           Hrušky, fazole (čerstvé nebo zmrazené), brambory, mrkev, pomeranče nebo mandarinky, špenát (čerstvý nebo zmrazený), rýže a okurky.

                           b)

                           Květák, papriky, pšenice, lilek, hrozny, hrách (čerstvý / mrazený, bez lusků), banány a pomerančová šťáva.

                           c)

                           Jablka, rajčata, salát, jahody, pór, hlávkové zelí, žito nebo ječmen, broskve včetně nektarinek a podobných hybridů.

      (1)  Pro roky 2006 a 2007 orientačně, závisí na programech, jež budou pro tyto roky doporučeny.

      (2)  Chlormekvát by měl být analyzován pouze v hruškách a obilovinách.

      (3)  Difenylamin by měl být analyzován pouze v jablkách a hruškách.
   PŘÍLOHA II
   Počet vzorků jednotlivých produktů, které má každý členský stát odebrat

               Kód země

               Vzorky

               AT

               12

               BE

               12

               CY

               12

               CZ

               12

               DE

               93

               DK

               12

               ES

               45

               EE

               12

               EL

               12

               FR

               66

               FI

               12

               HU

               12

               IT

               65

               IE

               12

               LU

               12

               LT

               12

               LV

               12

               MT

               12

               NL

               17

               PT

               12

               PL

               45

               SE

               12

               SI

               12

               SK

               12

               UK

               66

               Celkový počet vzorků: 613


title: Doporučení Rady(EU) 2016/211 ze dne 12. února 2016 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2014

text:
               16.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 39/60

         DOPORUČENÍ RADY(EU) 2016/211
   ze dne 12. února 2016
   o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za provádění operací Evropského rozvojového fondu (9. ERF) za rozpočtový rok 2014
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1) a pozměněnou dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (2),
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), zřizující mimo jiné devátý Evropský rozvojový fond (9. ERF), a zejména na čl. 32 odst. 3 uvedené dohody,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 27. března 2003 pro 9. evropský rozvojový fond (4), a zejména na články 96 až 103 uvedeného nařízení,
   po přezkoumání účtu příjmů a výdajů a rozvahy týkající se operací 9. ERF, uzavřených k 31. prosinci 2014, a výroční zprávy Účetního dvora o činnostech financovaných z 8., 9., 10. a 11. Evropského rozvojového fondu (ERF) za rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi Komise obsaženými v uvedené výroční zprávě (5),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 32 odst. 3 vnitřní dohody uděluje Evropský parlament na doporučení Rady Komisi absolutorium za finanční řízení 9. ERF.

               (2)

               Provádění operací 9. ERF Komisí během rozpočtového roku 2014 bylo celkově uspokojivé,

         DOPORUČUJE, aby Evropský parlament udělil Komisi absolutorium za provádění operací 9. ERF za rozpočtový rok 2014.

      V Bruselu dne 12. února 2016.

            Za Radu

            předseda

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (4)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 373, 10.11.2015, s. 289.